Справа № 520/6370/25
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

16 червня 2025 року справа № 520/6370/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо незвільнення Позивача з військової служби за мобілізацією за сімейними обставинами за ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та такою, що порушує законні права та інтереси Позивача;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити рапорт на звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 (з долученими підтверджуючими документами), про що винести письмове рішення про звільнення ОСОБА_1 за ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

В обґрунтування позову та у відповіді на відзив зазначив позивач, що відмова у звільненні позивача за сімейними обставинами є неправомірною та такою, що порушує законні права та інтереси позивача. Підстави звільнення військовослужбовців регламентує ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Позивач виявив своє небажання продовжувати проходити військову службу та надав всі підтверджуючі наявність підстав для звільнення документи. Таким чином, на думку позивача, він має всі встановлені законодавством підстави для звільнення з військової служби.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2025прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що в довідці МСЕК №024743 не зазначено про необхідність постійного стороннього догляду за його дружиною.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призваний до лав Збройних Сил України відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 25.02.2022 №69/2022.

На сьогодні позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_4 на посаді командира гранатометного відділення взводу підтримки 1 десентно-штурмової роти НОМЕР_5 десанто-штурмового батальйону.

Як зазначає позивач, у нього є необхідність здійснення постійного догляду за своїм батьком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом II групи, інвалідність встановлена з 28.12.2006 безстроково.

ОСОБА_2 склав нотаріально засвідчену заяву, про те, що з числа військовозобов`язаних членів його сім`ї та військовослужбовців першого ступеня споріднення, для свого утримання (догляду) обрав ОСОБА_1 , заяву зареєстровано в реєстрі за №314 та засвідчено нотаріусом ОСОБА_3 .

У зв`язку з такими обставинами позивач 23.02.2025 звернувся з рапортом до командира 1 дшр про звільнення з військової служби за мобілізацією, в якому просив звільнити його зі служби, призваного по мобілізації командира гранатометного відділення взводу підтримки 1 десентно- штурмової роти 1 десанто-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з необхідністю постійного догляду за рідним батьком на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", до якого додав копії паспорту ОСОБА_1 , витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місяця проживання ОСОБА_1 , свідоцтво про народження ОСОБА_1 , довідку МСЕК Адамовича Олександра Івановича від 28.12.2006 №024713, довідку про результати ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги ОСОБА_2 , копію паспорта ОСОБА_2 , пенсійного посвідчення ОСОБА_2 віл ІНФОРМАЦІЯ_3 , заяву від 20.02.2025 №213.

Рапорт погодженого із командиром 1 дшр 1 дшб молодшим лейтенантом ОСОБА_4 та командиром 1 дшб майором ОСОБА_5 .

Листом від 07.03.2025 військова частина НОМЕР_2 повідомила позивача, що до рапорту не долучено документів, які підтверджують необхідність здійснення постійного догляду та наявність чи відсутність першого та другого ступеня спорідненості, які можуть здійснювати постійний догляд, у військової частини НОМЕР_2 відсутні парові підстави для звільнення вказаного військовослужбовця з військової служби.

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо незвільнення з військової служби, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі норми права.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до підпункту "г" пункту 3 частини 12 статті 26 Закону військовослужбовці, військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах в умовах воєнного стану за необхідністю здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Згідно з п.п.1 п.35 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого пунктом 195 цього Положення за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених підпунктами "а" - "г", "д", "е", "є", "з" - "й", "л" та "о" пункту 1 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до п.233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Як встановлено судом, позивачем подано рапорти від 23.02.2025 командиру 1 дшр.

Так, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально процесуального кодексів України щодо забезпечення протидії несанкціонованому поширенню інформації про направлення, переміщення або розміщення Збройних сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану» від 24.03.2022 року №2160-ІХ є кримінально караним діяння щодо поширення інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Рапорт відповідає вимогам п.233 Положення, у ньому зазначені підстави для звільнення з військової служби, а також до рапорту додано пакет документів, що підтверджують факт необхідності здійснення постійного догляду за батьком позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом II групи, інвалідність встановлена з 28.12.2006 безстроково.

Зокрема, документами, що підтверджують такі обставини, є довідка МСЕК ОСОБА_2 від 28.12.2006 №024713, довідка про результати ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги ОСОБА_2 , копію паспорта ОСОБА_2 , пенсійного посвідчення ОСОБА_2 віл ІНФОРМАЦІЯ_3 , заяву від 20.02.2025 №213.

Наданий пакет документів підтверджує право позивача на звільнення з військової служби за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", довідка МСЕК від 28.12.2006 №024713

При цьому аргументи відзиву про те, що у пакеті документів відсутня довідка медико - соціальної комісії про необхідність постійного стороннього догляду за батьком позивача, є неприйнятними, адже подання такої довідки передбачено приписами Постанови Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 р. № 413 "Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу", яка є підзаконним нормативно-правовим актом.

20 вересня 2023 року набрав чинності Закон України «Про правотворчу діяльність», який визначає ієрархічну систему нормативно-правових актів.

Частина 1 ст.19 цього Закону визначає, що юридична сила - це властивість нормативно-правових актів та встановлених ними норм права, що є основою для визначення співвідношення їх взаємної ієрархічної підпорядкованості у системі нормативно-правових актів, зумовленого сукупністю ознак, що випливають із: 1) засад конституційного ладу в Україні; 2) компетенції та територіальної юрисдикції суб`єкта правотворчої діяльності, визначених Конституцією України та (або) законом; 3) інших особливостей, визначених Конституцією України та (або) законом.

Відповідно до пунктів 3 і 5 ч.2 ст.19 Закону з урахуванням вимог частини першої цієї статті в Україні встановлюється така ієрархія нормативно-правових актів: закони приймаються на основі Конституції України, чинних міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, мають на території України вищу юридичну силу, ніж нормативно-правові акти, зазначені у пунктах 4-13 цієї частини, і є обов`язковими до виконання на території України; постанови Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Національного банку України приймаються на основі та на виконання Конституції України та (або) законів, чинних міжнародних договорів України, постанов Верховної Ради України та указів Президента України, мають на території України вищу юридичну силу, ніж нормативно-правові акти, передбачені пунктами 6-13 цієї частини, і є обов`язковими до виконання на території України.

Відтак, правозастосуванню у спірних правовідносинах підлягають приписи закону як акту вищої юридичної сили.

Також суд зважає на той факт, що пункт 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" доповнено підпунктом "г" згідно із Законом № 2169-IX від 01.04.2022, при цьому зміни до Постанови Кабміну № 413 носились востаннє Постановою Кабміну № 477 від 27.07.2016.

В означеному аспекті також суттєвим є той факт, що норма пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" застосовується під час дії воєнного стану, у той час яке Постанова №413 таких застережень не містить.

Відтак, посилання відповідача на відсутність документів, передбачених підзаконним нормативно-правовим актом, що не відповідає приписам Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", є проявом надмірного формалізму, що порушує права позивача як військовослужбовця.

Суд вважає, що належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача розглянути направлений пакет документів, включаючи рапорт на звільнення позивача та прийняти рішення про звільнення позивача за ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з урахуванням висновків суду у цій справі.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо незвільнення Позивача з військової служби за мобілізацією за сімейними обставинами за ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та такою, що порушує законні права та інтереси Позивача.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити рапорт на звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 (з долученими підтверджуючими документами), про що винести письмове рішення про звільнення ОСОБА_1 за ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 23.02.2025 та вирішити питання про звільнення його з військової служби за призовом під час мобілізації відповідно до підпункту г пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 16 червня 2025 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ