Справа № 280/11227/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2025 року м. Дніпросправа № 280/11227/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року (суддя Стрельнікова Наталя Вікторівна ) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області від 06.11.2024 № 46, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження строкової військової служби з 12.11.1984 по 21.11.1986 рік, усі періоди роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 24.01.1989; зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 06.11.2024 № 46, яким відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби з 12.11.1984 по 21.11.1986, згідно військового квитка НОМЕР_2 від 28.03.1991, всі періоди роботи, згідно з трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24.01.1989 та до пільгового стажу за списком № 1 періоди роботи з 01.03.1990 по 18.07.1999, згідно довідки № 17/55-24 від 22.05.2024 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення із заявою про призначення пенсії 29.10.2024, що є дотриманням судом гарантій про те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 29.10.2024 звернувся до ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 06.11.2024 № 46 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з названим рішенням: «Страхових стаж позивача становить 20 років 09 місяців 14 днів, з них пільговий стаж за Списком № 1 00 років 00 місяців 00 днів.

До страхового стажу не зараховано:

періоди роботи згідно з дублікатом трудової книжки НОМЕР_1 від 24.01.1989 (частково враховано згідно з реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, навчання та підтверджуючої довідки про стаж роботи), оскільки не вірно вказано дату народження до паспортних даних заявника;

період строкової військової служби з 12.11.1984 по 21.11.1986, оскільки у військовому квитку записи на першій сторінці та записи про періоди служби завірені не читабельною печаткою установи.

До пільгового стажу не враховано періоди роботи по довідці № 17/55-24 від 22.05.2024, оскільки в трудовій книжці не вірно вказано дату народження, а в довідці не вказано накази про прийняття та звільнення з роботи.

Назване рішення є предметом оскарження в цій справі.

Зобов`язуючи Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 всі періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 24.01.1989, суд першої інстанції виходив з того, що всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб. Таким чином позивач, як особа, на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до її трудової книжки відомостей, а тому невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та не зарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

Надаючи оцінку правильності висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58).

Станом на час початку ведення трудової книжки позивача діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях від 20.06.1974 № 162 (далі - Інструкція № 162).

Згідно з підпунктами 2.10, 2.11. пункту 2 Інструкції № 162 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження. Освіта - середня, середня спеціальна і вища - вказується тільки на підставі документів (атестата, посвідчення, диплома). Запис про незакінчену середню або незакінчену вищу освіті також може бути проведена лише на підставі відповідних документів (студентського квитка, залікової книжки, довідки навчального закладу і т. п.). Професія або спеціальність записується у трудовій книжці на підстав документа про освіту або іншого належним чином оформленого документа. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після того ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Пунктом 2.12 Інструкції № 162 визначено, що зміни записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові та дату народження проводяться адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорту, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, імені, по батькові та ін.) та з посиланням на номер та дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рисою закреслюються, наприклад, колишнє прізвище, чи ім`я, по батькові, дата народження та записуються нові дані. Посилання на відповідні документи записуються на внутрішній стороні обкладинки та засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Пунктом 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58, передбачено, що після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Матеріалами справи підтверджується, що трудова книжка НОМЕР_1 від 24.01.1989 видана на ім`я ОСОБА_1 , в графі дата народження зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Ця трудова книжка місить підпис власника, що засвідчує підтвердження останнім наведених відомостей.

Зміни, які вносяться на сторінці (титульному аркуші) трудової книжки згідно з пунктом 2.12 Інструкції № 162, трудова книжка НОМЕР_1 від 24.01.1989 не містить.

Натомість суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до паспорту громадянина України ОСОБА_1 , датою народження позивача є ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що цей недолік у заповненні трудової книжки не може слугувати підставою для не зарахування зазначених в ній періодів роботи до стажу позивача, адже матеріали справи не містять жодного належного доказу, який доводить помилковість записів трудової книжки.

Ці відомості не є формальним недоліком, адже різні дати народження особи не дають можливість ідентифікувати позивача як власника трудової книжки НОМЕР_1 від 24.01.1989.

Відтак, для підтвердження періодів роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 24.01.1989 позивач має у встановленому законом порядку підтвердити, що запис в графі дата народження є помилковим або звернутися до уповноваженого органу для внесення відповідних змін до трудової книжки.

Щодо не врахованих періодів роботи по довідці № 17/55-24 від 22.05.2024 до пільгового стажу позивача, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що остання видана Державним спеціалізованим підприємством «ЦЕНТРАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО З ПОВОДЖЕННЯ З РАДІОАКТИВНИМИ ВІДХОДАМИ» про те, що ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 за № 665-195 і постановою ЦК КГІРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 за № 1497-378, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі Списком № 1, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, від 16.01.2003 № 36, від 24.02.2010 № 173, наказом МИС України від 13.03.2012 № 576, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 16 травня 2012 за № 771/21084, з « 01» березня 1990 року по « 18» липня 1999 року. Час роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу, до вислуги років: до 01 січня 1988 року - в потрійному, а з 01 січня 1988 року - у полуторному розмірі (в тому числі за Списком № 1). Підстава: постанова РМ УРСР від 10.06.86 М- 207 7, розпорядження РМ УРСР від 06.01.88 № 12 - рс і від 26.12.90 № 597 - р, постанови КМУ ні/ 29.02.96 № 250, від 30.06.98 № 982, від 07.02.2000 № 223, від 29.01,2003 ІУ 137, від 27.04.2006 № 571 із змінами, внесеними постановою КМУ -від 05.12.2007 № 1400, постанови КМУ від 10.09.2008 № 831 із змінами внесеними постановами КМУ від 21.09.2011 № 984, від 29.12:2014 № 717, від 20.04.2016 № 297, від 18.05.2017 №-335.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2.1, пункту 2.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. До заяви про призначення пенсії за вислугу років, крім документів, передбачених підпунктами 1-4 пункту 2.1 цього розділу, надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, в яких має бути зазначені періоди, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, що зараховується до спеціального трудового стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, на підставі яких видана довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що довідка № 17/55-24 від 22.05.2024 не містить посилання на первинні документи, на підставі яких внесені відповідні відомості про роботу позивача.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що пенсійний орган цілком обґрунтовано та правомірно не зарахував періоди роботи до трудового та пільгового стажу позивача відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 24.01.1989 та довідки № 17/55-24 від 22.05.2024.

Щодо не зарахування періоду строкової військової служби з 12.11.1984 по 21.11.1986, суд апеляційної інстанції зазначає, що записами військового квитка серії НОМЕР_2 від 28.03.1991 підтверджено, що позивач проходив військову службу з 12.11.1984 по 21.11.1986.

Доводи відповідача, що відповідні записи завірені не читабельною печаткою установи, суд не приймає як обґрунтовані, адже неналежна якість відбитку печатки може бути пов`язана зі строком давності її проставлення, а тому не може слугувати підставою для позбавлення права особи на зарахування відповідного періоду роботи до стажу для призначення пенсії.

Водночас неправомірне не зарахування періоду строкової військової служби до загального страхового стажу позивача не впливає на правомірність оскаржуваного рішення в цілому, адже останнє прийнято за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, право на яке не підтверджено належними документами.

Суд апеляційної інстанції не спростовує право позивача на призначення пільгової пенсії за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а лише констатує, що для вирішення цього питання позивачем не надано належні документи відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року в адміністративній справі № 280/11227/24 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 17 червня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 17 червня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров