Справа № 280/3716/25
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 червня 2025 року Справа № 280/3716/25 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Центрального відділу державної виконавчої в м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (69068, м. Запоріжжя, вул. Брюллова, буд.5, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява (уточнена) ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої в м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), відповідно до якої позивач просить суд:

скасувати постанову про закінчення ВП №73288630 від 25.03.2025 Центрального відділу Державної виконавчої служби в м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса);

зобов`язати Центральний відділ Державної виконавчої служби в м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виконати судове рішення у адміністративній справі №280/989/23 в повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю постанови старшого державного виконавця Центральний відділ Державної виконавчої служби в м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Бревко Н.Ю. від 25.03.2025 ВП №73288630 про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою від 26.05.2023 розгляд справи призначено за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Судове засідання призначено на 16.06.2025, залучено до участі у справі третю особу, витребувано у відповідача докази.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Спірну постанову вважає правомірною та обгрунтованою.

У судове засідання 16.06.2025 учасники справи не прибули. Про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи викладене, суд з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 3 ст. 268 КАС України здійснив розгляд справи за відсутності учасників справи без здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.04.2023 у справі №280/989/23 адміністративний позов задоволено частково. Так, суд:

визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 20.11.2009 по 28.02.2018 рік включно із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

зобов`язав військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 20.11.2009 по 28.02.2018 рік включно із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням виплачених сум.

30.10.2023 Запорізьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №280/989/23 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 20.11.2009 по 28.02.2018 рік включно із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням виплачених сум.

Постановою від 13.11.2023 відкрито виконавче провадження №73288630 з примусового виконання вказаного виконавчого листа №280/989/23.

Військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України 12.03.2025 листом за вих. №3/29/12-4926 повідомила Центральний ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виконання Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.04.2023 у справі №280/989/23, що підтверджується платіжною інструкцією № 17405 від 18.11.2024 та розрахунком індексації грошового забезпечення позивача.

Відповідно до платіжної інструкції № 17405 від 18.11.2024 Військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України сплатила позивачу 52710,33 грн.

25.03.2025 старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бревко Наталією Юріївною прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що відповідно до розрахунку нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 20.11.2009 по 28.02.2018 та платіжної інструкції №17405 від 18.11.2024 рішення суду виконано в поновму обсязі.

Вважаючи постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (пункт 1 частини третьої, четвертої статті 18 Закону №1404-VIII).

За частиною восьмою статті 19 Закону №1404-VIII особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Статтею 39 Закону №1404-VIII закріплено підстави закінчення виконавчого провадження, однією з яких є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (пункт 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII).

Зі змісту оскаржуваної постанови та пояснень відповідача судом встановлено, що відповідач при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження №73288630 від 25.03.2025 виходив виключно із повідомлених боржником даних та платіжного доручення про виплату індексації грошового забезпечення за період з 20.11.2009 по 28.02.2018.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (п. 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (п. 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (п. 22).

Суд зазначає, що Законом № 1404-VIII на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

У справі № 826/14580/16 Верховний Суд дійшов висновку щодо безпідставності висновків судів попередніх інстанцій про те, що самі по собі вчинені державним виконавцем виконавчі дії (перевірка виконання судового рішення, винесення постанов про накладення на боржника штрафу і надіслання подання про вчинення злочину) є належними і достатніми заходами виконання судового рішення. У свою чергу, постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Крім того, Верховний Суд звернув увагу, що за наслідками прийняття постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Вказана позиція підтримана Верховним Судом у постановах від 07.08.2019 року у справі № 378/1033/17, від 04.09.2019 року у справі № 286/1810/17, від 07.10.2020 року у справі № 461/6978/19, від 25.11.2020 року у справі № 554/10283/18, від 13.12.2021 року у справі № 520/6495/2020, від 08.12.2022 року у справі № 457/359/21.

На підставі ч.5 ст.242 КАС України суд враховує до спірних правовідносин висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що позивач в межах справи №280/989/23 звернувся із заявою в порядку 382 КАС України. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.04.2025 зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України подати до Запорізького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2023 року по справі № 280/989/23 протягом одного місяця з дня постановлення цієї ухвали. В подальшому, ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.05.2025 встановлено новий строк для подачі звіту про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/989/23 та зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України подати звіт про виконання рішення суду у строк два місяці з дня набрання цією ухвалою законної сили.

При цьому, суд, ухвалюючи рішення про встановлення Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України нового строку для подання звіту про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07 квітня 2023 року встановив, що посадовими особами військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України здійснено оновлений розрахунок суми індексації та направлено телеграму від 15.05.2025 № 10/29/13-/-83- 2025 до Фінансово-економічного управління Головного управління Національної гвардії України щодо виділення коштів по КЕКВ 2800 по військовій частині НОМЕР_2 по загальному фонду по рішенню суду від 17.04.2025 №280/989/23 про виплату індексації ОСОБА_1 у сумі 97 197,54 грн.

Тобто, сума індексації є значно більшою, аніж була виплачена позивачу під час примусового виконання виконавчого листа по справі №280/989/23, проте виконавець, посилаючись лише на надане боржником платіжне доручення №17405 передчасно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження та не перевірив чи дійсно сплачена боржником сума індексації свідчить про належне виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.04.2025 року у справі № 280/989/23.

Відтак, на переконання суду, в межах спірних правовідносин виконавець передчасно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження і, відповідно, більше не вживав заходів з примусового виконання виконавчого листа №280/989/23 від 30.10.2023 в частині нарахування та виплати стягувачу індексації грошового забезпечення саме із застосуванням базового місяця (як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення) січня 2008 року.

Більше того, суд вважає, що відповідач формально підійшов до виконання обов`язків та наданих йому законом повноважень в частині досягнення мети виконавчого провадження - виконання рішення суду та відновлення прав позивача, та зробив висновок про фактичне виконання рішення боржником в повному обсязі без фактичної перевірки такого виконання, що потягло за собою прийняття протиправної постанови про закінчення виконавчого провадження та порушення прав стягувача, який є позивачем у даній справі.

Оскільки висновок відповідача щодо виконання боржником судового рішення у справі №280/989/23 не є повним та об`єктивним, зроблений без належного дослідження виконавцем всіх обставин та доказів виконання судового рішення, суд вважає, що у відповідача були відсутні обґрунтовані підстави для закінчення виконавчого провадження №73288630.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів того, що державний виконавець здійснив всі необхідні заходи для перевірки виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.04.2023 у справі №280/989/23 у виконавчому провадженні.

Таким чином, постанова старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бревко Наталії Юріївни 25.03.2025 №73288630 про закінчення виконавчого провадження є такою, що прийнята з порушенням вимог п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державний виконавець неналежно провів перевірку фактичного виконання боржником рішення суду за виконавчим листом №280/989/23

Суд зазначає, що оскаржувана постанова старшого державного виконавця від 25.03.2025 №73288630 є протиправною та підлягає скасуванню.

Водночас, як визначено частиною першою статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Тому додаткове накладення на виконавця обов`язку на підставі рішення суду, як про це просить позивач, є необґрунтованим і така вимога не може бути задоволена.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч. 3 ст. 90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", тому питання розподілу витрат на сплату судового збору не розглядалося.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Центрального відділу державної виконавчої в м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (69068, м. Запоріжжя, вул. Брюллова, буд.5, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про скасування постанови та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження № 73288630 від 25.03.2025.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 287, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 17.06.2025.

Суддя А.В. Сіпака