Справа № 440/3084/25
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 р. Справа № 440/3084/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Калиновського В.А. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025, (головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський) по справі № 440/3084/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01 січня 2025 року та з 03.2025 року з урахуванням коефіцієнту зменшення пенсії на виконання ст. 46 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та пункту 1 постанови КМУ № 1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період військового стану»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2025 та з 01.03.2025 без урахування коефіцієнту зменшення пенсії, передбаченого статтею 46 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та пункту 1 постанови КМУ від 03.01.2025 року № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким іншим категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» з урахуванням фактично проведених виплат

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 з ініціативи суду зупинено провадження по справі до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/2229/25.

ОСОБА_1 не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду до Харківського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування зазначає, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для зупинення провадження у цій справі, адже обставини справи № 440/3084/25 та справи № 320/2229/25 різняться.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що наявність судової справи № 320/2229/25 на розгляді в Київському окружному адміністративному суді про визнання нечинним та протиправним з моменту прийняття абз.1 п.1 постанови КМ України № 1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році» не тягне за собою будь-яких юридичних наслідків.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зупиняючи провадження у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на те, що Постанова № 1 від 03.01.2025 слугувала підставою перерахунку пенсії позивача шляхом застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення пенсії, розмір якої перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, то вирішення позовних вимог справи, що розглядається, неможливе без встановлення правомірності Постанови № 1 від 03.01.2025, яка оскаржується та є предметом розгляду у справі №320/2229/25. Отже, рішення за результатами розгляду справи № 320/2229/25 може вплинути на наслідки розгляду цієї справи, оскільки предмет спору у справі №320/2229/25 безпосередньо стосується правовідносин, з приводу яких позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження в адміністративній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки тоді, коли у цій, іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених в адміністративній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.

Обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від змісту справи.

Саме такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 23.02.2022 у справі № 300/2016/19.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі та зазначити чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі № 420/15146/24.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення позивача до суду слугували дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, які полягають у зменшенні з 01.01.2025 пенсії ОСОБА_1 з 28 112 ,64 грн. до 25 647, 16грн. шляхом застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення визначених в пункті 1 постанови Кабінету міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».

Відтак, предметом доказування в адміністративній справі, що розглядається, є правомірність дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача , наявність або відсутність для цього правових підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що виплата в зменшеному розмірі здійснені відповідачем на підставі п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану».

Колегія суддів зауважує, що за загальним правилом вирішення колізій, яке передбачене ч. 3 ст. 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Так, позовні вимоги мотивовані твердженнями про невідповідність та суперечність положень постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, а відтак суд першої інстанції мав надати правову оцінку таким доводам ОСОБА_1 і у випадку підтвердження таких обставин, застосувати при вирішенні спірних правовідносин правовий акт, який має вищу юридичну силу.

При цьому, незалежно від того чи будуть зазначені положення визнані нечинними чи не будуть, та чи оскаржуються такі положення в судовому порядку, якщо вони суперечать закону, вони не можуть бути застосовані у спірних правовідносинах у будь-якому випадку.

Разом з цим, суд першої інстанції, не встановивши необхідних умов для зупинення провадження у справі, які передбачені п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, незважаючи на наявні у матеріалах справи докази, яких достатньо для повної, всебічної та об`єктивної оцінки обставинам справи, які є предметом судового розгляду, зупинив провадження у справі, що розглядається, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/2229/25.

Оскаржувана ухвала не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі, як в частині об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили рішенням у справі № 320/2229/25, так і в частині того, що зібрані у даній справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, що суперечить положенням п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо наявності правових підстав для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/2229/25 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції на підставі ст. 320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 по справі № 440/3084/25 - скасувати.

Адміністративну справу № 440/3084/25 направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду .

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді В.А. Калиновський А.О. Бегунц