Справа № 400/3928/25
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/3928/25

Перша інстанція суддя Бульба Н.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Крусяна А.В., Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головному управлінню Національної поліції в Миколаївській області про зобов`язання виключити з бази розшуку ГУ Національної поліції в Миколаївській області «Інформаційний портал Національної поліції України», в інформаційній системі ТЦК « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також передати дані про зняття з розшуку в інформаційну базу МВС «Армор» громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, до суду подано заяву про забезпечення позову, шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 не вчиняти дій, направлених на мобілізацію ОСОБА_1 до набрання законної сили рішенням у справі, а також шляхом зобов`язання Головного управління Національної поліції в Миколаївській області не вчиняти дій, спрямованих на розшукові дії та суміжні з ними відносно заявника.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, позивачем подано апеляційну скаргу з вимогами про скасування ухвали суду та постановлення нової заяви про забезпечення позову.

З доводів апеляційної скарги вбачається, що позивач вважає помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у даній справі, так як у межах спірних правовідносин позивача безпідставно було оголошено у розшук.

При цьому, згідно доводів апеляційної скарги, без застосування заходів забезпечення позову існує загроза порушення прав позивача у вигляді обмеження його волі, а також можливої мобілізації позивача, без додаткового обстеження стану його здоров`я.

В свою чергу, Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції належним чином розглянуто заяву про забезпечення позову та правомірно відмовлено у її задоволенні.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарги не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності включення до бази розшуку Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та інформаційної системи «Оберіг» даних щодо оголошення позивача в розшук.

При цьому, позивачем обрано спосіб забезпечення позову у вигляді зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 не вчиняти дій, направлених на мобілізацію позивача.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову є неспівмірним заявленим позовним вимогам, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 вказаної статі встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Колегією суддів встановлено, що у даній справі позивач звернувся до суду з вимогами до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про зобов`язання виключити позивача з бази розшуку ГУ Національної поліції в Миколаївській області «Інформаційний портал Національної поліції України», інформаційної системи ТЦК «Оберіг», а також передати дані про зняття з розшуку в інформаційну базу МВС «Армор».

При цьому, позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про забезпечення адміністративного позову у зв`язку з наявністю у нього суб`єктивного переконання, що у межах спірних правовідносин існує пряма загроза порушення його прав та інтересів можливою мобілізацією до Сил безпеки й оборони України під час дії воєнного стану в Україні.

В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, правовий інститут забезпечення адміністративного позову має застосовуватися лише у виключних випадках та за умови існування обґрунтованої небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам особи до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадках, якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

В даному випадку, позивач, 1987 року народження, не повідомив суду конкретних правових підстав, передбачених ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що наразі унеможливлюють його мобілізацію до Сил безпеки й сили оборони України під час дії воєнного стану в Україні.

Наданий до суду консультаційний висновок лікаря травматолога не є документом, що підтверджує непридатність позивача до військової служби.

Крім того, колегія суддів зазначає, що оскарження позивачем факту внесення інформації про його розшук до інформаційних баз відповідачів не позбавляє позивача обов`язків, встановлених ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимоги заяви позивача про забезпечення позову виходять за межі предмету спору у даній справі, а як наслідок з висновком суду про відсутність підстав для забезпечення позову у даній справі.

При цьому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді А.В. Крусян О.А. Шевчук