Справа № 199/10404/24
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2025 року м. Дніпросправа № 199/10404/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 року (суддя Кучма К.К., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 23.01.2025 року) у адміністративній справі №199/10404/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо: звернення до Відділення поліції №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вхідний №2909 від 22.03.2024 року, внесено до інформаційної підсистеми «Єдиний облік»; звернення 26.03.2024 року до Відділення поліції №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо доставлення його 14.09.2024 року до відповідача (ЄО №7394) для складання адміністративного протоколу за ст.210 КУпАП у зв`язку з порушенням ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію; звернення 03.04.2024 року до Відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо доставлення його 14.09.2024 року до відповідача (ЄО №8152) для складання адміністративного протоколу за ст.210 КУпАП у зв`язку з порушенням ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію; зобов`язати відповідача здійснити подання (звернення тощо) до Відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо припинення розгляду ними звернень відповідача щодо доставлення його до відповідача, для складання адміністративного протоколу за ст.210 КУпАП, та припинити інші (обтяження, обмеження), у разі їх наявності, у відношенні до нього та зобов`язати відповідача утриматись від вчинення дій, направлених на обмеження його прав, у відношенні нього, як не військовозобов`язаного.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2024 року справу №199/10404/24 передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.202 року відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі №199/10404/24.

З ухвалою суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та справу направити для розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Свої вимоги обґрунтував тим, що ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права. Апелянт зазначив, що суд вже на етапі відкриття провадження у справі протиправно надав оцінку щодо того, який спосіб захисту його прав був би ефективним. Суд, відмовивши у відкритті провадження у справі, створив для нього ситуацію правової невизначеності. Суд прийшов до передчасного висновку про те, що відповідачем відносно нього не приймались будь-які рішення, суд за власною ініціативою не витребував докази прийняття рішень стосовно апелянта, оскільки, на запити адвоката відповідач не надав жодних відповідей; лише орган поліції надав відповідь і підтвердив надходження подання. Апелянт зазначив, що у разі надходження доказів від відповідача, у сторони є право на зміну предмету позову. Апелянт зазначив, що він інформував відповідача, що він є невійськовозобов`язаний, виключений з військового обліку, про що є відмітка в тимчасовому посвідченні № НОМЕР_1 , не придатний до військової служби (гр.1 ст.38 «а» наказів МОУ №2-1994 р. та №207-1999 р.), а тому апелянт не може бути порушником правил військового обліку.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Суд першої інстанції керуючись ч.1 ст.2, п.1 ч.1 ст.4, п.1 ч.1 ст.19 КАС України, вважав, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються адміністративної відповідальності, яка, у даному випадку, врегульована статтями 210, 210-1 КУпАП («Порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку», «Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію»). При цьому, відповідно до п.56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ (додаток 20) Національна поліція здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП. Суд вважав, що вказані ОСОБА_1 звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.03.2024 року, 26.03.2024 року та 03.04.2024 року є способом доставки ОСОБА_1 для його прибуття 14.09.2024 року до відповідного військового комісаріату. Суд врахував, що звернення не є наказом чи рішенням відповідача, та є тільки підставою для прийняття рішення суб`єктом владних повноважень в майбутньому; ОСОБА_1 не надано жодних доказів прийняття відповідачем рішень щодо нього, та відповідно ОСОБА_1 такі рішення не оскаржуються. Суд прийшов до висновку про те, що складення ІНФОРМАЦІЯ_2 звернень щодо доставлення громадян, зокрема заявника, які вчинили адміністративні правопорушення до обласного, районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для складення протоколів про адміністративні правопорушення, не є рішенням чи дією суб`єкта владних повноважень в розумінні КАС України, а такі дії не створюють, припиняють чи змінюють будь-яких правовідносин, тобто між даними особами не існує публічно-правового спору, що в свою чергу виключає його розгляд за правилами адміністративного судочинства.

Встановлено, що відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції керувався ч.1 ст.2, ч.1 ст.4, ч.1 ст.19, п.1 ч.1 ст.170 КАС України, та прийшов до висновку про те, що даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ч.6 ст.170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої п.1 ч.1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції допустив, що предмет позову стосується питань, урегульованих статтями 210, 210-1 КУпАП «Порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію). При цьому суд, посилаючись на п.56 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487, зазначив, що звернення районних (міських) ТЦК та СП до органів поліції про затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП, входять до повноважень ТЦК та СП і що такі звернення не є наказами чи рішеннями та є підставою для прийняття рішень суб`єктом владних повноважень.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суд першої інстанції не може приймати рішення на припущеннях.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд першої інстанції не скористався цими повноваженнями та не витребував у відповідача докази для оцінки та прийняття рішення. Крім цього, суд порушив ч.6 ст.170 КАС України та не роз`яснив ОСОБА_1 , до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про те, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 170, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2025 року у адміністративній справі №199/10404/24 скасувати.

Справу №199/10404/24 направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова