Справа № 761/28751/24
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів:Кобаля М.І., Мельничука В.П.

За участю секретаря: Мірошниченко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду апеляційні скарги Департаменту Територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2025 року та на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2025 року, суддя Пономаренко Н.В., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держвної адміністрації), третя особа: головний спеціаліст інспектор з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Дудка Ганна Вікторівна, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської держвної адміністрації), в якому просить:

- визнати дії Департаменту Територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в частині винесення Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), серія 2КІ № від 29.06.2024 протиправними;

- скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), серія 2КІ № від 29.06.2024;

- закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Постанову від 29.06.2024 року серії 2КІ № про накладання адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), головним спеціалістом-інспектором з паркування другого відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Дудкою Ганною Вікторівною, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн за ч. 3 ст. 122 КУпАП скасовано.

Закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення згідно постанови від 29.06.2024 року серії 2КІ № .

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

10 березня 2025 року Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено додаткове рішення у справі, відповідно до якого стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Не погодившись з рішенням та додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2025 року та від 10 березня 2025 року, Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подав апеляційні скарги в яких просить:

- скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.02.2025 та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту судові витрати пов`язані з поданням апеляційної скарги;

- скасувати додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.03.2025 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з`явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови головного спеціаліста - інспектора з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Дудки Ганни Вікторівни про накладення адміністративного стягнення по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) від 29 червня 2024 року серії 2КІ № притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

За змістом оскаржуваної постанови вбачається, що транспортний засіб «TOYOTA CAMRY», державний номерний знак НОМЕР_1 29 червня 2024 року о 19 год. 23 хв. на вул. Садово-Ботанічна, 2 в м. Києві, зупинено у місці де відстань між суцільною лінією розмітки і транспортним засобом, що зупинились, менше 3 м., чим порушено п. 15.9 д) ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Технічний засіб, яким здійснено фото/відео фіксацію правопорушення: АРМ Інспектор.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Примітка. Суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Положеннями ст. 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, а зазначені правовідносини поширюється положення ч. 4 ст. 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ч. 3 ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Скасовуючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції зазначив, що водій транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 29.06.2024 здійснив саме вимушену зупинку у зв`язку з появою перешкоди для подальшого руху у вигляді зупинених/припаркованих евакуаторів, що підтверджується відеофайлами та фотографіями з яких убачається, що евакуатори зупинено-припарковано як на смузі руху, так і на смузі зустрічного руху, тоді як об`їзд шляхом перетинання суцільної смуги руху заборонено законом.

Колегія суддів не може погодитись з такими доводами суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, у певних випадках дозволено перетинати суцільну лінію розмітки, навіть якщо це звичайний маневр перестроювання. Винятком є ситуація, коли на смузі є перешкода, яку неможливо об`їхати іншим способом, ніж через суцільну лінію. В такому випадку водій може перетнути суцільну лінію, щоб уникнути перешкоди або об`їхати її.

Відповідно до ПДР, а саме розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія).

- поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках;

- позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка);

- позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки);

- розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18;

- розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

Лінію 1.1 перетинати забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Як встановлено судом апеляційної інстанції в ході розгляду справи, автомобіль, який належить позивачці, було зупинено на проїздній частині менше ніж 3 метри до суцільної смуги руху, чим порушено п.15.9 д) ПДР.

До матеріалів справи в суді першої інстанції відповідачем були надані зафіксовані у режимі фотозйомки фототаблиці порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів - автомобіля, що належить позивачці (а.с. 38).

В ході апеляційного розгляду судом було долучені до справи ті ж докази, проте у збільшеному форматі.

Отже, фототаблиці, що надані до суду представником відповідача відповідають повними фототаблицям, які долучені до справи судом першої інстанції і не є новими доказами у розумінні вимог КАС України.

Як убачається із даних фототаблиць, автомобіль позивачки розташований між тротуаром та суцільною смугою руху. По праву сторону автомобіля на тротуарі припаркований інший автомобіль.

Попереду автомобіля позивачки стоїть евакуатор.

Водночас, на одній із фототаблиць виміряна відстань від колеса автомобіля Тойота Камрі до межі суцільної смуги, яка розділяє напрямки руху. Відстань становить 208 см.

Таким чином, колегія суддів вважає, що автомобіль Тойота Камрі, д.н.з НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , здійснив зупинку по вул. Садово-Ботанічна, 2 в м. Києві менше 3 метрів, чим було порушено п.15.9 д) ПДР.

Доводи позивача про те, що зупинка була вимушеною, оскільки водії евакуаторів з порушенням ПДР припаркувли автомобілі-евакуатори, що перешкоджало руху її автомобіля та призвело б до порушення ПДР, так як ПДР забороняють перетинати суцільну смугу руху, колегія суддів вважає безпідставними.

Натомість, як вже зазначено колегією суддів вище, як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Із наданого до справи в суді першої інстанції позивачкою відеозапису, який вона здійснювала самостійно, вбачається, що інші автомобілі, які здійснювати рух транспортними засобами, безперешкодно, як виняток, з дотриманням ПДР перетинали лінію 1.1 для об`їзду евакуатора здійснювали рух проіздною частиною.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що позивач не надала до суду належних доказів, які б свідчили, що належний їй автомобіль рухався по вул. Садово-Ботанічна, 2 в м. Києві, а не здійснив зупинку, тоді як представник відповідача зазначила, що автомобіль позивачки був зупинений з порушенням ПДР.

З долучених до справи фототаблиць чітко убачається, що автомобіль позивачки був зупинений.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Безпідставними є доводи позивача і щодо того, що саме працівниками працівниками Департаменту територіального контролю м. Києва було порушено ПДР, так вони здійснили зупинки евакуаторів на проїздній частині, чим перешкоджали нормальному руху транспортних засобів.

Разом з тим, відповідач заперечив факт порушення водіями евакуаторів ПДР, зазначивши, що 29.06.2024 працівники Департаменту виконували свою роботу, пов`язану із здійсненням контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів.

Окрім того, відсутні будь-які докази порушення працівниками Департаменту Закону України «Про дорожній рух» або ж ПДР.

Колегія суддів зазначає, що Київською міською радою від 02.03.2023 за №6010/6051 прийнято Положення про Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (з відповідними змінами та доповненнями).

Відповідно до п.4 Положення основними завданнями Департаменту є:

4.1. Здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням території міста Києва, за дотриманням Правил благоустрою території міста Києва.

4.2. Здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері благоустрою на території міста Києва.

4.3. Здійснення, в межах повноважень, самоврядного контролю за дотриманням законодавства у сферах благоустрою та житлово-комунальних послуг, зокрема стандартів, нормативів, норм і правил структурними підрозділами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районними в місті Києві державними адміністраціями, комунальними підприємствами, установами та організаціями територіальної громади міста Києва та іншими суб`єктами.

4.4. Профілактика запобігання правопорушенням у сферах благоустрою міста Києва та надання житлово-комунальних послуг.

4.5. Притягнення винних до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів.

4.6. Забезпечення реалізації державної політики у сферах благоустрою та охорони праці на території міста Києва.

4.7. Сприяння розвиткові та поліпшенню стану благоустрою міста Києва.

4.8. Виконання функцій інспекції з благоустрою.

4.9. Здійснення контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів в межах повноважень, наданих законодавством України.

Отже, відповідно до п.4 вищезазначеного Положення, працівники Департаменту 29.06.2024 здійснювали свої службові повноваження, які пов`язані із здійсненням контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів по вул. Садово-Ботанічна, 2 у м. Києві.

Відповідно до п. 5.52 Положення Департамент розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1,3 і 7 ст.122, ч.1-5 та 8 ст. 152-1 КУпАП і накладає адміністративні стягнення.

З положень п.5.53 убачається, що Департамент здійснює тимчасове затримання транспортних засобів шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку в разі вчинення порушення, передбаченого ч.3 та 7 ст.122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), ч.1 ст. 152-1 КУпАП, у випадках, передбачених ч.3 ст. 265-4 КУпАП, а також у разі вчинення порушень, передбачених ч.2 та 8 ст. 152-1 КУпАП.

У структурі Департаменту утворюються управління (інспекція) з паркування, управління (інспекція) контролю за благоустроєм, положення про які затверджено наказом директора Департаменту.

У складі управління (інспекції) з паркування діють інспектори з паркування.

Інспектори з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту для виконання покладених на них завдань мають право: здійснювати фіксацію порушень правил зупинки, стоянки, паркування ТЗ у режимі фотозйомки (відеозапису); розглядати справи про адміністративні правопорушення, у т. ч. накладати адміністративні стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування ТЗ, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), тощо.

Згідно ст. 219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 44-3, частиною другою статті 52, статтями 53, 53-1, 54, частиною першою статті 56, статтями 92, 99 (якщо правопорушення вчинено громадянином), статтею 104, частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), статтями 127-2, 141, 142, 152, частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1, статтею 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 188-56, 197, 198 цього Кодексу.

Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Відповідно до п.1.3 Правил учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічлимими.

Пунктом 15.1 ПДР визначено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

В рамках розглянутої судом справи, з урахуванням встановлених обставин під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Будь-яких порушень вимог чинного законодавства працівниками Департаменту судовою колегією не встановлено.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято рішення від 18 лютого 2025 року з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Приписами ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про скасування рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2025 року та відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, відсутні правові підстави для стягнення судового збору, сплаченого за подачу до суду адміністративного позову, та витрат на правничу допомогу з відповідача на користь позивачки.

А тому додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2025 року слід скасувати та відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені (прийняті) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 272 КАС України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 271, 272, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Департаменту Територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2025 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2025 року скасувати та відмовити ОСОБА_1 в ухваленні додаткового рішення про стягнення судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору та витрат на правничу допомогу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Кобаль М.І.

Мельничук В.П.

Постанову виготовлено: 17 червня 2025 року.