Справа № 460/10823/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/10823/24 пров. № А/857/12033/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Довгої О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Василюк В.Б.,

а також сторін (їх представників):

від позивача Перепечай К.В.;

від відповідача - Ясиновська В.П.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника адвоката Перепечай Катерини Віталіївни, діючої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.02.2025р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Перепечай Катерини Віталіївни, діючої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській обл. про визнання протиправними та скасування постанов за порушення законодавства про харчові продукти та корми (суддя суду І інстанції: Нор У.М.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 15 год. 53 хв. 17.02.2025р., м.Рівне; дата складання повного рішення суду І інстанції: 26.02.2025р.),-

В С Т А Н О В И В:

16.09.2024р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції 17.09.2024р.) за допомогою системи «Електронний суд» представник адвокат Перепечай К.В., діюча на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

визнати протиправними та скасувати прийняті відповідачем Головним управлінням /ГУ/ Держпродспоживслужби в Полтавській обл. наступні постанови:

* № 40 від 14.08.2024р. про накладення штрафу, за порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми, в розмірі 48000 грн.;

* № 41 від 14.08.2024р. про накладення штрафу, за порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми, в розмірі 80000 грн.;

стягнути на користь позивача понесені судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу (Т.1, а.с.1-21).

Згідно ухвали суду від 20.09.2024р. вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (Т.1, а.с.165 і на звороті).

Відповідно до ухвали від 12.11.2024р. суд вирішив продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом (повідомленням) сторін (Т.2, а.с.90).

05.12.2024р. за допомогою системи «Електронний суд» представник позивача скерував до суду заяву (клопотання), в якій просив під час прийняття рішення по справі вирішити питання про розподіл судових витрат і стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 24000 грн. (Т.2, а.с.116-118).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.02.2025р. в задоволенні заявленого позову відмовлено (Т.2, а.с.230-248).

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив представник адвокат Перепечай К.В., діюча на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах позивача Панаріної О.П., яка покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (Т.3, а.с.1-21).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що проведення розглядуваного позапланового заходу державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності проведено із порушенням вимог ч.1 ст.3, абз.12, 13 ч.1, ч.2 ст.6, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (такі норми не застосовано до спірних правовідносин). Також судом порушено приписи ст.61 Конституції України щодо індивідуалізації юридичної відповідальності, неправильно застосовано приписи ч.1 ст.65 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» (застосовано штрафну санкцію до суб`єкта, який не є суб`єктом відповідальності фізичної особи, яка припинила підприємницьку діяльність).

Також суд не надав правової оцінки порушенням порядку притягнення до відповідальності згідно ст.66 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», оскільки протоколом зафіксовано порушення за відсутності доказів, які їх підтверджують.

Судом неправильно застосовано положення ч.6 ст.21 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», п.9 наказу Мінагрополітики № 490 від 11.10.2018р., оскільки відбір зразків здійснено в єдиному екземплярі, а також не враховано правові висновки Верховного Суду щодо належного способу захисту та можливості покликатися на процедурні порушення під час призначення позапланового заходу в ході оскарження його результатів.

Відповідач ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській обл. скерував до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.3, а.с.35-45).

19.05.2025р. за допомогою системи «Електронний суд» представник позивача скерував до суду заяву (клопотання), в якій просив стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 12000 грн. (Т.3, а.с.71-73).

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника позивача на підтримання поданої скарги, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду та підтверджується матеріалами справи, на адресу ГУ Держпродспоживслужби у Полтавській обл. надійшло звернення фізичної особи ОСОБА_2 № 3ВГ-200/24 від 23.04.2024р. щодо неналежної якості харчових продуктів «Осама Суши», що знаходиться за адресою: 39600, Полтавська обл., м.Кременчук, пр.Лесі Українки (Т.1, а.с.232).

На підставі наказу № 151-ОД від 26.04.2024р. доручено здійснити збір та узагальнення інформації посадовим особам відповідача у термін 29.04.2024р.-30.04.2024р., щодо суб`єкта господарювання, який здійснює діяльність на потужності з виробництва та/або обігу харчових продуктів «Осама Суши», що знаходиться за адресою: 39600, Полтавська обл., м.Кременчук, пр.Лесі Українки (Т.2, а.с.233).

За результатами збору інформації встановлено, що на вищезазначеній потужності здійснює діяльність фізична особа-підприємець /ФОП/ ОСОБА_3 , що підтверджено фіскальними чеками при проведені розрахунків, а також інформацією в куточку споживача.

06.05.2024р. розпочато захід державного контролю на потужності ФОП ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення заходу встановлено, що дана потужність також використовується ФОП ОСОБА_1 , яка здійснює діяльність з виробництва та/або обігу харчових продуктів за вищевказаною адресою. Обидві фізичні особи-підприємці використовують одну потужність та мають спільний інвентар, виробничі поверхні, інгредієнти, пакувальні матеріали, та інше, при цьому відсутній чіткий розподіл та зонування між двома суб`єктами господарювання.

У доповідній записці № ДЗ-16.1/203 від 06.05.2024р. посадовими особами відповідача вказано, що з метою всебічного розгляду звернення фізичної-особи ОСОБА_2 необхідно видати наказ «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю)» та відповідне посвідчення (направлення) на перевірку ФОП ОСОБА_1 , яка здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі наказу № 552-ОД від 07.05.2024р. начальником ГУ Держпродспоживслужби у Полтавській обл. доручено провести позаплановий захід державного нагляду (контролю) в період 07.05.2024р. - 10.05.2024р. із застосуванням засобів відеофіксації на потужності ФОП ОСОБА_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (Т.1, а.с.234б-234в).

На виконання наказу № 552-ОД від 07.05.2024р. складено посвідчення (направлення) № 367 від 07.05.2024р. на проведення планового (позапланового) заходу державного контролю стосовно дотримання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин (Т.1, а.с.234г-234д).

За змістом посвідчення (направлення) № 367 від 07.05.2024р. у період з 07.05.2024р. по 10.05.2024р. (буде відбуватися) позаплановий захід державного контролю у формі інспектування щодо ФОП ОСОБА_1 .

Підставами для здійснення заходу визначено: абз.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засали державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», постанова Кабінету Міністрів /КМ/ України № 303 від 13.03.2022р. «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» (зі змінами), наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України № 5 від 03.01.2023р. «Про затвердження Переліку підстав для здійснення позапланових заходів державного контролю за дотриманням законодавства про харчові продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин на період воєнного стану» (зі змінами), звернення фізичної особи № ЗВГ-200/24 від 23.04.2024р.

Предмет здійснення заходу: дотримання вимог Законів України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», «Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів», «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції».

Перелік питань, які є предметом здійснення позапланового заходу державного контролю та необхідність перевірки яких стала підставою для його проведення: загальні вимоги до операторів ринку; загальні гігієнічні вимоги до потужностей, на яких здійснюється виробництво та/або обіг харчових продуктів; загальні гігієнічні вимоги до приміщень, де обробляються або переробляються харчові продукти; загальні гігієнічні вимоги до обладнання та інвентарю, з яким контактують харчові продукти; загальні гігієнічні вимоги під час поводження з харчовими відходами (неїстівні субпродукти та інші залишки); загальні гігієнічні вимоги щодо постачання води; загальні вимоги до гігієни персоналу потужностей, який працює у зоні поводження з харчовими продуктами; загальні гігієнічні вимоги до харчових продуктів; загальні гігієнічні вимоги до пакування та маркування харчових продуктів, включаючи первинне пакування; вимоги до запровадження процедур, заснованих на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках.

Відповідно до вимоги № Вих-01-27/16-01/366 від 07.05.2024р. відповідач зобов`язав ФОП ОСОБА_1 надати:

1. графік роботи потужності «OSAMA SUSHI» ФОП ОСОБА_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2024р. по 07.05.2024р.;

2. супровідні документи (товарно-транспортні накладні) та інші документи за наявності (декларація виробника, посвідчення якості, та інше), які підтверджують якість та безпечність харчових продуктів, а саме: «сьомга/лосось/охл. філе», «вугор смажений заморожений (Філе)», авокадо, огірок свіжий, рис, соєвий соус, що постачаються на потужність ФОП ОСОБА_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

3. перелік обладнання та інвентарю, який використовується на потужності ФОП ОСОБА_1 при виготовлені харчових продуктів;

4. затверджене меню та/або перелік харчових продуктів, які виготовляються на потужності ФОП ОСОБА_1 ;

5. інформацію щодо розділення або зонування між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 інвентарю, робочих поверхонь, холодильних та морозильних камер, інгредієнтів, пакувальних матеріалів, підсобних приміщень, а також працівників (Т.1, а.с.235а-235б).

Вимогу № Вих-01-27/16-01/366 від 07.05.2024р. отримала адміністратор Балдіна В.І., що підтверджено її власноручним підписом.

Відповідно до довіреності від 08.05.2024, виданої ФОП ОСОБА_1 , уповноважено Балдіну В.І. представляти її права та інтереси в усіх органах державної влади та управління, органах місцевого самоврядування, організаціях, установах, незалежно від форм власності та підпорядкування, підписувати та подавати будь-які документи з метою виконання наданих цією довіреністю повноважень, супроводжувати планові та інші передбачені чинним законодавством перевірки моєї діяльності з правом отримання та підписання довідки або акту, податкових повідомлень-рішень, оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, представляти інтереси в судах всіх інстанцій та будь якої юрисдикції з правами, наданими законодавством позивачу або відповідачу, давати письмові та усні пояснення, вчиняти інші юридично значимі дії, пов`язані з цією довіреністю (Т.1, а.с.235).

Доказів виконання вимоги від 07.05.2024 за №Вих-01-27/16-01/366 про надання інформації та документів позивачем ФОП ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

У доповідній записці № ДЗ-16.1/206 від 07.05.2024р. посадовими особами відповідача зазначено, що в ході проведення заходу встановлено, що на потужності санітарно-гігієнічний стан у виробничій зоні незадовільний (Т.1, а.с.235в-235д).

Головні спеціалісти А.Первий, Б.Гаврик та С.Олійник у доповідній записці № ДЗ-16.1/206 від 07.05.2024р. рекомендували за необхідне провести відбір зразків гігієнічних змивів з контактних поверхонь обладнання та інвентаря.

До доповідної записки долучено файли відео- та фотофіксації від 07.05.2024 (відеореєстратор №111303119/88).

На підставі рішення № 8 від 08.05.2024р. здійснено на потужності ФОП ОСОБА_1 за адресою: 39600, Полтавська обл., м.Кременчук, пр.Лесі Українки, 142, відбір продукції, а саме: змиви з контактних поверхонь 1-10 мікробіологічні показники (Т.1, а.с.237).

Відповідно до Акту відбору зразків № 5 від 08.05.2024р. здійснено відбір зразків біологічних продуктів, патологічного матеріалу, об`єктів довкілля (змив з розробного столу № 3, змив з контейнеру для рису, змив з розробного столу № 2, змив з вагів Dnepro, змив з ножа сушиста, змив з контейнера для суш, змив з дошки, змив з контейнера для заготовок, змив з контейнера для імбиру та васабі) (Т.1, а.с.238-238а).

Акт відбору зразків № 5 від 08.05.2024р. підписано уповноваженою особою позивача адміністратором Балдіною В.І. без зауважень.

Регіональна державна лабораторія Держпродспоживслужби в Полтавській обл. листом № 435 від 13.05.2024р. надала експертний висновок № 001386 з/24 від 13.05.2024р., згідно якого за результатами лабораторного дослідження змивів з поверхонь на потужності позивача виявлені бактерії групи кишкової палички (Т.1, а.с.186-188).

За результатами проведеного позапланового заходу державного контролю (інспектування) стосовно дотримання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти складено Акт № 44 від 08.05.2024р., згідно якого зафіксовано наступні порушення:

відсутня державна реєстрація потужності;

на момент перевірки у оператора ринку відсутня система та процедури, що дають змогу систематизувати інформацію про операторів, що постачають та яким постачаються харчові продукти, також не надано інформацію щодо простежуваності операторів ринку, які здійснюють постачання харчових продуктів (інгредієнтів) та ідентифікацію таких постачальників;

харчові продукти, що вводяться в обіг, не мають маркування зазначеного належним чином;

санітарно-гігієнічний стан потужності у виробничій зоні незадовільний: відсутні чек-листи прибирання, спостерігається накопичення бруду, пилу на холодильному обладнанні, під стелажами та в зоні приготування рису спостерігаються дрібні залишки харчових продуктів;

для персоналу відсутня відмежована роздягальня, санітарний та особистий одяг знаходиться в безпосередньому контакті;

інвентар для прибирання, засоби для миття та дезінфекції виробничої зони знаходяться в туалеті;

не створені умови для підготовки рук персоналу, а саме: відокремлений рукомийник, що обладнаний дезінфікуючим засобом та приладом або засобом для сушіння рук персоналу;

система вентиляції сконструйована таким чином, що не охоплює обладнання, що генерують пар зокрема дві рисоварки та зону мийки;

в зоні індукційної плити спостерігається відшарування захисної плівки, що в свою чергу не дає змогу проводити ефективне чищення, миття, а за необхідності дезінфекцію;

в зоні приготування та зберігання готового рису спостерігається відшарування штукатурки на стелі;

двері (одвірки) з відшаруванням фарби та корозією металу, що не дає змогу проводити ефективне чищення, миття, а за необхідності дезінфекцію;

в зоні мийки відсутні належні умови для сушіння та зберігання пластикових контейнерів та кухонного посуду, а саме: поверхня стелажу для зберігання посуду, виготовлена з матеріалів, що накопичує вологу та не дає змогу проводити ефективне чищення, необхідності дезінфекцію;

харчові відходи знаходяться у відкритих контейнерах (без кришки);

в контейнерах, де знаходяться харчові відходи спостерігається їх накопичення, при цьому за час перевірки їх не видаляли з потужності;

оператором ринку не надано інформацію (договори, акти виконаних робіт) щодо зберігання, утилізації (знищення) харчових та інших відходів;

не надано інформації, що вода яка використовується у виробництві харчових продуктів (у технологічному процесі та/або є інгредієнтом), відповідає вимогам, установленим до води питної;

наявний персонал (Юлія Бурейко), який не пройшов навчання щодо гігієнічних вимог до виробництва та обігу харчових продуктів, а також не встановлена періодичність проведення такого навчання;

не заповнений чек-лист температурного режиму в морозильних та холодить та камерах, холодильному обладнанні для зберігання підготовлених інгредієнтів та відповідний контроль у виробничому приміщенні;

відсутнє маркування (ідентифікація) обладнання (дошки, ножі, столи тощо), що використовуються для роботи з обробленими та необробленими харчовими продуктами в тому числі тваринного походження;

кришка контейнера для обробленого рису пошкоджена (відсутня частина кришки);

емальований посуд, що використовується для варки харчових продуктів пошкоджений з ознаками корозії металу;

на робочих поверхнях «сушиста» знаходяться харчові продукти (інгредієнти) в товарній упаковці та засоби (газова горілка), що можуть спричинити перехресне забруднення готових харчових продуктів;

зі слів персоналу розморожування рибної продукції відбувається безпосередньо в виробничому приміщенні, при цьому відсутні будь-які записи щодо контролю температури та часу розморожування;

не надано інформація (санітарно-гігієнічний висновок) щодо безпечності первинної упаковки та кухонного посуду;

оператором ринку не надається інформація про харчові продукти, що вводяться в обіг, в тому числі відсутнє маркування на зовнішній упаковці або контейнері, що містить: категорії, характерних ознак, властивостей, складу, кількості, мінімального терміну придатності або дати «вжити до», країни походження або місця походження, способу виробництва (виготовлення);

не надається інформація щодо зазначення речовин або харчових продуктів, що спричиняють алергічні реакції або непереносимість, які визначені в додаток № 1 до Закону України № 2639-VIII від 06.12.2018р. «Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів», а саме: ракоподібних, риби, насіння кунжуту;

постійно діючі процедури, засновані на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках, не розроблено та не впроваджено;

не надана інформація на вимогу державного інспектора № Bиx-01-27/16-01/366 від 07.05.2024р. (Т.1, а.с.238б-244а).

Позаплановий захід державного контролю (інспектування) стосовно дотримання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти здійснювався з використанням відеофіксації процесу перевірки, засобом відеотехніки № 111303119/88.

Із змістом Акту № 44 від 08.05.2024р. уповноважена особа позивача Балдіна В.І. ознайомилася під підпис; зазначила при цьому про те, що пояснення, зауваження або заперечення до виявлених порушень вимог законодавства відсутні.

08.05.2024р. відповідач прийняв рішення № 8 про тимчасове припинення виробництва обігу харчових продуктів на потужності «Осама Суші» позивача за адресою: 39600, Полтавська обл., м.Кременчук, пр.Лесі Українки, буд.142 (Т.1, а.с.245-245б).

В зв`язку із виявленими порушеннями вимог законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин приписом № 17 від 09.05.2024р. позивача зобов`язано усунути такі порушення а саме:

1. на момент перевірки у оператора ринку відсутня система та процедури, що дають змогу систематизувати інформацію про операторів, що постачають та яким постачаються харчові продукти, також не надано інформацію щодо простежуваності операторів ринку, які здійснюють постачання харчових продуктів (інгредієнтів) та ідентифікацію таких постачальників, у строк до 17.05.2024р.;

2. харчові продукти, що вводяться в обіг, не мають маркування зазначеного належним чином, у строк до 17.05.2024р.;

3. санітарно-гігієнічний стан потужності у виробничій зоні незадовільний: відсутні чек-листи прибирання, спостерігається накопичення бруду, пилу на холодильному обладнанні, під стелажами та в зоні приготування рису спостерігаються дрібні залишки харчових продуктів, у строк до 17.05.2024р.;

4. для персоналу відсутня відмежована роздягальня, санітарний та особистий одяг знаходяться в безпосередньому контакті. Інвентар для прибирання, засоби для миття та дезінфекції виробничої зони знаходяться в туалеті;

Не створені умови для підготовки рук персоналу, а саме: відокремлений рукомийник, що обладнаний милом, дезінфікуючим засобом та приладом або засобом для сушіння рук персоналу, у строк до 17.05.2024р.;

5. система вентиляції сконструйована таким чином, що не охоплює обладнання, що генерують пар зокрема дві рисоварки та зону мийки, у строк до 17.05.2024р.;

6. в зоні індукційної плити спостерігається відшарування захисної плівки, що в свою чергу не дає змогу проводити ефективне чищення, миття, а за необхідності дезінфекцію, у строк до 17.05.2024р.;

7. в зоні приготування та зберігання готового рису спостерігається відшарування штукатурки на стелі, у строк до 17.05.2024р.;

8. двері (одвірки) з відшаруванням фарби та корозією металу, що не дає змогу проводити ефективне чищення, миття, а за необхідності наказ дезінфекцію, у строк до 17.05.2024р.;

9. в зоні мийки відсутні належні умови для сушіння та зберігання пластикових контейнерів та кухонного посуду, а саме: поверхня стелажу для зберігання посуду, виготовлена з матеріалів, що накопичує вологу та не дає змогу проводити ефективне чищення, миття, а за необхідності дезінфекцію, усунути у строк до 17.05.2024р.;

10. харчові відходи знаходяться у відкритих контейнерах (без кришки). В контейнерах, де знаходяться харчові відходи спостерігається їх накопичення, при цьому за час перевірки їх не видаляли з потужності;

11. оператором ринку не надано інформацію (договори, акти виконаних робіт) щодо зберігання, утилізації (знищення) харчових та інших відходів, усунути у строк до 17.05.2024р.;

12. не надано інформації, що вода яка використовується у виробництві харчових продуктів (у технологічному процесі та/або є інгредієнтом), відповідає вимогам установленим до води питної, усунути у строк до 17.05.2024р.;

13. наявний персонал (Юлія Бурейко), який не пройшов навчання щодо гігієнічних вимог до виробництва та обігу харчових продуктів, а також не встановлена періодичність проведення такого навчання, у строк до 17.05.2024р.;

14. відсутній контроль (заповнений чек-лист) температурного режиму в морозильних та холодильних камерах, холодильному обладнанні для зберігання підготовлених інгредієнтів та відповідний контроль у виробничому приміщенні, усунути у строк до 17.05.2024р.;

15. відсутнє маркування (ідентифікація) обладнання (дошки, ножі, столи тощо), що використовуються для роботи з обробленими та необробленими харчовими продуктами в тому числі тваринного походження. Кришка контейнера для обробленого рису пошкоджена (відсутня частина кришки). Емальований посуд, що використовується для варки харчових продуктів пошкоджений з ознаками корозії металу. На робочих поверхнях «сушиста» знаходяться харчові продукти (інгредієнти) в товарній упаковці та засоби (газова горілка), що можуть спричинити перехресне забруднення готових харчових продуктів, усунути у строк до 17.05.2024р.;

16. зі слів персоналу розморожування рибної продукції відбувається безпосередньо у виробничому приміщенні, при цьому відсутні будь-які записи щодо контролю температури та часу розморожування, усунути у строк до 17.05.2024р.;

17. не надано інформацію (санітарно-гігієнічний висновок) щодо безпечності первинної упаковки та кухонного посуду, усунути у строк до 17.05.2024р.;

18. оператором ринку не надається інформація про харчові продукти, що вводяться в обіг, в тому числі відсутнє маркування на зовнішній упаковці або контейнері, що містить: категорії, характерних ознак, властивостей, складу, кількості, мінімального терміну придатності або дати «вжити до», країни походження або місця походження, усунути у строк до 10.05.2024р.;

19. не надається інформація щодо зазначення речовин або харчових продуктів, що спричиняють алергічні реакції або непереносимість, які визначені в додатку № 1 до Закону України «Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів», а саме: ракоподібних, риби, насіння кунжуту, усунути у строк до 10.06.2024р.;

20. постійно діючі процедури, засновані на принципах системного аналізу небезпечних факторів у критичних точках, не розроблено та не впроваджено, усунути у строк до 10.06.2024р.;

21. не надана інформація на вимогу державного інспектора № Вих-01-27/161/367 від 07.05.2024р., усунути негайно, в подальшому - постійно (Т.1, а.с.245в-245ж).

Примірник припису № 17 від 09.05.2024р. отримано уповноваженою особою позивача Балдіною В.І. особисто під підпис.

Доказів виконання припису № 17 від 09.05.2024р. матеріали справи не містять.

Натомість, 24.05.2024р. позивач повідомила відповідача про припинення господарської діяльності (Т.1, а.с.191).

Щодо позивача складено наступні протоколи:

№ 001518 від 25.07.2024р. - у зв`язку з порушенням позивачем встановлених законодавством гігієнічних вимог до виробництва та обігу харчових продуктів (Т.1, а.с.198-202);

№ 001519 від 25.07.2024р. по причині порушення позивачем встановлених законодавством вимог до надання інформації для споживачів щодо харчових продуктів (Т.1, а.с.204-207).

07.08.2024р. рекомендованими листами №№ 646 та 891 позивачу направлено повідомлення про розгляд справ про порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми (№ Bиx-01-27/16.1/4215 від 07.08.2024р. та № Bиx-01-27/16.1/4214 від 07.08.2024р.), розгляд справ було призначено на 14.08.2024р.

За наслідком розгляду справ про порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми, у зв`язку із порушенням позивачем гігієнічних вимог до виробництва та обігу харчових продуктів та вимог до надання інформації для споживачів щодо харчових продуктів відповідач прийняв спірні постанови:

№ 40 від 14.08.2024р. про накладення на позивача штрафу в розмірі 48000 грн.

№ 41 від 14.08.2024р. про накладення на позивача штрафу в розмірі 80000 грн.

Згідно постанови № 40 від 14.08.2024р. встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 гігієнічних вимог до виробництва та обігу харчових продуктів, а саме:

санітарно-гігієнічний стан потужності у виробничій зоні незадовільний: відсутні чек-листи прибирання, спостерігається накопичення бруду, пилу на холодильному обладнанні, під стелажами та в зоні приготування рису спостерігаються дрібні залишки харчових продуктів;

для персоналу відсутня відмежована роздягальня, санітарний та особистий одяг знаходиться в безпосередньому контакті;

інвентар для прибирання, засоби для миття та дезінфекції виробничої зони знаходяться в туалеті;

система вентиляції сконструйована таким чином, що не охоплює обладнання, що генерують пар зокрема дві рисоварки та зону мийки;

в зоні індукційної плити спостерігається відшарування захисної плівки, що в свою чергу не дає змогу проводити ефективне чищення, миття, а за необхідності дезінфекцію; взоні приготування та зберігання готового рису спостерігається відшарування штукатурки на стелі;

двері (одвірки) з відшаруванням фарби та корозією металу, що не дає змогу проводити ефективне чищення, миття, а за необхідності дезінфекцію;

в зоні мийки відсутні належні умови для сушіння та зберігання пластикових контейнерів та кухонного посуду, а саме: поверхня стелажу для зберігання посуду, виготовлена з матеріалів, що накопичує вологу та не дає змогу проводити ефективне чищення, необхідності дезінфекцію;

харчові відходи знаходяться у відкритих контейнерах (без кришки);

в контейнерах, де знаходяться харчові відходи спостерігається їх накопичення, при цьому за час перевірки їх не видаляли з потужності;

оператором ринку не надано інформацію (договори, акти виконаних робіт) щодо зберігання, утилізації (знищення) харчових та інших відходів;

не надано інформації, що вода яка використовується у виробництві харчових продуктів (у технологічному процесі та/або є інгредієнтом), відповідає вимогам, установленим до води питної;

персонал не пройшов навчання щодо гігієнічних вимог до виробництва та обігу харчових продуктів, не встановлена періодичність проведення такого навчання;

не заповнений чек-лист температурного режиму в морозильних та холодить та камерах, холодильному обладнанні для зберігання підготовлених інгредієнтів та відповідний контроль у виробничому приміщенні;

відсутнє маркування (ідентифікація) обладнання (дошки, ножі, столи тощо), що використовуються для роботи з обробленими та необробленими харчовими продуктами в тому числі тваринного походження;

кришка контейнера для обробленого рису пошкоджена (відсутня частина кришки);

емальований посуд, що використовується для варки харчових продуктів пошкоджений з ознаками корозії металу;

на робочих поверхнях «сушиста» знаходяться харчові продукти (інгредієнти) в товарній упаковці та засоби (газова горілка), що можуть спричинити перехресне забруднення готових харчових продуктів;

зі слів персоналу розморожування рибної продукції відбувається безпосередньо в виробничому приміщенні, при цьому відсутні будь-які записи щодо контролю температури та часу розморожування;

не надано інформацію (санітарно-гігієнічний висновок) щодо безпечності первинної упаковки та кухонного посуду (Т.1, а.с.215-219).

У постанові № 41 від 14.08.2024р. встановлено порушення вимог до надання інформації для споживачів харчових продуктів, а саме:

харчові продукти вводяться в обіг за відсутності маркування на зовнішній упаковці (контейнері). Зокрема, відсутня інформація щодо категорії, характерних ознак, властивостей, складу, кількості, мінімального терміну придатності або дати «вжити до», країни походження або місяця походження, способу виробництва, інформація щодо зазначення речовин або харчових продуктів, які спричиняють алергічні реакції або непереносимість (Т.1, а.с.220-223).

Відмовляючи в задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач із дотриманням вимог діючого законодавства призначив і провів спірний позаплановий захід стосовно ФОП ОСОБА_1 , а за його результатами прийняв спірні постанови. Викладені факти порушень доведені відповідачем належними доказами та знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Водночас, припинення підприємницької діяльності фізичної особи не звільняє таку особу від встановленої Законом № 2042-VIII відповідальності за порушення, вчинене нею під час здійснення підприємницької діяльності, та відповідно до ч.13 ст.66 Закону № 2042-VIII не є підставою для закриття розпочатої справи.

Також суд відхилив доводи позивача про притягнення ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 до відповідальності за одні і ті ж правопорушення, оскільки інформацію щодо розділення або зонування інвентарю, робочих поверхонь, холодильних та морозильних камер, інгредієнтів, пакувальних матеріалів, підсобних приміщень, а також працівників не було надано позивачем на вимогу № Вих-01-27/16-01/366 від 07.05.2024р.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків про відсутність підстав для задоволення позову із визначеним способом захисту позивача, з огляду на наступне.

Із змісту позовної заяви слідує, що її обґрунтування зводиться до оспорювання самої процедури проведення позапланового заходу та фіксації виявлених порушень - проведення відповідачем позапланового заходу щодо ФОП ОСОБА_1 за відсутності правових підстав (відсутнє рішення про здійснення такого заходу) та без участі позивача, під час проведення перевірки не дотримані вимоги щодо процедури відбору взірців для проведення експертизи; також позивач не була повідомлена про розгляд відповідачем питання про притягнення до відповідальності.

Окремо позивач наголошує на тому, що на неї помилково накладено штрафи за виявлені порушення, оскільки на час прийняття спірних постанов вона припинила свою підприємницьку діяльність та втратила статус суб`єкта господарювання, про що відповідач був завчасно поінформований.

Водночас, позивач не оспорює виявлені порушення і не наводить будь-яких аргументів на їх спростування.

Питання правомірності накладення штрафів на суб`єкта господарювання, який припинив свою діяльність, за порушення вимог Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», має ключове (вирішальне) значення для правильного вирішення розглядуваного спору.

У випадку помилкового визначення суб`єкта відповідальності в розглядуваних правовідносинах, всі інші доводи не матимуть будь-якого значення (сама констатація дотримання процедури проведення перевірки, підтвердження правильності фіксації виявлених порушень за умови накладення штрафів на неналежного суб`єкта в будь-якому випадку буде призводити до визнання протиправними і скасування спірних постанов відповідача).

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне спочатку надати правову оцінку висновкам суду в цій частині, а разі їх правильності перейти до інших доводів, що покладені в основу заявленого позову.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади державного контролю, що здійснюється з метою перевірки дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавства про побічні продукти тваринного походження під час ввезення (пересилання) таких побічних продуктів на митну територію України, визначені Законом України № 2042-VIII від 18.05.2017р. «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» (надалі Закон 2042-VIII).

Частиною 1 ст.3 Закону № 2042-VIII визначено, що дія цього Закону поширюється на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю за діяльністю операторів ринку, які здійснюють виробництво та/або обіг харчових продуктів, інших об`єктів санітарних заходів та/або кормів, у тому числі ввезення (пересилання) на митну територію України харчових продуктів та/або кормів, з метою перевірки цієї діяльності на відповідність законодавству про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин. Дія цього Закону поширюється також на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю побічних продуктів тваринного походження, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України, з метою їх перевірки на відповідність законодавству про побічні продукти тваринного походження. Дія цього Закону поширюється також на суспільні відносини, пов`язані із здійсненням державного контролю за діяльністю операторів ринку, які здійснюють органічне виробництво та/або обіг органічної продукції, у тому числі ввезення (пересилання) на митну територію України, з метою перевірки цієї діяльності на відповідність законодавству про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин, а також законодавству у сфері органічного виробництва, обігу та маркування органічної продукції.

Оператор ринку - оператор ринку харчових продуктів, оператор ринку кормів, оператор ринку у сфері поводження з побічними продуктами тваринного походження, оператор потужностей, на яких утримуються тварини, оператор ринку матеріалів і предметів, призначених для контакту з харчовими продуктами (п.24 ч.1 ст.1 Закону № 2042-VIII).

Згідно приписів п.55 ч.1 ст.1 Закону України № 771/97-ВР від 23.12.1997р. «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» оператор ринку харчових продуктів (далі - оператор ринку) - суб`єкт господарювання, який провадить діяльність з метою або без мети отримання прибутку та в управлінні якого перебувають потужності, на яких здійснюється первинне виробництво, виробництво, реалізація та/або обіг харчових продуктів та/або інших об`єктів санітарних заходів, і який відповідає за виконання вимог цього Закону та законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів. До операторів ринку належать фізичні особи, якщо вони провадять діяльність з метою або без мети отримання прибутку та займаються виробництвом та/або обігом харчових продуктів або інших об`єктів санітарних заходів. Оператором ринку також вважається агропродовольчий ринок.

Поняття «господарська діяльність» визначене ст.3 Господарського кодексу /ГК/ України, відповідно до якої під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до приписів ч.1 ст.65 Закону № 2042-VIII юридичні особи і фізичні особи - підприємці несуть відповідальність за викладені в цій статті порушення.

Відповідно до ч.9 ст.4 Закону України № 755-IV від 15.05.2003р. «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 25.07.2020р. у справі № 916/385/19, від 30.06.2020р. у справі № 235/445/18, від 03.11.2020р. у справі № 916/617/17, висловлено правову позицію про те, що фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. У свою чергу, правовий статус фізичної особи - підприємця сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

Отже, фізичні особи можуть вважатись суб`єктами господарювання тільки за умови здійснення ними господарської діяльності і реєстрації їх як підприємців. Саме з моменту реєстрації підприємцем особа набуває відповідний правовий статус.

З огляду на викладене, відповідальність за порушення вимог Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, законодавства про харчові продукти та корми» повинна нести виключно ФОП ОСОБА_1 .

Згідно матеріалів справи підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 припинено 15.05.2024р., про що внесено відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (Т.1, а.с.72-73).

Таким чином, ОСОБА_1 втратила статус суб`єкта господарювання 15.05.2024р.

Про втрату статусу оператора ринку та фізичної особи - підприємця позивач повідомила відповідача листом від 15.05.2024р., який зареєстрований відповідачем за № Вх-16-01/871-24 від 28.05.2024р. (Т.1, а.с.74).

Незважаючи на вказані обставини, відповідач склав протоколи № 001518 та № 001519 від 25.07.2024р. та прийняв спірні постанови № 40 та № 41 від 14.08.2024р. стосовно ФОП ОСОБА_1 .

Окрім цього, на момент припинення діяльності ФОП ОСОБА_1 зобов`язання щодо сплати фінансової санкції відповідно до оскаржуваних постанов в останньої ще не виникли.

Водночас, прийняття спірних постанов стосувалися ФОП ОСОБА_1 , яка на той момент вже втратила статус суб`єкта господарювання.

З огляду на викладене, відповідач прийняв спірні постанови без урахування вимог закону, застосував фінансові санкції до суб`єкта, який на час прийняття спірних постанов не міг бути притягнутий до відповідальності згідно приписів ст.65 Закону № 2042-VIII.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 11.12.2018р. у справі № 813/2113/16, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність накладення на ФОП ОСОБА_1 спірних штрафних (фінансових) санкцій, через що заявлений позов слід задовольнити саме з цих підстав.

При цьому, колегія суддів відхиляє твердження відповідача про те, що припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 в розглядуваному випадку є прагненням уникнути відповідальності за вчинені порушення, оскільки достовірних доказів такого твердження під час судового розгляду не представлено, а рішення суб`єкта господарювання припинити свою діяльність не поставлено законом в залежність від наявності нерозглянутих суб`єктами владних повноважень результатів перевірок, відкритих проваджень тощо.

Також причини, за яких відповідач не склав протоколи і не виніс спірні постанови до часу припинення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , останнім не визначені.

Отже, неправильне складання постанов про накладення штрафів по причині помилкового визначення суб`єкта відповідальності є безумовною та достатньою підставою для скасування спірних постанов, через що інші доводи сторін (їх представників) не носять принципового характеру.

З огляду на викладене, заявлений позов підлягає до задоволення саме з викладених підстав; неприйняття судом до уваги решти доводів позивача, фактичне підтвердження виявлених порушень не призводять до часткового задоволення позову, оскільки неправильне накладення штрафів (без урахування всіх інших обставин справи) само по собі зумовлює протиправність спірних постанов.

Враховуючи результат апеляційного розгляду, та в силу приписів ч.6 ст.139 КАС України колегія суддів змінює розподіл судових витрат, які складаються із судового збору, сплаченого за подання позову та апеляційної скарги, а також витрат на правову допомогу адвоката, понесених в суді першої та апеляційної інстанцій.

В частині стягнення сум сплаченого судового збору колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в розмірі 1280 грн. сплаченого судового збору за подання позовної заяви (Т.1, а.с.22) та 1920 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги (Т.3, а.с.23).

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому ст.134 КАС України.

За змістом п.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З наведеного слідує, що в підтвердження здійсненої правової допомоги необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування зазначених витрат.

Позивачем заявлено до відшкодування витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, отриманою в суді першої інстанції від адвоката, в загальному розмірі 24000 грн.

На підтвердження факту надання правової допомоги в суді першої інстанції позивачем представлено наступні письмові докази (в копіях/оригіналах):

договір № б/н від 09.09.2024р. про надання правової допомоги, укладений між позивачем ОСОБА_1 та Адвокатським бюро /АБ/ «Миколи Бляшина», за яким правничу допомогу позивачу надано адвокатом Перепечай К.В. (Т.2, а.с.121-123);

проміжний акт про надану правничу допомогу по справі № 460/10823/24 станом на 05.12.2024р., відповідно до положень якого адвокат здійснив аналіз документів на предмет можливості оскарження постанов відповідача, підготовку позовної заяви, аналіз відзиву відповідача і додаткових доказів по справі, підготовку заяви про забезпечення позову, прийняв участь в судових засіданнях (Т.2, а.с.119);

рахунок № INV-002102 від 10.09.2024р. на суму гонорару в розмірі 24000 грн. (Т.2, а.с.120);

ордер серії ВК № 1143218 від 16.09.2024р. на ведення справи адвокатом Перепечай К.В. у Рівненському окружному адміністративному суді в інтересах ОСОБА_1 (Т.2, а.с.124).

Отже, надані суду матеріали доводять факт надання позивачу правової допомоги адвокатом Перепечай К.В. в суді першої інстанції, а відтак підтверджують понесення позивачем витрат на правову допомогу в розглядуваній адміністративній справі.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини /ЄСПЛ/, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V).

В пункті 269 рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями).

Як відзначено у п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява N 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у п.154 рішення ЄСПЛ у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Апеляційний суд вважає, що позивачем доведено фактичне понесення витрат на правову допомогу у вигляді підготовки та поданні позовної заяви, клопотань про забезпечення позову та стягнення витрат на правову допомогу, участі в судових засіданнях.

Враховуючи складність справи, задоволення заявлених позовних вимог, співмірність понесених витрат із ціною позову та значення справи для позивача, колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в суді першої інстанції в розмірі 7000 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції, колегія суддів акцентує увагу на такому.

На підтвердження факту надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції позивачем представлено наступні письмові докази (в копіях/оригіналах):

договір № б/н від 09.09.2024р. про надання правової допомоги, укладений між позивачем ОСОБА_1 та Адвокатським бюро /АБ/ «Миколи Бляшина», за яким правничу допомогу позивачу надано адвокатом Перепечай К.В. (Т.3, а.с.75-77);

звіт про надану правничу допомогу по справі № 460/10823/24, зокрема, в суді апеляційної інстанції, відповідно до якого адвокат здійснив аналіз рішення суду першої інстанції, підготував і подав апеляційну скаргу, клопотання про залишення відзиву на апеляційну скаргу без розгляду, прийняв участь в судових засіданнях (Т.3, а.с.81-82);

рахунок № INV-002961 від 25.03.2025р. на суму гонорару в розмірі 12000 грн. (Т.3, а.с.78);

платіжну інструкцію № 92 від 30.03.2025р. про оплату рахунку № INV-002961 від 25.03.2025р. (Т.3, а.с.80);

ордер серії ВК № 1165957 від 25.03.2025р. на ведення справи адвокатом Перепечай К.В. у Восьмому апеляційному адміністративному суді в інтересах ОСОБА_1 (Т.3, а.с.74).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Апеляційний суд вважає, що позивачем доведено фактичне понесення витрат на правову допомогу у вигляді такої послуги (роботи) як підготовка апеляційної скарги, клопотання про залишення відзиву на апеляційну скаргу без розгляду, участь в судових засіданнях.

Враховуючи складність справи, задоволення поданої апеляційної скарги, співмірність понесених витрат із ціною позову та значення справи для позивача, колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку про необхідність стягнення на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в суді апеляційної інстанції, в загальному розмірі 5000 грн.

Додатково колегія суддів враховує, що суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що навіть у разі неподання клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, суд відповідно до вимог частини дев`ятої ст.139 КАС має перевірити чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27.11.2023р. у справі № 826/7778/17.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що витрати на оплату правничої допомоги підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх сторона уже сплатила чи їх вона ще має сплатити.

Так, Верховний Суд у постанові від 01.11.2022р. по справі № 757/24445/21-ц дійшов висновку, що відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

При вирішенні наведеного питання щодо відшкодування витрат на правову допомогу колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду по наведеній категорії справ, яка викладена у постанові Великої Палати від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16, в постановах Касаційного адміністративного суду від 05.09.2019р. у справі № 826/841/17, від 19.09.2019р. у справі № 826/8890/18, які в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими під час вирішення наведеного спору.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги представника адвоката Перепечай К.В., діючої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Враховуючи результат апеляційного розгляду, та в силу приписів ст.139 КАС України слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача наступні судові витрати: сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1280 грн.; сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1920 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 7000 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5000 грн.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника адвоката Перепечай Катерини Віталіївни, діючої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 17.02.2025р. в адміністративній справі № 460/10823/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлений представником адвокатом Перепечай Катериною Віталіївною, діючою на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській обл. наступні постанови:

№ 40 від 14.08.2024р. про накладення штрафу, за порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми, в розмірі 48000 грн.;

№ 41 від 14.08.2024р. про накладення штрафу, за порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми, в розмірі 80000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській обл. (36020, Полтавська обл., м.Полтава, узвіз Воскресенський, буд.7, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) наступні судові витрати:

сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1280 грн.;

сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1920 грн.

витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 7000 грн.;

витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5000 грн.;

всього до стягнення 15200 (п`ятнадцять тисяч двісті) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
О. І. Довга
Дата складання повного судового рішення: 16.06.2025р.