Справа № 420/1683/25
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/1683/25

Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В. Час і місце ухвалення: 18.04.2025р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А.І.

Ступакової І.Г.

при секретарі Потомському А. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Вищого антикорупційного суду на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Вищого антикорупційного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Вищого антикорупційного суду, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Вищого антикорупційного суду у формі наданні за запитами від 27 липня 2024 року та від 31 серпня 2024 року неповної, неточної та недостовірної інформації листами від 11 вересня 2024 року №03.10-01/15/2024 та від 13 серпня 2024 року №03.10-04/59/2024;

- зобов`язати Вищий антикорупційний суд надати за запитами від 27 липня 2024 року та від 31 серпня 2024 року повну, точну та достовірну інформацію.

Також, позивач просив встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі шляхом зобов`язання Вищого антикорупційного суду у місячний строк з дня набрання рішення суду законної сили подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про його виконання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що судовим рішенням по справі №420/2297/22 визнано протиправними дії Вищого антикорупційного суду щодо розгляду його заяв від 16.11.2021р. №19493/21-Вх та 22.12.2021р. №22057/21-Вх та надання відповідей на ці заяви листами від 01.12.2021р. №03.11-04/24812021, від 06.01.2022р. №03.11-04/4/2022. 27 липня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого антикорупційного суду із запитом щодо надання наступної інформації: 1) чи вживав ВАКС у справі №420/2297/22 будь-які процесуальні кроки: подання скарг, заяв, клопотань тощо після задоволення заяви ВАС про повернення судового збору ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2024 року, і якщо так, то які саме; 2) які конкретно кроки вжив ВАКС щодо виконання рішення судових рішень у справі №420/2297/22 станом на час надання відповіді на цей запит; 3) чи вживав у 2023 чи у 2024 році ВАКС будь-які заходи щодо повторного розгляду заяви від 16 листопада 2021 р., та заяви його захисника адвоката Позняка А.М. від 22 грудня 2021 р. про видачу копії протоколу та технічного запису судового засідання та копiй документiв у справi №991/6913/21, і якщо так, то на яких саме нормативних підставах; 4) чи вважає ВАКС виконаними, станом на час надання відповіді на цей запит, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2023р. та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2024р. у справі №420/2297/22; 5) якщо ВАКС не вважає, станом на час надання відповіді на цей запит, виконаними судові рішення по справі №420/2297/22, то які саме обставини заважають такому виконанню. Станом на 31 липня 2024 року відповіді на запит від ВАКС ОСОБА_1 не отримав, тому він повторно звернувся до ВАКС із запитом про надання цієї інформації та додатково інформації чи надавав відповідь ВАКС на запит від 27 липня 2024 року, і якщо так, то надати копії цієї відповіді та докази її відправлення на електрону адресу. Листом від 11.09.2024р. №03.10-01/15/2024 відповідач повідомив, що відповідь на запит від 27.07.2024р. була надана нібито листом від 13.08.2024р. №03.10-04/59/2024. У листі вказувалося, що у відповідь на його повторний запит від 31 липня 2024 року позивача повторно інформують, що відносини пов`язані з виконанням рішень у адміністративних справах, регулюються нормами, зокрема, Кодексу адміністративного судочинства України та законів України «Про гарантії держави щодо виконання судовик рішень» і «Про виконавче провадження». Позивач вказував, що він не отримував лист ВАКС від 13.08.2024р. №03.10-04/59/2024, а за його запитами від 27 липня 2024 року та від 31 серпня 2024 року відповідачем не надано повну, точну та достовірну інформацію.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Вищого антикорупційного суду у формі надання за запитами ОСОБА_1 від 27 липня 2024 року та 31 серпня 2024 року відповіді листами від 11 вересня 2024 року №03.10-01/15/2024 та від 13 серпня 2024 року №03.10-04/59/2024 в частині відповіді на питання №3 вказаних запитів.

Зобов`язано Вищий антикорупційний суд повторно розглянути запити ОСОБА_1 від 27 липня 2024 року та 31 серпня 2024 року в частині питання №3 цих запитів, а саме: чи вживав у 2023 році чи у 2024 році Вищий антикорупційний суд будь-які заходи щодо повторного розгляду заяви від 16 листопада 2021 р., та заяви його захисника адвоката Позняка А.М. від 22 грудня 2021 р. про видачу копії протоколу та технічного запису судового засідання та копiй документiв у справi №991/6913/21, і якщо так, то на яких саме нормативних підставах.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У встановленні судового контролю за виконанням рішення суду відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити рішення від 18.04.2025р. шляхом скасування в мотивувальній частині цього рішення відмови у задоволенні позовної заяви у повному обсязі та, відповідно, шляхом додання до мотивувальної частини цього рішення обґрунтування задоволення позовних вимог повністю, а також зазначення про задоволення позову в резолютивній частині шляхом викладення її у редакції, у якій просив ОСОБА_1 у позовній заяві.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції проігнорував та не застосував до спірних правовідносин закон, що підлягає застосуванню, а саме: не застосував ст.10 Конвенції у вимірі «трискладового тесту» щодо суспільної значущості запитуваної інформації та ОСОБА_1 , як її запитувача, та, відповідно, не застосував у аналогічному вимірі ч.2 ст.34 Конституції України, п.5 ч.4 ст.21 Закону України «Про інформацію». Відмова суду застосувати до запитів ОСОБА_1 . Закону України «Про доступ до публічної інформації» через те, що запити стосуються надання інформації про судову справу та про її виконання, не може стосуватися вимог ст.10 Конвенції у вимірі «трискладового тесту», ч.2 ст.34 Конституції України, п.5 ч.4 ст.21 Закону України «Про інформацію», які стосуються будь-якої запитуваної суспільно витребуваної інформації, зокрема й про судову справу.

Також, апелянт посилається на те, що надаючи у рішенні можливість ВАКС не надавати відповіді на питання 1, 2, 4 та 4 запитів ОСОБА_1 про стан виконання ВАКС рішення у судовій справі суд першої інстанції проігнорував як правову природу ВАКС, як суб`єкта владних повноважень та відповідача у справі №420/2297/22, так і природу та зміст судових рішень у вказаній справі, й невірно застосував ст.382 КАС України. ВАКС не просто є відповідачем, а й суб`єктом владних повноважень, який має окремий обов`язок виконувати судові рішення на користь фізичних осіб добровільно та добросовісно, незалежно від факту порушення виконавчого провадження. За таких обставин, ВАКС не мав посилатися на наявність чи відсутність виконавчого провадження, як на підставу ненадання позивачу запитуваної інформації.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що у спірних правовідносинах ВАКС послідовно заперечує свій обов`язок надавати відповідь на запити ОСОБА_1 як відповідно до Закону України «Про звернення громадян», так і відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», заперечує саму природу запитів, як запитів на отримання інформації та/або звернень. При цьому, відповідач не зазначає на підставі яких норм Конституції чи законів України ВАКС надавало позивачу відповіді на відповідні запити та надавало їх саме у такому вигляді.

Посилається апелянт і на те, що ненадання ВАКС запитуваної ОСОБА_1 інформації порушує вимоги Міжнародної конвенції про ліквідацію всіх форм расової дискримінації, зокрема, щодо неприпустимості заохочення, захисту та підтримки расової дискримінації, здійснюваної будь-якими особами чи організаціями, про потребу перегляду політики, яка такій дискримінації сприяє.

Вищий антикорупційний суд подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що під час розгляду справи судом першої інстанції правильно враховано, що в розумінні законів України «Про доступ до публічної інформації», «Про інформацію» інформацією є лише ті дані, що вже зафіксовані будь-якими засобами, на будь-яких носіях та готові для подальшого використання. Натомість, питання, порушені ОСОБА_1 у листах, потребували створення інформації за результатами аналізу певних обставин та/або документів, тобто формування висновків за заданими позивачем критеріями, що є процесом, до якого не може бути застосована ані ч.2 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ані ознака суспільної необхідності. Відповідач наголошує, що формулювання змісту листів позивача до ВАКС від 27 липня 2024 року та від 31 серпня 2024 року не передбачало надання будь-яких відображених та задокументованих відомостей та/або даних. ОСОБА_1 , як позивач у справі №420/2297/22, мав передбачені законом інструменти для обізнаності щодо дій та рішень ВАКС в частині виконання судового рішення, а саме: ознайомлення з матеріалами справи в рамках реалізації процесуального права, на що в оскаржуваному рішенні обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції. Чинним законодавством, зокрема, КАС України та законами України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і «Про виконавче провадження», чітко визначено способи отримання інформації про виконання судових рішень, які не передбачають обов`язку відповідача вести листування з позивачем щодо такого виконання. Відповідач вважає безпідставними посилання позивача на те, що питання його «запитів» були спрямовані на отримання інформації про себе, оскільки порядок отримання особою відомостей про себе врегульовано Законом України «Про захист персональних даних».

В свою чергу, Вищий антикорупційний суд також подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 18.04.2025р., в якій просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволення позову з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує посиланням на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та не правильне застосування норм матеріального права. Зокрема, ВАКС зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між ВАКС і позивачем, дійшов помилкового висновку про те, що питання №3 листів ОСОБА_1 від 27 липня 2024 року та від 31 серпня 2024 року не стосується безпосередньо процесуальних дій сторін в адміністративній справі №420/2297/22 чи виконання судового рішення в цій справі. Основою та підставою для питання №3 про вжиття заходів щодо повторного розгляду заяв від 16 листопада 2021 року й від 22 грудня 2021 року є саме рішення в адміністративній справі №420/2297/22, на чому акцентує і сам позивач, а отже, зазначене питання не може вважатися таким, що не пов`язане з процесуальними відносинами.

Апелянт вважає помилковим висновок суду про те, що ВАКС мав розглянути питання №3 запитів ОСОБА_1 як звернення в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян». Зазначає, що зміст питання №3 запитів ОСОБА_1 від 27 липня 2024 року й від 31 серпня 2024 року не містив прохань про вчинення дій чи ухвалення рішень, не містив інформації про порушення, недоліки чи вдосконалення роботи ВАКС. Натомість, зазначене питання потребувало формування висновку за результатами аналізу процесуальних правовідносин та роз`яснень правових норм, що не належить до сфери регулювання Закону №393/96-BР. Окрім того, звертаючись до ВАКС із запитами від 27 липня 2024 року й від 31 серпня 2024 року, зокрема й у частині питання №3, позивач не дотримувався жодних вимог до оформлення звернень, передбачених Законом №393/96-ВР.

ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу ВАКС, в якому зазначив, що у скарзі відповідач викладає взаємно суперечливі декларації. На сторінці 2 скарги ВАКС декларує, що нібито питання №3 запитів стосувалося виконання судового рішення у адміністративній справі №420/2297/22, й тому начебто не охоплюється Законом №393/96-BP, а на сторінці 4 скарги ВАКС декларує, що нібито питання №3 запитів стосувалося інформації щодо кримінального провадження й тому не охоплюється Законом №393/96-ВР. Позивач стверджує, що питання «чи вживав у 2023 чи у 2024 році ВАКС будь-які заходи щодо повторного розгляду заяви від 16 листопада 2021 р., та заяви мого захисника адвоката Позняка А.М. від 22 грудня 2021 р. про видачу копії протоколу та технічного запису судового засідання та копій документів у справі №991/6913/21, якщо так, то на яких саме нормативних підставах» очевидно не тільки не стосується виконання судового рішення у адміністративній справі, та не стосується інформації щодо кримінального провадження, але й завідомо не може стосуватися виконання судового рішення у адміністративній справі та інформації щодо кримінального провадження водночас. Рішення у справі №420/2297/22 не містять ані вимоги повторного розгляду ВАКС заяв від 16 листопада 2021 року і від 22 грудня 2021 року, ані вимоги задоволення ВАКС заяв від 16 листопада 2021 року й від 22 грудня 2021 року цілком чи частково. А відтак, будь-який повторний розгляд ВАКС заяв від 16 листопада 2021 року і від 22 грудня 2021 року не є виконанням судового рішення у справі №420/2297/22 і тому інформація про такий повторний розгляд чи не розгляд ВАКС цих заяв не є інформацією про виконання судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000361 від 01.06.2017р.

05.10.2021р. захисником позивача, адвокатом Позняком А.М., було подано до Вищого антикорупційного суду заяву про відвід у кримінальному провадженні №0000361 прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Козачини С.С., за результатами розгляду якої ухвалою слідчого судді від 08.11.2021р. у справі №991/6913/21, (провадження № 1-кс/991/7018/21) заявлений відвід відхилено за невмотивованістю.

16.11.2021р. ОСОБА_2 подав особисто до канцелярії ВАКС заяву про отримання копії технічного запису судового засідання та копій документів у справі №991/6913/21, провадження № 1-кс/991/7018/21.

Листом від 01.12.2021р., за підписом керівника апарату Вищого антикорупційного суду Б.Крикливенка, Бабіна В.Б. повідомлено, що ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до його завершення здійснюється в порядку, передбаченому статтею 221 КПК України, а процесуальне право знайомитися з журналом судового засідання та технічним записом судового засідання виникає в учасників судового провадження на етапі розгляду справи по суті. Відповідно до ст.107 КПК України право отримати копію запису судового засідання, зробленого за допомогою технічного засобу, мають учасники судового провадження. Водночас, заява стосується матеріалів судової справи, яка була сформована в рамках здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів особи у кримінальному провадженні на етапі досудового розслідування та судове провадження, в якій не здійснювалось. Таким чином, правових підстав для ознайомлення з матеріалами та отримання копії журналу судового засідання і технічного запису судового засідання у справі №991/6913/21 немає.

22.12.2021р. захисником позивача, адвокатом Позняком А.М., повторно подано до ВАКС заяву про видачу копії протоколу та технічного запису судового засідання.

У відповідь на повторну заяву позивачем отримано лист ВАКС від 06.01.2022р. №03.11-04/4/2022, за підписом голови суду О.Танасевич, в якому зазначено, що заява стосується відомостей незавершеного судового розслідування в кримінальному провадженні, що були сформовані ВАКС у рамках здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб, та у межах повноважень, визначених наказом ВАКС від 01 червня 2020 року № 27 (помилково зазначено номер наказу, дійсний номер 28) «Про окремі питання видачі копій технічних записів судових засідань, судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження у Вищому антикорупційному суді». Заяву ОСОБА_2 аналогічного змісту розглянув заступник Голови ВАКС Крук С.В., на виконання резолюції якого, керівником апарату ВАКС Крикливенком Б.В., листом від 01.12.2021р. №03.11-04/248/2021, надано відповідь про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Вважаючи протиправною бездіяльність ВАКС у формі відмови надати за заявами від 16.11.2021р. та від 22.12.2021р. копії технічного запису судового засідання та копії журналу судового засідання від 08.11.2021р. у справі №991/6913/21, провадження №1-кс/991/7018/21, ОСОБА_1 оскаржив її в судовому порядку до Одеського окружного адміністративного суду та просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Вищого антикорупційного суду у формі відмови надати за заявами від 16 листопада 2021 року та від 22 грудня 2021 року копії технічного запису судового засідання, та копії журналу судового засідання від 08 листопада 2021 року у справі №991/6913/21, провадження №1-кс/991/7018/21, та копії письмових пояснень, заперечень, клопотань чи заяв прокурора, поданих в якості заперечень проти заявленого відводу прокурору у справі №991/6913/21, провадження №1-кс/991/7018/21;

- зобов`язати Вищий антикорупційний суд надати за заявами від 16 листопада 2021 року та від 22 грудня 2021 року копії технічного запису судового засідання, та копії журналу судового засідання від 08 листопада 2021 року у справі №991/6913/21, провадження №1-кс/991/7018/21, та копії письмових пояснень, заперечень, клопотань чи заяв прокурора, поданих в якості заперечень проти заявленого відводу прокурору у справі №991/6913/21, провадження №1-кс/991/7018/21;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вищого антикорупційного суду моральну шкоду, заподіяну через описану у позові незаконну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а саме Вищого антикорупційного суду, у розмірі 10800 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року по справі №420/2297/22 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Вищого антикорупційного суду щодо розгляду заяв ОСОБА_1 від 16.11.2021р. №19493/21-Вх та від 22.12.2021р. №22057/21-Вх, та надання відповідей на ці заяви листами від 01.12.2021р. №03.11-04/248/2021, від 06.01.2022р. №03.11-04/4/2022. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2024 року у справі №420/2297/22 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року змінено, шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання на положення Інструкції щодо роботи з технічними засобами фіксування судового засідання, затвердженої наказом ДСА України від 06.06.2022р. №156, та доповнено його мотивувальну частину висновками суду апеляційної інстанції, які викладені у постанові суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року залишено без змін.

При ухваленні судових рішень у справі №420/2297/22 суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанцій, виходили з того, що заяви позивача та його захисника від 16.11.2021р. №19493/21-Вх, та від 22.12.2021р. (дата надходження до суду 28.12.2021р.) №22057/21-Вх були подані по справі №991/6913/21, мали кримінально-процесуальний характер, направлені на ознайомлення із матеріалами справи (провадження) в кримінальному судочинстві, отримання копій технічного запису судового засідання, журналу судового засідання, яке було проведено за участі позивача, як підозрюваного, та на якому слідчим суддею прийнято судове рішення про відмову у задоволенні заяви адвоката позивача про відвід прокурора від участі у кримінальному провадженні №0000361 від 01.06.2017р., однак, розгляд спірних заяв здійснено не в кримінально-процесуальній формі, а за резолюцією посадових осіб відповідача.

29.07.2024р. до Вищого антикорупційного суду надійшов запит ОСОБА_2 від 27.07.2024р., в якому він просив надати інформацію:

1) чи вживав ВАКС у справі №420/2297/22 будь-які процесуальні кроки: подання скарг, заяв, клопотань тощо після задоволення заяви ВАКС про повернення судового збору ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2024 року, і якщо так, то які саме;

2) які конкретно кроки вжив ВАКС щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2024 року в справі №420/2297/22 на час надання відповіді на цей запит;

3) чи вживав у 2023 чи у 2024 році ВАКС будь-яких заходів щодо повторного розгляду заяви позивача від 16 листопада 2021 року та заяви його захисника Позняка А.М. від 22 грудня 2021 року про видачу копії протоколу та технічного запису судового засідання та копій документів у справі №991/6913/21, і якщо так, то на яких саме нормативних підставах;

4) чи вважає ВАКС виконаними на час надання відповіді на цей запит рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2024 року в справі №420/2297/22;

5) якщо ВАКС не вважає на час надання відповіді на цей запит виконаними зазначені вище судові рішення, то які саме обставини заважають ВАКС виконати ці рішення.

Листом від 13.08.2024р. №03.10-04/59/2024 ВАКС повідомив ОСОБА_1 про те, що відносини, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, регулюються нормами, зокрема, Кодексу адміністративного судочинства України та законів України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і «Про виконавче провадження».

31.08.2024р. ОСОБА_1 звернувся до ВАКС із повторним запитом, який за змістом був аналогічним до попереднього запиту та додатково містив прохання повідомити, чи ВАКС надавав відповідь на його запит від 27 липня 2024 року, і в разі ствердної відповіді - надати копію цієї відповіді та докази її відправлення на його електронну адресу.

У відповідь на повторний запит ОСОБА_1 ВАКС у листі від 11.09.2024р. №03.10-01/15/2024 повторно повідомив про правове регулювання відносин, пов`язаних із виконанням судових рішень в адміністративних справах, та надав копію листа ВАКС від 13.08.2024р. №03.10-04/59/2024 з доказами його відправлення на адресу, зазначену позивачем як адреса для листування.

Судом першої інстанції, також, встановлено, що у вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з заявою, в порядку ст.383 КАС України, по справі №420/2297/22, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність з боку Вищого антикорупційного суду щодо не надання та відмови надати позивачу інформацію на його запити від 27 липня 2024 року та від 31 серпня 2024 року про стан виконання ним, як відповідачем, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 р. у справі №420/2297/22, постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2024 р. у справі №420/2297/22, про що схвалити окрему ухвалу;

- визнати порушеними права позивача у справі №420/2297/22 шляхом не надання та відмови у наданні йому з боку Вищого антикорупційного суду на його запити від 27 липня 2024 року та від 31 серпня 2024 року інформації про стан виконання ним, як відповідачем, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у справі №420/2297/22, постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2024 р. у справі №420/2297/22, про що схвалити окрему ухвалу;

- зобов`язати Вищий антикорупційний суд подати у встановлений судом строк, а саме протягом трьох місяців, звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 р. у справі №420/2297/22, постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2024 р. у справі №420/2297/22, про що схвалити окрему ухвалу.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.10.2024р. по справі №420/2297/22, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2024р., заяву ОСОБА_1 , подану в порядку ст.383 КАС України, залишено без задоволення.

Зокрема, суд виходив з того, що судове рішення по справі №420/2297/22 не містить вимог зобов`язального характеру, обставини правомірності рішень, дій чи бездіяльності ВАКС щодо не розгляду/неналежного розгляду запитів від 27 липня 2024 року та від 31 серпня 2024 року перебувають поза межами судового контролю згідно ст. 383 КАС України та фактично стосуються питань, що можуть бути предметом нового адміністративного позову.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду про визнання протиправними дій ВАКС у формі наданні за запитами від 27 липня 2024 року та від 31 серпня 2024 року неповної, неточної та недостовірної інформації листами від 11 вересня 2024 року №03.10-01/15/2024 та від 13 серпня 2024 року №03.10-04/59/2024, та зобов`язання надати за запитами від 27 липня 2024 року та від 31 серпня 2024 року повну, точну та достовірну інформацію.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , виходив з того, що порушені позивачем у запитах від 27 липня 2024 року та від 31 серпня 2024 року питання під №№ 1, 2 , 4 та 5 стосуються виключно питань, пов`язаних з процесуальними діями відповідача (ВАКС), як учасника іншого судового провадження (справа № 420/2297/22), в якому ОСОБА_2 є позивачем, а також питань виконання судового рішення у справі №420/2297/22, які регулюються нормами КАС України та законодавчими актами з питань виконання судових рішень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач, надаючи позивачу відповіді листами від 13 серпня 2024 року №03.10-04/59/2024 та від 11 вересня 2024 року №03.10-01/15/2024 на запити від 27 липня 2024 року та 31 серпня 2024 року відповідно в частині порушених позивачем питань №№ 1, 2, 4, 5, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, прав позивача не порушував.

Що стосується порушеного позивачем у запитах від 27 липня 2024 року та 31 серпня 2024 року питання №3 (щодо вжиття ВАКС будь-яких заходів у 2023 чи у 2024 році щодо повторного розгляду заяви від 16 листопада 2021 р., та заяви його захисника адвоката Позняка А.М. від 22 грудня 2021 р. про видачу копії протоколу та технічного запису судового засідання та копiй документiв у справi 991/6913/21, і якщо так, то на яких саме нормативних підставах), то за висновками суду, дане питання не стосується безпосередньо процесуальних дій сторін у справі №420/2297/22 чи питання виконання судового рішення у вказаній справі. Суд визнав обґрунтованими доводи ОСОБА_1 , що ВАКС у частині питання №3 мав би розглянути його запити як звернення в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Чинним законодавством передбачено два види офіційного спілкування осіб з публічними органами та установами: звернення й запити на публічну інформацію. Правовідносини щодо розгляду звернень громадян і доступу до публічної інформації, які є спорідненими правовими інститутами, врегульовані різними нормативними актами і мають різний правовий режим.

Різницю в термінах між зверненням громадян та запиту на отримання публічної інформації, а також порядок їх розгляду та надання відповіді врегульовано Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996р. №393/96-ВР та Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011р. №2939-VI.

Так, згідно ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на отримання публічної інформації це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про звернення громадян» звернення громадян -викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Тобто, запит на отримання публічної інформації подають у випадках, коли розпорядник даних уже володіє необхідною інформацією і запит не потребує додаткових дій для розгляду. Звернення громадян це прохання вчинити ті чи інші дії, тобто заявник у формі заяв, пропозицій, скарг, зауважень порушує питання про реалізацію низки своїх прав.

У випадку із запитами на публічну інформацію здійснюється рух інформації від розпорядника до запитувача. У випадку зі зверненнями громадян рух інформації відбувається у зворотному напрямі від заявника до його адресата. У зверненні адресату повідомляється інформація, виходячи з якої заявник просить вчинити певні дії, з метою врегулювання визначених відносин, вирішення проблеми чи іншого питання.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 звернення до суду з даним позовом позивач обґрунтовує порушенням Вищим антикорупційним судом його права на отримання публічної інформації, щодо отримання якої він звернувся із запитами від 27 липня 2024 року та від 31 серпня 2024 року.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею 3 Закону №2939-VI передбачено, що право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.

Доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію. (ст.5 Закону №2939-VI)

Пунктом 1 частини першої статті 13 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

У силу приписів пункту 1 частини першої статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту лише у випадку якщо він не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Згідно ст.23 Закону №2939-VI запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Таким чином, суттєвою ознакою публічної інформації є те, що вона заздалегідь відображена й перебуває у володінні розпорядника інформації, у зв`язку з чим задоволення запиту на інформацію не потребує створення нової інформації чи вжиття заходів, спрямованих на це.

Як вже зазначалося колегією суддів, у запитах Бабін Б.В. просив надати інформацію:

1) чи вживав ВАКС у справі №420/2297/22 будь-які процесуальні кроки: подання скарг, заяв, клопотань тощо після задоволення заяви ВАКС про повернення судового збору ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2024 року, і якщо так, то які саме;

2) які конкретно кроки вжив ВАКС щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2024 року в справі №420/2297/22 на час надання відповіді на цей запит;

3) чи вживав у 2023 чи у 2024 році ВАКС будь-яких заходів щодо повторного розгляду заяви позивача від 16 листопада 2021 року та заяви його захисника Позняка А.М. від 22 грудня 2021 року про видачу копії протоколу та технічного запису судового засідання та копій документів у справі №991/6913/21, і якщо так, то на яких саме нормативних підставах;

4) чи вважає ВАКС виконаними на час надання відповіді на цей запит рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2024 року в справі №420/2297/22;

5) якщо ВАКС не вважає на час надання відповіді на цей запит виконаними зазначені вище судові рішення, то які саме обставини заважають ВАКС виконати ці рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що формулювання змісту листів ОСОБА_1 до ВАКС від 27 липня 2024 року та від 31 серпня 2024 року не передбачало надання будь-яких відображених та задокументованих відомостей та/або даних.

У даному випадку ОСОБА_1 звертався до ВАКС не як до розпорядника публічної інформації в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», а як до відповідача у судовій справі №420/2297/22. Порушені позивачем у запитах питання під №№ 1, 2 , 4 та 5 стосуються виключно питань, пов`язаних з процесуальними діями Вищого антикорупційного суду, як відповідача по справі №420/2297/22, щодо виконання судового рішення у цій справі №420/2297/22, що не охоплюється дією Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Колегія суддів зазначає, що доступ осіб, які беруть участь у розгляді справи, та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси чи обов`язки, до інформації, створеної (одержаної) у ході судового провадження, до судових рішень забезпечується у порядку, встановленому процесуальним законодавством (в т.ч. шляхом ознайомлення з матеріалами справи), з урахуванням передбачених нормами Закону України «Про доступ до судових рішень» особливостей.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, урегульовано положеннями розділу IV КАС України та Законом України «Про виконавче провадження».

Як правильно зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_1 , як позивач у справі №420/2297/22, має процесуальне право ознайомлюватися з матеріалами справи №420/2297/22, які, зокрема, можуть містити відомості про процесуальні дії, вчинені відповідачем.

У разі відкриття виконавчого провадження надання сторонам виконавчого провадження інформації про виконавче провадження, відповідно до положень статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», забезпечується автоматизованою системою виконавчого провадження, вільний та безоплатний доступ до якої дозволяє здійснити перегляд, пошук, копіювання та роздрукування інформації без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Отже, законодавством чітко визначено способи отримання інформації про виконання судових рішень, які не передбачають обов`язку відповідача вести листування з позивачем щодо такого виконання.

З цих підстав колегія суддів не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 у поданій ним апеляційній скарзі, що за відсутності підстав для застосування Закону України «Про доступ до публічної інформації» ВАКС мав би розглянути його листи як звернення в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян». Порушені у зверненні питання не можуть стосуватися процесуальних правовідносин, які, відповідно до статті 12 Закону України «Про звернення громадян», не належать до сфери застосування цього Закону.

Колегія суддів, також, не приймає до уваги посилання апелянта на те, що його листи від 27 липня 2024 року та від 31 серпня 2024 року стосувалися надання суспільно значущої інформації, якою володів ВАКС.

Перевірка на предмет суспільної необхідності (суспільної важливості, значимості) інформації є частиною «трискладового тесту», передбаченого частиною другою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», який застосовується для обмеження доступу до наявної інформації.

Натомість питання, порушені позивачем у листах, потребували створення інформації за результатами аналізу певних обставин та/або документів, тобто формування висновків за заданими позивачем критеріями, що в свою чергу є процесом, до якого не може бути застосована ані частина друга статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ані ознака суспільної необхідності.

Колегія суддів наголошує, що не може існувати така ознака, як суспільна необхідність (суспільна важливість, значимість), якщо не існує сама інформація, у якої така ознака могла би бути присутня.

Підсумовуючи викладене колегія суддів зазначає, що ні Закон України «Про доступ до публічної інформації», а ні Закон України «Про звернення громадян» не регулюють спірні відносини в частині порушених ОСОБА_1 у запиті від 27.07.2024р. та в повторному запиті від 31.08.2024р. питань під №№ 1, 2, 4, 5.

У надісланих позивачу листах від 11 вересня 2024 року №03.10-01/15/2024 та від 13 серпня 2024 року №03.10-04/59/2024 Вищий антикорупційний суд обґрунтовано зазначив, що відносини, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, регулюються нормами, зокрема, Кодексу адміністративного судочинства України та законів України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і «Про виконавче провадження».

До того ж, порушені позивачем у запитах питання №№ 4 та 5, які починались словами «чи вважає ВАСУ» або «якщо ВАСУ не вважає», передбачали висловлення оціночних суджень щодо стадії виконання судових рішень у справі №420/2297/22. Такого ж аналізу адміністративних процесуальних правовідносин та опису дій чи рішень ВАКС на відповідній стадії адміністративного судочинства у справі №420/2297/22 потребували питання позивача №№ 1 та 2 про вжиті ВАКС «процесуальні кроки» чи «кроки щодо виконання рішення».

Колегія суддів зазначає, що формування висновків, вираження міркувань чи суджень, як і описування дій чи рішень в рамках судової справи, чи надання пояснень щодо причин таких дій чи рішень є створенням інформації та виходить за межі регулювання Закону України «Про доступ до публічної інформації».

А відтак, колегія суддів не вбачає підстав для висновку про порушення Вищим антикорупційним судом права позивача на отримання повної, точної та достовірної інформації на питання №№ 1, 2, 4, 5 його запитів від 27.07.2024р. та від 31.08.2024р.

Що стосується порушеного ОСОБА_1 у запитах від 27 липня 2024 року та 31 серпня 2024 року питання №3, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дане питання не стосується безпосередньо процесуальних дій сторін у справі №420/2297/22 чи питання виконання судового рішення у вказаній справі.

Доводи апеляційної скарги Вищого антикорупційного суду щодо протилежного колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідь на питання №3 запитів ОСОБА_1 потребувала надання позивачу інформації щодо повторного розгляду (чи нерозгляду) його заяв та його захисника від 16 листопада 2021 року та 22 грудня 2021 року, за якими на момент ухвалення судового рішення від 16.10.2023р. у справі №420/2297/22 не було прийнято процесуального рішення в порядку кримінального судочинства.

Судовим рішенням по справі №420/2297/22 суд не покладав на відповідача будь-яких обов`язків щодо розгляду вказаних заяв. Зокрема, суд зазначив, що не належать задоволенню позовна вимога позивача щодо зобов`язання Вищий антикорупційний суд надати йому за його та його захисника заявами від 16 листопада 2021 року та 22 грудня 2021 року копії технічного запису судового засідання та копії журналу судового засідання від 8 листопада 2021 року у справі №991/6913/21 провадження №1-кс/991/7018/21 та копій письмових пояснень, заперечень, клопотань чи заяв прокурора, поданих в якості заперечень проти заявленого відводу прокурору у справі №991/6913/21, провадження №1-кс/991/7018/21, оскільки, в межах адміністративного судочинства адміністративний суд не може зобов`язати інший суд вчиняти дії в порядку процесуального законодавства, на що також була звернута увага Верховним Судом в постанові від 23 березня 2023 року по цій справі.

За таких обставин, відповідь на питання №3 запитів ОСОБА_1 від 27.07.2024р. та від 31.08.2024р. потребувала надання позивачу інформації щодо повторного розгляду (чи нерозгляду) його заяви від 16 листопада 2021 року та заяви його захисника від 22 грудня 2021 року, що охоплюється нормами Закону України «Про звернення громадян».

Згідно ст.3 Закону України «Про звернення громадян» заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до частин 1, 4 ст.15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що питання №3 запитів від 27 липня 2024 року та від 31 серпня 2024 року за своєю суттю є зверненнями громадянина, який звернувся з заявою (клопотанням) із проханням про сприяння реалізації закріплених чинним законодавством його прав та інтересів у кримінальному провадженні щодо розгляду заяв ОСОБА_1 та його захисника про видачу копії протоколу та технічного запису судового засідання та копій документів у справі №991/6913/21.

За формою та змістом подані до ВАКС запити від 27 липня 2024 року та 31 серпня 2024 року в частині питання №3 цих запитів відповідають визначеному законом поняттю заяви (клопотання) громадянина.

Варто зазначити, що питання №3 запитів позивача не потребувало від відповідача прийняття процесуального рішення щодо заяв позивача та його захисника від 16 листопада 2021 року та 22 грудня 2021 року, а потребувало лише надання відомостей щодо наявності будь-якого рішення по цим заявам.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дії Вищого антикорупційного суду у формі надання за запитами від 27 липня 2024 року та 31 серпня 2024 року відповіді листами від 11 вересня 2024 року №03.10-01/15/2024 та від 13 серпня 2024 року №03.10-04/59/2024 в частини відповіді на питання № 3 вказаних запитів слід визнати протиправними, оскільки відповідь на це питання взагалі відповідачем не надана.

В апеляційній скарзі ВАКС зазначає, що звертаючись до ВАКС із запитами від 27 липня 2024 року й від 31 серпня 2024 року, зокрема й у частині питання №3, позивач не дотримувався жодних вимог до оформлення звернень, передбачених Законом №393/96-ВР.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта, оскільки в надісланих ОСОБА_1 листах від 11 вересня 2024 року №03.10-01/15/2024 та від 13 серпня 2024 року №03.10-04/59/2024 Вищий антикорупційний суд не зазначав про не належне оформлення звернення, наслідком чого, у відповідності до ст.5 Закону України «Про звернення громадян», є його повернення заявнику з відповідними роз`ясненнями.

Інші доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та Вищого антикорупційного суду є не суттєвими, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення таких скарг та скасування рішення від 18.04.2025р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Вищого антикорупційного суду залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 16 червня 2025 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова