Справа № 420/23343/21
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

16 червня 2025 року м. Одеса
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (ліквідаційна комісія), за участю 3-ї особи Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 року позов ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (ліквідаційна комісія), за участю 3-ї особи Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за 2 дні невикористаної додаткової щорічної відпустки.

Зобов`язано Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції здійснити нарахування та виплатити грошову компенсацію ОСОБА_1 за невикористані 2 дні щорічної додаткової відпустки.

Зобов`язано Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку заробітної плати при звільненні, починаючи з 22.01.2021 року по 17.02.2021 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 року встановлено судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 року у справі № 420/23343/21 та зобов`язано Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції подати протягом одного місяця з моменту отримання копії цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 року у справі № 420/23343/21.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 року зобов`язано Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції подати протягом місяця з моменту отримання копії цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 року у справі № 420/23343/21.

30.05.2025 року від Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції надійшов лист в якому зазначено про неможливість виконання рішення суду через відсутність коштів на рахунках.

Виплата грошових коштів на виконання рішення суду відповідачем не здійснена.

Таким чином, станом на 30.05.2025 року відповідач не виконав рішення суду в частині безпосередньо виплати грошової компенсації ї за невикористані ї дні щорічної додаткової відпустки та середнього заробітку.

13.06.2025 року від позивача надійшли заперечення, в яких позивач просить:

- відмовити у прийнятті звіту від 30.05.2025 № 3.1/163 Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 у справ № 420/23343/21;

- встановити Південному міжрегіональному управлінню з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції новий строк для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 у справ № 420/23343/21;

- зобов`язати Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції надати у місячний строк звіт про виконання у повному обсязі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 у справ № 420/23343/21;

- накласти на комісію з реорганізації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції штраф у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам заявника, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.2, 3 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 2 ст. 382-1 КАС України).

Слід звернути увагу, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.

Як підтверджується листом від 30.05.2025 року № 3.1/163, відповідач задля виконання рішення суду звертався до Міністерства юстиції України направлено інформацію щодо потреби додаткового фінансування (лист від 07.05.2025 року № 3.1/136).

Отже, відповідач зробив заявку та замовив кошти для виконання рішення суду у справі № 420/23343/21.

Частиною 3 статті 382-3 КАС України визначено, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України (частина 4 статті 382-3 КАС України).

За частиною 5 статті 382-3 КАС України передбачено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Як слідує з листа відповідачем з метою виконання рішення суду у справі № 420/23343/21, здійснювалися запити щодо виділення коштів на виплату грошового забезпечення позивачу, проте такі кошти виділені не були.

Таким чином, оскільки матеріали справи містять докази щодо вжиття відповідачем певних заходів з метою виконання рішення суду в частині виплати цієї заборгованості (запити коштів у розпорядника вищого рівня на виконання рішення у справі № 420/23343/21), і такі докази, на думку суду, є достатніми для звільнення керівника суб`єкта владних, відповідального за виконання рішення суду у справі № 420/23343/21, від накладення штрафу.

Отже, у даному випадку має місце невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, з підстав обмеженого бюджетного асигнування, що не є тотожним обставинам ухилення або свідомого невиконання судового рішення.

Суд не встановив недобросовісності у діях суб`єкта владних повноважень щодо несвоєчасного виконання судового рішення в адміністративній справі.

Проте суд зазначає, що рішення суду не виконано в повному обсязі, а тому суд вважає за необхідне встановити новий контроль за виконанням рішення суду - шляхом зобов`язання подати до суду звіт про його повне виконання у тримісячний строк з дня набрання ухвалою законної сили.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 293, 370, 382-1 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви позивача про накладання на комісію з реорганізації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції штрафу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відмовити.

2. Встановити Південному міжрегіональному управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 07.02.2022 року у справі № 420/23343/21.

3. Зобов`язати Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції подати протягом трьох місяців з дати отримання копії цієї ухвали звіт про виконання рішення суду від 07.02.2022 року у справі № 420/23343/21.

4. Попередити Південне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, що звіт повинен відповідати вимогам частин другої та третьої статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

5. Звернути увагу Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, що суд згідно положень статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України:

- відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення; якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу;

- у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення;

- у разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко