Справа № 611/260/25
Суддя: Коптєв Ю. А.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №611/260/25
Провадження №2-а/611/10/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

04 червня 2025 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Коптєва Ю.А.,

за участю секретаря Ведмідь І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Барвінкове в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Закаблуков Андрій Сергійович, до Департаменту патрульної поліції, поліцейського 5 роти 1 батальйону Управління поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

До Барвінківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Закаблуков А. С., до Департаменту патрульної поліції, поліцейського 5 роти 1 батальйону Управління поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що постановою поліцейського 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області молодшим лейтенантом поліції Козиренко В.В. про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4303024 від 19.03.2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. за ч.6 ст.121 КупАП.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови зазначено, що 19.03.2025 р. об 09:25:05 год. в м. Барвінкове, вул. Центральна,37 водій керував трактором колісним з причепом до нього, причому трактор та причеп не зареєстровані на території України у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги правил п. 30.1., 2.9.в ПДР України керування водієм ТЗ з номерним знаком, що не відповідає вимогам стандартів.

Позивач, вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП є незаконною, необґрунтованою, без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та дослідження доказів, а також такою, що підлягає скасуванню через відсутність події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступних підстав.

Так, 19.03.2025 року під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач, зокрема серед іншого, повідомляв молодшому лейтенанту поліції Козиренко В.В., що офіційно працює в БКП «Благоустрій» трактористом, відповідне посвідчення тракториста-машиніста надавалось поліцейському для огляду. Позивач пояснював, що він не є власником трактору ЮМЗ 6. Оскільки на тракторі встановлений державний номер 92-40 ХА, то Позивач був впевнений, що трактор є зареєстрованим, а відтак не вчиняв адміністративного правопорушення.

Як вказує позивач, системний аналіз даних положень п. 30.1 ПДР України свідчить про те, що у цих положеннях Правил обов`язок, зокрема, по перереєстрації транспортних засобів покладений на власників механічних транспортних засобів у разі, якщо законом встановлена обов`язковість проведення такої реєстрації (перереєстрації).

З урахуванням поняття власника транспортного засобу, яке закріплене та міститься в п. 1.10 Правил дорожнього руху та виходячи з буквального змісту положень п. 30.1 Правил дорожнього руху, де міститься обов`язок власника механічного транспортного засобу щодо реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію, вбачається, що станом на 19.03.2025 позивач не був належним власником механічного транспортного засобу - Трактору ЮМЗ-6, державний номер НОМЕР_1 .

Посилаючись на викладене, представник позивача просить скасувати вищезазначену постанову, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 07 квітня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

29 квітня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень, зазначено позивач та його представник у позовній заяві стверджують, що адміністративну відповідальність за частиною шостою статті 121 КУпАП має нести виключно власник транспортного засобу, оскільки саме на ньому покладено обов`язок щодо державної реєстрації такого засобу. Аналіз диспозиції частини шостої статті 121 КУпАП чітко вказує на те, що суб`єктом правопорушення є саме водій особа, яка безпосередньо керує транспортним засобом. Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення на право керування/машиніста- тракториста.

Таким чином, для притягнення до відповідальності за частиною шостою статті 121 КУпАП не має юридичного значення, чи є водій одночасно власником транспортного засобу. Визначальним є саме факт керування незареєстрованим транспортним засобом. Отже, суб`єкт правопорушення, зазначений в оскаржуваній постанові, визначений належним чином. З огляду на це, доводи представника позивача не можуть бути покладені в основу судового рішення про задоволення позовних вимог, оскільки не ґрунтуються на правильному тлумаченні та застосуванні норм чинного законодавства.

При винесенні цієї постанови, інспектор керувався положеннями ПДР та КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне водієм, а тому він діяв в межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з вищевказаним, вважає, що позовна заява позивача щодо скасування постанови не підлягає задоволенню, оскільки постанова серії ЕНА № 43 03 024 винесена у відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В судове засідання представник позивача не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що вбачається з постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА№ 4303024 від 19.03.2025 року, винесеної поліцейським 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області молодшим лейтенантом поліції Козиренко В.В. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 об 09:25:05 год. 19.03.2025 р. в м. Барвінкове по вул.Центральна, 37 керував трактором колісним з причепом до нього, які не зареєстровані на території України у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги правил п. 30.1., 2.9.в ПДР України.

Частиною 1 ст. 78 КАС України, визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 факт керування трактором колісним з причепом до нього, які не зареєстровані на території України у встановленому законом порядку, визнає.

Спірні правовідносини носять публічно-правовий характер та виникли між сторонами у зв`язку з незгодою позивача з рішенням суб`єкта владних повноважень про порушення позивачем Правил дорожнього руху та накладення, у зв`язку з цим, на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух від 30.06.1993 №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Відповідно до п. 2.9 «в» ПДР, водієві, зокрема забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно із п. 30.1. ПДР, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 126 КУпАП, адміністративним правопорушенням є керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні у встановленому порядку.

Зважаючи на наведене, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення та надано до суду достатньо доказів в підтвердження правомірності свого рішення. Відповідач довів належними доказами факт вчинення позивачем зазначених в оскаржуваній постанові адміністративних правопорушень.

Отже, позивач, керуючи транспортним засобом, який не був зареєстрований у встановленому законом порядку, дійсно порушив вимоги ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Суд не приймає доводи позивача про те, що він не являється власником транспортного засобу, оскільки за змістом диспозицій частини шостої статті 121 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом. Тобто, суб`єктом вказаних адміністративних правопорушень є саме водій транспортного засобу, а не власник.

Враховуючи викладене вище, вчинення ОСОБА_1 оскаржуваного адміністративного правопорушення є доведеним, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом винесення спірної постанови є законним та обґрунтованим.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 19, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Закаблуков Андрій Сергійович, до Департаменту патрульної поліції, поліцейського 5 роти 1 батальйону Управління поліції в Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 09 червня 2025 року.

Суддя Ю. А. Коптєв