Справа № 380/11042/25
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17 червня 2025 рокусправа №380/11042/25
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Ланкевич Андрій Зіновійович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо виплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до Дня Незалежності України у розмірі меншому ніж п`ять мінімальних пенсій за віком;

- зобов?язати відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік як учаснику бойових дій в розмірі п`ять мінімальних пенсій за віком, а саме 10805,00 грн.

У зв`язку з тим, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), ухвалою судді від 09.06.2025 року позовну заяву залишено без руху, а позивачеві надано строк для усунення виявлених недоліків, зокрема, шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

12.06.2025 року від представника позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку, в якій посилається на те, що у 2024 році позивач отримав 1000,00 грн щорічної разової грошової виплати до Дня Незалежності України. Вказав, що така виплата була отримана позивачем разом з пенсією однією сумою. В той же час, отримавши дану виплату, позивач не мав інформації про те, що в серпневу пенсію Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не було включено виплату до Дня Незалежності України. Враховуючи вищевикладене, позивач не міг знати що виплата щорічної разової грошової виплати до Дня Незалежності України відбулась у меншому розмірі. У зв`язку із цим, зазначив, що про обмеження своїх пенсійних прав позивачу стало відомо зі змісту листа-відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №5916-6385/А-54/8-1300/25 від 20.03.2025 року. Просить поновити процесуальний строк звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою.

За приписами ст.5 КАС України установлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як видно з матеріалів позовної заяви, предметом спору є право позивача, як ветерана війни-учасника бойових дій, отримати щорічну разову допомогу до Дня Незалежності України за 2024 рік.

Правовий статус ветеранів війни визначає та створення належних умов для їх життєзабезпечення забезпечує Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №3551-XII).

Згідно зі ст.12 Закону №3551-XII (у редакції, чинній з 15.04.2023 року), щороку до Дня Незалежності України учасникам бойових дій виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 02.04.2024 року №369 «Про встановлення розмірів разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, у 2024 році», разова грошова виплата до Дня Незалежності України виплачується до 24 серпня 2024 року.

Оскільки 24 серпня 2024 року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого особа могла очікувати на отримання більшої суми, ніж їй була нарахована, то перебіг строку звернення до суду з таким позовом слід обраховувати з 24 серпня 2024 року. Відтак, застосовуючи шестимісячний строк звернення до суду, 24 лютого 2025 року є кінцевим терміном для подання позову у даній категорії справ.

Суд встановив, що виплата позивачу разової грошової допомоги до Дня Незалежності України здійснена у серпні 2024 року. Вказане підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 20.03.2025 року №5916-5385/А-54/8-1300/25.

Таким чином, у серпні 2024 року позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що Верховним Судом неодноразово, зокрема, у постановах від 11.07.2019 року у справі №0940/1181/18, від 31.10.2019 року у справі №823/1915/18, від 22.01.2020 року у справі №826/4464/17, від 16.07.2020 року у справі №487/3042/16-а, висловлена позиція, згідно якої пропуск відповідного строку на звернення до суду через необізнаність щодо прийнятих актів законодавства або байдужість до своїх прав чи небажання скористатися цим правом не є поважними причинами пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Суд враховує, що соціальна виплата у вигляді щорічної разової грошової допомоги, носять щорічний характер (регулярні платежі), тому про порушення свого права позивач мав бути обізнаний на кожне 1 число місяця, що настає за місяцем, у якому повинна здійснюватись така виплата.

В той же час, отримання позивачем листа Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 20.03.2025 року №5916-5385/А-54/8-1300/25 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, а є лише фактично штучно створеною новою часовою передумовою звернення з позовом до суду.

Позивачу недостатньо лише покликатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом певного строку від дати порушення прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Позивач не надав жодних обґрунтованих пояснень та доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення з позовною заявою до суду, які не залежали від його волі.

Позивач не навів жодних об`єктивних обставин, які б не дозволяли йому звернутися до суду у визначений законодавством строк, а твердження, на які посилається його представник у заяві від 12.06.2025 року, не можуть вважатись поважними для поновлення такого строку.

Більше того, суд враховує і те, що отримавши лист Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 20.03.2025 року №5916-5385/А-54/8-1300/25, позивач не звертався відразу до суду. Даний позов подано лише 30.05.2025 року, тобто більше ніж через два місяці, що не можна назвати «звернення до суду без зайвих зволікань».

Отже, оскільки з позовом у даній справі позивач звернувся 30.05.2025 року, ним порушено встановлений КАС України шестимісячний строк звернення до суду.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані ст.123 КАС України.

Згідно ч.ч.1, 2 вказаної статті, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи пропуск встановленого законом шестимісячного строку звернення до суду з вищевказаними вимогами та відсутність обґрунтованого клопотання для визнання причин пропуску поважними, суд приходить висновку про наявність підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених п.9 ч.4 ст.169 КАС України, а саме повернення позовної заяви.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що судове рішення про повернення позовної заяви не є проявом обмеження права на доступ до суду, оскільки це рішення було зумовлено не будь-яким свавільним небажанням суду розглядати звернення позивача до суду, а лише невиконанням процесуальних вимог закону щодо форми та порядку подання позовної заяви. Такого змісту дії не можуть свідчити про обмеження доступу йому до суду. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.06.2023 року у справі №990/35/23.

Роз`яснити позивачеві, що в силу вимог ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.122, 123, 169, 243, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЛанкевич Андрій Зіновійович