Справа № 440/14331/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: О.О. Кукоба
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 р. Справа № 440/14331/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2025, по справі № 440/14331/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії ГУПФ України в Дніпропетровській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати ГУПФ України в Дніпропетровській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням страхового стажу з 01.09.2005 по 15.07.2024 на посадах завідуючої заочним відділенням та методиста навчально-методичного кабінету в Полтавському фаховому коледжі підприємництва і ресторанного бізнесу.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 частково задоволено позов.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 10.10.2024 №51.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, не погоджуючись з судовим рішення, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправомірного висновку, просило його скасувати в цій частині та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що відсутні підстави для виплати позивачці грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки страховий стаж за вислугу років позивачки складає 22 роки 8 місяців 5 днів, в той час як необхідний страховий стаж для жінок становить 30 років на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Вказував, що до стажу за вислугу років не зараховано періоди роботи з 01.09.2005 по 30.06.2024 згідно довідки від 15.07.2024 № 208, яка видана Полтавським фаховим коледжем підприємництва і ресторанного бізнесу, оскільки посада завідуючої заочним відділенням та методиста навчально-методичного кабінету технікуму не передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений Постановою № 909.

На підставі п. 3 ч. 1ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судовим розглядом, на підставі заяви ОСОБА_1 від 02.08.2024 позивачці з 15.07.2024 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

03.10.2024 позивачка звернулась до пенсійного органу за місцем проживання із заявою про призначення їй грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу Прикінцеві положення Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Вказану заяву за принципом екстериторіальності розглянуто ГУПФ України в Дніпропетровській області, рішенням якого від 10.10.2024 №51 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні грошової допомоги.

В обґрунтування зазначеного рішення вказано, що згідно документів, наявних в електронній пенсійній справі, стаж роботи працівника освіти складає 22 роки 8 місяців 5 днів, що є недостатнім для призначення та виплати грошової допомоги; до стажу роботи працівником освіти не зараховано періоди роботи з 01.09.2005 по теперішній час згідно довідки від 15.07.2024 №208, оскільки посади завідуючої та методиста навчально-методичного кабінету технікуму не передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

Позивачка, не погодившись з рішенням відповідача, звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою дотримано умови, передбачені пунктом 7-1 розділу "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV, а саме: вона досягла віку 60 років, з 15.07.2024 їй вперше призначено пенсію за віком, пенсія за вислугу років не призначалась, а педагогічний стаж ОСОБА_1 (з урахуванням періодів роботи з 01.09.2005 по 03.10.2024) становить понад 30 років, що дає підстави для призначення та нарахування ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV та механізм її виплати визначається Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 (далі - Порядок № 1191).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (п. 4 Порядку № 1191).

Відповідно до п. 5 - 7 Порядку № 1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

У постанові від 15.06.2022 у справі №200/854/19-а Верховний Суд вказав, що норму пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV слід тлумачити таким чином, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:

- станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-XII;

- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її, право на зазначену грошову допомогу втратили);

- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.

У постанові від 22.02.2024 у справі №260/323/20 Верховний Суд зазначив, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на визначених законодавством посадах, досягненням пенсійного віку, працюючи на цих роботах, а також неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

У ході судового розгляду встановлено, що позивачці з 15.07.2024 вперше призначена пенсія за віком.

На дату призначення пенсії за віком позивачка продовжувала працювати на посаді методиста навчально-методичного кабінету Полтавського фахового коледжу підприємництва і ресторанного бізнесу (а.с. 42).

Згідно з відповіддю від 12.03.2025 №1192044 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Полтавський фаховий коледж підприємництва і ресторанного бізнесу є закладом освіти державної форми власності (а.с. 59-60).

Відповідно до довідки Полтавського фахового коледжу підприємництва і ресторанного бізнесу від 15.07.2024 № 208, ОСОБА_1 з 01.09.2005 призначена на штатну посаду завідуючої заочним відділенням Полтавського комерційного технікуму.

З 01.01.2022 переведена на штатну посаду методиста навчально-методичного кабінету Полтавського комерційного технікуму з укладенням трудового договору на визначений строк, встановлений за погодженням сторін, працює на даній посаді по теперішній час.

Зазначено, що ОСОБА_1 , методист навчально-методичного кабінету, прийнята на посаду викладача за сумісництвом з укладенням трудового договору на визначений строк, встановлений за погодженням сторін, з 04.09.2023 на 2023-2024 навчальний рік.

За період роботи у декретній відпустці та відпустці без збереження заробітної плати не перебувала.

Вказано, що згідно наказу Міносвіти від 19.05.2020 №653 Полтавський комерційний технікум перейменований на Полтавський фаховий коледж підприємництва і ресторанного бізнесу (а.с. 42).

Відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні грошової допомоги пенсійний орган виходив з відсутності у неї 30-річного стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Підставами відмови у призначенні позивачці грошової допомоги пенсійний орган у рішенні від 10.10.2024 №51 зазначив неможливість зарахування до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років працівнику освіти, періодів її роботи з 01.09.2005 по теперішній час на підставі довідки від 15.07.2024 №208, оскільки посади завідуючої та методиста навчально-методичного кабінету технікуму не передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України від 01.07.2014 №1556-VII "Про вищу освіту" (далі - Закон № 1556-VII) в Україні діють заклади вищої освіти таких типів: коледж - заклад вищої освіти або структурний підрозділ університету, академії чи інституту, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям ступеня бакалавра та/або молодшого бакалавра, проводить прикладні наукові дослідження та/або творчу мистецьку діяльність.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України від 06.06.2019 № 2745-VIII "Про фахову передвищу освіту" фаховий коледж - заклад фахової передвищої освіти або структурний підрозділ закладу вищої освіти, іншої юридичної особи, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям фахової передвищої освіти, може проводити дослідницьку та/або творчу мистецьку, та/або спортивну діяльність, забезпечувати поєднання теоретичного навчання з навчанням на робочих місцях. Фаховий коледж також має право відповідно до ліцензії (ліцензій) забезпечувати здобуття профільної середньої освіти професійного та академічного спрямування, професійної (професійно-технічної) та/або початкового рівня (короткого циклу) вищої освіти, та/або першого (бакалаврського) рівня вищої освіти. Фаховий коледж, який здійснює освітню діяльність у системі фахової спеціалізованої передвищої освіти, має право відповідно до ліцензії (ліцензій) забезпечувати здобуття базової загальної середньої освіти, якщо наскрізна освітньо-професійна програма передбачає підготовку фахового молодшого бакалавра на основі початкової загальної середньої освіти.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 53 Закону №1556-VII науково-педагогічні працівники - це особи, які за основним місцем роботи у закладах вищої освіти провадять навчальну, методичну, наукову (науково-технічну, мистецьку) та організаційну діяльність. Педагогічні працівники - це особи, які за основним місцем роботи у закладах вищої освіти провадять навчальну, методичну та організаційну діяльність.

У силу приписів пункту 2 частини другої статті 55 Закону №1556-VII посада методиста віднесена до основних посад педагогічних працівників закладів вищої освіти.

Частиною 3 ст. 55 Закону №1556-VII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що повний перелік посад науково-педагогічних і педагогічних працівників закладів вищої освіти установлюється Кабінетом Міністрів України.

Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 за № 909, зокрема, в вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

При цьому, перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), де до посад педагогічних працівників віднесено посади завідувача, завідувача філією, заступника завідувача філією з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, начальника вищого навчального закладу I та II рівня акредитації, професійно-технічного навчального закладу, а також посаду методиста.

З наведеного вище вбачається, що наявна колізія між приписами постанов Кабінету Міністрів України № 909 та № 963 щодо віднесення до посад педагогічних працівників посад завідувача та методиста у вищих навчальних закладах I та II рівня акредитації.

Разом з тим, Верховний Суд у постановах від 19.03.2019 у справі № 466/5637/17, від 22.03.2019 у справі № 682/2177/17 дійшов висновку про необхідність поширення на правовідносини щодо призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV (для цілей обчислення педагогічного стажу) положень Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963.

Таким чином, враховуючи те, що посади завідувача та методиста постановою Кабінету Міністрів України № 963 віднесені до переліку посад педагогічних працівників, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що періоди роботи позивачки на посадах завідувача заочним відділенням Полтавського комерційного технікуму з 01.09.2005 по 31.12.2021 та методиста навчально-методичного кабінету Полтавського комерційного технікуму (з 17.10.2022 перейменований на Полтавський фаховий коледж підприємництва і ресторанного бізнесу) з 01.01.2022 по 03.10.2024 (дату звернення до пенсійного органу із заявою про призначення грошової допомоги) відносяться до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.

З огляду на наведене вище правове регулювання та встановлені обставини, враховуючи те, що позивачкою дотримано вимог, передбачених пунктом 7-1 розділу "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування рішення ГУПФ України в Дніпропетровській області від 10.10.2024 №51 та наявності підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та нарахувати ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та скасуванню не підлягає.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 по справі № 440/14331/24 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов