Справа № 756/11834/24
Суддя: Пукало А. В.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/756/19/25
Оболонський районний суд міста Києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Пукала А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою, в якій просив скасувати постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 450 та 451 від 10 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 вересня 2024 року позивача було затримано працівниками поліції та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де він перебуває на обліку.

Того ж дня, було винесено зазначені постанови, згідно з якими він не прибув за повісткою на 19.06.2024 та відмовився від проходження медичного огляду за направленням.

Позивач вважає зазначені постанови незаконними, оскільки його не було завчасно повідомлено про розгляд справи, а також через сплив строку притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, постанови, за твердженням позивача, складені не начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також не враховані положення ст. 36 КУпАП щодо накладення стягнення за двома постановами.

Позивач наголосив, що не відмовлявся від проходження медичного огляду за направленням, а лише мав намір долучити медичні документи, яких не було при собі та які підтверджують наявність захворювань, для встановлення ступеня придатності до військової служби.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 вересня 2024 року відкрито провадження у справі.

Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження).

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, було надано строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.

Постановами начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 450 та 451 від 10 вересня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 17 000 грн за кожною постановою.

Як зазначено у постанові № 450, ОСОБА_1 не з`явився по повістці на 19.06.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно поясненнями ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 висловив незгоду з протоколом, оскільки не відмовлявся від проходження ВЛК, та вимагав вручити йому повістку на проходження ВЛК з метою долучення медичних документів, які підтверджують наявність захворювань.

Як зазначено у постанові № 451, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 . У поясненнях ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 стверджував, що від проходження ВЛК не відмовився, вимагав надати йому повістку на проходження ВЛК та зазначив, що зобов`язаний долучити медичні документи, які підтверджують наявність захворювань.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частина 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Крім того, громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Абзацами 2, 3, 4, 5 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII,передбачено, що громадяни України, які перебувають у запасі Збройних Сил України, зобов`язані: прибувати за викликом територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), проходження медичного огляду, проходити медичний огляд, виконувати військовий обов`язок у запасі, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які затверджені Постановою КМУ №1487 під 30 грудня 2022 року, визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Згідно з пп. 2, 4, 5 п. 1, п. 3 цих правил, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі, проходити службу у військовому резерві.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Позивач не навів доводів щодо невідповідності відомостей, наведених у постанові № 450 фактичним обставинам, зокрема, які б спростовували факт неприбуття його за повісткою до відповідача на 19.06.2024. При цьому наведені позивачем доводи щодо порушення процесуальних вимог під час винесення постанов не є вагомими для висновку щодо їх незаконності та наявності підстав для скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

За таких обставин суд відхиляє доводи позивача про невручення йому повідомлення про розгляд справи, адже зазначені вимоги КУпАП стосуються випадку, коли справа розглядається судом. Позивач у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також суд відхиляє посилання позивача на сплив строку притягнення до адміністративної відповідальності, адже ч. 7 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених ст. 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Не знайшли свого підтвердження доводи позивача про складення постанови неуповноваженою особою. Згідно з приписами ч. 2 ст. 235 КУпАП від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувані постанови винесені та підписані начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , тобто особою, яка у розумінні ст. 235 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 210-1 КУпАП.

Суд відхиляє доводи позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності двічі за одне і те саме правопорушення, адже постанова № 450 винесена у зв`язку з неприбуттям на виклик за повісткою, а постанова № 451 - у зв`язку з відмовою від проходження медичного огляду за направленням, тобто позивач притягнутий до відповідальності за невиконання двох окремих обов`язків, передбачених ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто вчинення різних правопоараушень. Також відсутні підстави вважати, що протоколи про адміністративне правопорушення розглядалися одночасно, адже як вбачається зі змісту протоколів № 450 та 451, розгляд справ було призначено на 13:00 та 11:30, відповідно. Підпис позивача у протоколах свідчить про обізнаність його з часом розгляду справ.

Згідно із ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Питання військово-лікарської експертизи вирішуються спеціальним законодавством, а саме - Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 (далі - Положення).

Військово-лікарська експертиза - це медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Аналізуючи вищенаведені норми, встановлено, що відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству, адже Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року чітко регламентований прямий обов`язок проходити ВЛК з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я та неможливість відмовитися від проходження ВЛК.

Суд виходить з того, що проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.

Обов`язок та порядок надання військовозобов`язаним під час проведення медичного огляду медичних документів, обов`язок лікарів ознайомитися з такими документами визначені пп. 3.4, 3.5 Положення № 402, а тому твердження позивача про наявність таких документів та намір їх надати ВЛК не є підставою для відмови від початку проходження медичного огляду.

За таких обставин суд констатує, що позивач відмовився від проходження медичного огляду, про що свідчать його власноручні пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення, тобто не виконав покладений на нього обов`язок, передбачений ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому відсутні підстави для висновку про безпідставність винесення оскаржуваних постанов.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу, що положення ч. 2 ст. 77 КАС України не є абсолютними, та перекладають обов`язок доказування на відповідача за умови того, що спочатку позивачем у позовній заяві належним чином продемонстровано порушення його прав та в достатній мірі обґрунтовано неправомірність відповідного рішення.

За таких обставин, враховуючи, що матеріали справи містять докази вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд констатує, що постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 є законними та обґрунтованим, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5-7, 9, 77, 241-246, 268, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення - відмовити.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Пукало