Справа № 420/3843/25
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3843/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління ДПС в Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даною позовною заявою до суду та просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 10.06.2021 року № 0-1517 на суму 49 391,72 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 10.06.2021 року № 0-1517 на суму 86 241,98 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 24.06.2022 № 0-1517 на суму 89 640 грн.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 24.06.2022 № 0-1517 на суму 51 331,80 грн.; визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління Державної податкової служби в Миколаївській області від 09.11.2021 р. № 0-1412 на суму 135 633,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у його приватній власності перебуває: нежитлове приміщення, загальною площею 996,00 кв.м що розташоване за адресою: Миколаївська область, Березанський район, село Тузли, квартал 10, буд.1; - нежитлове приміщення, загальною площею 570,42 грн, що розташоване за адресою: Миколаївська область, Березанський район, село Тузли, квартал 5, буд.1. Вказані нежитлові приміщення відповідно до державного класифікатора будівель та споруд ДК 018:2000 за унікальним призначенням відносяться до коду класифікатора 1271.1 («СТФ» будівлі для вирощування свиней) та 1271:3 («Мехток» будівлі для зберігання зерна). При цьому, податкове повідомлення-рішення вважається узгодженим, якщо протягом визначених ПК України строків з часу належного його вручення платнику податків останній не оскаржив його в адміністративному чи судовому порядку. Податкова вимога від 09.11.2021 року, яка була сформована на підставі податкових повідомлень-рішень від 10.06.2021 року, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки час для оскарження таких ППР ще не сплив, а тому податкове зобов`язання є неузгодженим. При цьому позивач не погоджується також з розміром податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який обчислено відповідачем. Так, відповідно до рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 25.06.2019 р. № 7 «Про встановлення на території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області ставок та пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2020 р.» вирішено встановити на території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області з 01.01.2020 р., зокрема, ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для будівель та споруд за кодом 1271.1 Будівлі для тваринництва - у розмірі 0,1 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв.метр та за кодом 1271.3 Будівлі для зберігання зерна - у розмірі 0,1 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв.метр. Отже, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який повинен був нарахований ОСОБА_1 на податковий період за 2020 р. складає:- нежитлове приміщення, загальною площею 570,42 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 2 703,54 грн (4723*0,1%*570,42 кв.м) - нежитлове приміщення, загальною площею 996,00 кв.м що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 4 704,11 грн (4723*0,1%*996,00 кв.м). Відповідно до рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 26.06.2020 р. № 29 «Про встановлення на території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області ставок та пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2021 р.» вирішено встановити на території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області з 01.01.2021 р., зокрема, ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для будівель та споруд за кодом 1271.1 Будівлі для тваринництва - у розмірі Х та за кодом 1271.3 Будівлі для зберігання зерна у розмірі Х. Отже, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який повинен був нарахований ОСОБА_1 на податковий період за 2021 р. складає: 0 грн. З урахуванням викладеного, ГУ ДПС в Одеській області невірно обчислено суму податку з об`єктів нежитлової нерухомості, що, в свою чергу, має наслідком невірне визначення ГУ ДПС в Миколаївській області суми податкового боргу.

Представником відповідача Головного управління ДПС в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що згідно інформаційно комунікаційної системи контролюючого органу у власності ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ), перебувають наступні об`єкти нежитлової нерухомоті : - нежитлова будівля за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 570,42 кв.м., форма власності приватна; - нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 996,00 кв.м., форма власності приватна. Керуючись статтею 266 ПКУ від 02.12.2010 року №2755, Головним управлінням ДПС в Одеській області в автоматичному режимі сформовані податкові повідомлення-рішення форми «Ф». Водночас державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) припинено 05.01.2017 року, номер проведення державної реєстрації припинення -6000666. Встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як в даному випадку підпункт «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб, які є власниками певних об`єктів нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням, тобто для виготовлення сільськогосподарської продукції. Правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є одночасна сукупність наступних умов: 1) використання споруди безпосередньо у сільськогосподарській діяльності; 2) особа має бути сільськогосподарським товаровиробником. Отже, для цілей застосування податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, звільняються від оподаткування цим податком споруди, які використовуються сільськогосподарським товаровиробником (особою, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власно виробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією) безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, незалежно від того, власником таких споруд є фізична чи юридична особа.

Позивачем до суду надано відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що додані відповідачем рішення, повністю підтверджують твердження позивача щодо невірного розрахунку суми податку. Відповідач не надав жодного розрахунку суми податку, який би підтверджував вірність суми податку, який обчислений та зазначений в ППР, що є предметом оскарження в даній справі. Також до відзиву надано на одному аркуші скановані корінці податкових повідомлень-рішень від 24.06.2022 року та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, на якому міститься відмітка про отримання 07.10.2022 невстановленою особою невідомо чого. Зазначені документи ніяким чином не спростовують твердження позивача про те, що ОСОБА_1 не отримував зазначенні ППР. Всі податкові рішення-повідомлення, що є предметом оскарження в даній справі, були надіслані після 01 липня. Крім того, враховуючи, що на податкових повідомленнях-рішеннях відсутній штрих код, який би достеменно підтвердив дату складання даного податкового повідомлення-рішення, а також значний проміжок часу між датою складання, зазначену в ППР, та датою направлення, що зазначена на рекомендованому поштовому відправленні, виникають обґрунтовані сумніві щодо дійсної дати складання ППР. Також відповідачем не спростовані доводи позивача щодо неузгодженості податкового зобов`язання у зв`язку з тим, що строки оскарження ще не сплинули.

Представником відповідача Головного управління ДПС в Миколаївській області до суду надано додаткові письмові пояснення, в яких представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що ГУ ДПС в Одеській області було нараховано податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2020 року за податковими повідомленнями-рішеннями № 0-1517 від 10.06.2021 у сумі 86 241,98 грн. та № 0-1517 у сумі 49 391,72 грн. Податкові повідомлення-рішення були направлені ОСОБА_1 за адресою, що перебувала у розпорядженні ГУ ДПС в Одеській області відповідно до баз даних Державного реєстру фізичних осіб платників податків (далі ДРФО) про реєстраційні дані фізичної особи платника податків, а саме: АДРЕСА_3 , та були отримані позивачем 20.08.2021. У зв`язку з наявністю податкової заборгованості у сумі 135 633,70 грн., на підставі даних автоматизованої системи обліку, керуючись вимогами п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України та відповідно до п.1 розділу ІІІ Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за №902/30770, ГУ ДПС у Миколаївській області в автоматичному режимі сформовано і направлено платнику податків податкову вимогу від 09.11.2021 № 0-1412, яка була направлена відповідачу та вручена 10.12.2021 року. Оскільки, у ГУ ДПС у Миколаївській області була наявна інформація про вручення платнику податкових повідомлень-рішень, за якими строк сплати податкових зобов`язань минув 31.10.2021 року, відповідно такі податкові зобов`язання на той момент вважались узгодженими та набули статусу податкового боргу в розумінні положень податкового законодавства України.

Позивачем до суду надано заперечення на додаткові письмові пояснення, в яких позивач зазначив, що відповідач не заперечує проти твердження позивача про те, що строк на адміністративне оскарження податкового повідомлення-рішення не сплив. З чого слідує, що грошове зобов`язання не є узгодженим, а відтак і податкова вимога не може бути пред`явлена раніше спливу строку на адміністративне оскарження, а прийнята податкова вимога є незаконною. Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади, з 05.05.2004 року, місцем реєстрації ОСОБА_1 є: АДРЕСА_4 , а тому він ніяким чином не міг отримати податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу, які були направлені за адресою: АДРЕСА_3 . Також це спростовує той факт, що при обміні інформацією між Реєстрами, відповідачі тільки 05.08.2024 року дізналися про зміну місця реєстрації позивача, оскільки в Реєстрах з 05.05.2004 року зазначено нове місце реєстрації позивача.

Ухвалою суду від 11 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

10 червня 2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № 0-1517, яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік у розмірі 86241,98 грн.

10 червня 2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № 0-1517, яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік у розмірі 49391,72 грн.

09 листопада 2021 року Головним управлінням ДПС у Миколаївській області винесено податкову вимогу форми «Ф» № 0-1412 (а.с.112).

24 червня 2022 року Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № 0-1517, яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік у розмірі 89241,98 грн.

24 червня 2022 року Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № 0-1517, яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік у розмірі 51331,80 грн.

Відповідно до п.п. 265.1.1 п. 265.1 ст. 265 ПК України податок на майно складається з, зокрема, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.1.2 п. 266.1 ст. 266 ПК України визначено, що визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб: а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку; б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Відповідно до п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно п.п 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно п.п. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України сільські, селищні, міські ради встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів. Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Відповідно до п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно п.п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Відповідно до п.п. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку. У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Згідно абз. «а» п.п. 266.10.1, п.п. 266.10.3, п. 266.10 ст. 266 ПК України Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення. Податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 10 ПК України до місцевих податків належать: податок на майно; єдиний податок. Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі.

Згідно ст. 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Сільські, селищні, міські ради надсилають у десятиденний строк з дня прийняття рішень, але не пізніше 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлених місцевих податків та/або зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів, до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та/або зборів, в електронному вигляді інформацію щодо ставок та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України, та копії прийнятих рішень про встановлення місцевих податків та/або зборів та про внесення змін до таких рішень. Якщо в рішенні органу місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також податкових пільг з їх сплати не визначено термін його дії, таке рішення є чинним до прийняття нового рішення.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У разі якщо до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування місцевих податків та/або зборів, сільська, селищна, міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків та/або зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки та/або збори справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування таких місцевих податків та/або зборів.

Рішенням Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 25 червня 2019 року № 7 встановлено на території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області з 01.01.2020 року: 1) ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки згідно з додатком 1; 2) пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 2266 Податкового кодексу України, за переліком згідно з додатком 2.

Рішенням Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 26 червня 2020 року № 29 встановлено на території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області з 01.01.2021 року: 1) ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, згідно з додатком 1; 2) пільги для фізичних та юридичних осіб, надані відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, за переліком згідно з додатком 2.

Таким чином, при розрахунку ОСОБА_1 суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020-2021 роки відповідач, Головне управління ДПС в Одеській області, повинно було враховувати ставки та пільги із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, які затверджені рішеннями від 25 червня 2019 року № 7, від 26 червня 2020 року № 29.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником об`єктів нерухомого майна: нежитлова будівля за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 570,42 кв.м; нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 996,00 кв.м. (а.с. 49-70)

Згідно додатків 1 до рішення від 25 червня 2019 року № 7, від 26 червня 2020 року № 29 належні позивачу ОСОБА_1 об`єкти нерухомого майна належать до коду 127 (Будівлі нежитлові інші), Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (1271), Будівлі для тваринництва (1271.1), Будівлі для зберігання зерна (1271.3)

При цьому, ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 1 квадратний метр (відсотків розміру мінімальної заробітної плати) для фізичних осіб, згідно рішення від 25 червня 2019 року № 7 складає - 0,1.

Тобто, розмір податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік за нежитлове приміщення загальною площею 570,42 кв.м. повинен був скласти 2703,54 грн. (4723,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року) х 0,1 % х 570,42 кв.м.) та за нежитлове приміщення загальною площею 996,00 кв.м. повинен був скласти 4704,11 грн. (4723,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року) х 0,1 % х 996,00 кв.м.).

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, ГУ ДПС в Одеській області не доведено правомірності нарахування позивачу ОСОБА_1 сум податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік у розмірі, визначеному оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями від 10 червня 2021 року № 0-1517, від 10 червня 2021 року № 0-1517.

В той же час, згідно рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 26 червня 2020 року № 29 ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 1 квадратний метр (відсотків розміру мінімальної заробітної плати) для фізичних осіб - не встановлювалась, в графі щодо коду 127 вказано «х».

При цьому, посилання представника позивача на те, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який повинен був нарахований за податковий період за 2021 рік складає 0 грн., суд вважає неспроможними, оскільки не зазначення у рішенні від 26 червня 2020 року № 29 ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 1 квадратний метр не свідчить про звільнення фізичних осіб від сплати такого податку у 2021 році.

Відповідно до 37 ПК України підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку. Підставами для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов`язку у передбачений законодавством спосіб.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження існування щодо позивача ОСОБА_1 підстав для припинення податкового обов`язку від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік, матеріали справи не містять.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що податкові-повідомлення рішення є не узгодженими, оскільки оскаржувані ППР ним не отримані та, з урахуванням приписів п. 52-8 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ, їх строк оскарження не сплинув, з огляду на наступне.

Згідно п. 2 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статею 42 Кодексу.

Відповідно до п. 42.1, 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Відповідно до ст. 70 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр). До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є, зокрема, громадянами України. До облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація: прізвище, ім`я та по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство; серія, номер свідоцтва про народження, паспорта (аналогічні дані іншого документа, що посвідчує особу), ким і коли виданий; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (у разі внесення інформації про особу до Єдиного державного демографічного реєстру). До інформаційної бази Державного реєстру включаються такі дані про фізичних осіб: джерела отримання доходів; об`єкти оподаткування; сума нарахованих та/або отриманих доходів; сума нарахованих та/або сплачених податків; інформація про податкову знижку та податкові пільги платника податків; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі на підставі даних розпорядника такого реєстру, наданих у порядку інформаційної взаємодії відповідно до законодавства. Фізична особа несе відповідальність згідно із законом за достовірність інформації, що подається для реєстрації у Державному реєстрі. Фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2017 року №822 затверджено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (зареєстроване в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2017 року за №1306/31174) (далі - Положення №822), розділом IX якого регламентовано порядок подання заяви про зміну даних, які вносяться до облікової картки та повідомлення.

Згідно п. 1 розділу IX Положення №822 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки або Повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання заяви за формою №5ДР (додаток 12) або заяви за формою №5ДРП (додаток 13) відповідно.

Пунктом 4 розділу IX Положення №822 передбачено, що внесення змін до Державного реєстру та окремого реєстру Державного реєстру здійснюється протягом трьох робочих днів від дня подання фізичною особою заяви за формою №5ДР або заяви за формою №5ДРП до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання). У разі звернення до будь-якого контролюючого органу строк внесення змін до Державного реєстру може бути продовжено до п`яти робочих днів.

Верховний Суд в постанові від 29 січня 2024 року по справі № 200/1185/21-а зазначив, що процедура внесення змін до Державного реєстру та даних облікової картки пов`язується саме з виконанням фізичною особою як платником податків свого обов`язку щодо звернення до контролюючого органу із відповідною заявою за формою №5ДР. Наведене вище у сукупності дає підстави дійти висновку, що на платника податку (фізичну особу) покладено обов`язок із повідомлення контролюючого органу про зміну ним свого місця проживання/місцезнаходження (податкової адреси), а невиконання такого обов`язку позбавляє його можливості посилатися на обставини невручення йому відповідних документів, якщо такі документи були направлені на визначену при взятті на облік податкову адресу. Надіслані контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкові повідомлення-рішення та/або податкова вимога на податкову адресу платника податків, яка відповідає даним Державного реєстру та облікової картки, вважаються врученими також у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення. Однак, цей наслідок не може бути поширений на випадок, коли відповідні податкові документи були направлені контролюючим органом за адресою, яка не є адресою місця проживання (податковою адресою) фізичної особи, у тому числі повідомленою нею на виконання вимог пункту 70.7 статті 70 ПК України, або останнього відомого її місцезнаходження/перебування.

З матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення надсилались на адресу позивача АДРЕСА_3 , яка станом на дату їх прийняття була зазначена в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків (а.с. 111).

При цьому, податковий орган не може відповідати за обставини вручення та фактичного отримання поштової кореспонденції, які від нього не залежать. Відносини між оператором поштового зв`язку, який доставляє лист, та адресатом (позивачем), перебувають поза контролем відправника.

За таких підстав, оскаржувані податкові повідомлення-рішення, з урахуванням приписів ПК України, вважаються врученими належним чином ОСОБА_1 (за останнього відомою адресою місцезнаходження/перебування).

Крім того, приписами п. 52-8 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ не врегульовано зупинення перебігу строків щодо оскарження рішень контролюючих органів, встановлених ст. 56 Податкового кодексу України. В той же час, вказаними приписами зупинено перебіг строків, встановлених ст. 56 Податкового кодексу України, в частині процедури адміністративного оскарження саме щодо порядку розгляду скарг, що надійшли (надійдуть) по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року.

За таких підстав, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 10.06.2021 року № 0-1517 підлягає скасуванню в частині нарахування грошового зобов`язання у розмірі 46688, 18 грн., а податкове повідомлення-рішення від 10.06.2021 року № 0-1517 підлягає скасуванню в частині нарахування грошового зобов`язання у розмірі 81537,87 грн.

При цьому, оскільки суд дійшов висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень від 10.06.2021 року № 0-1517, від 10.06.2021 року № 0-1517 в частині, та оскільки саме наявність податкового боргу згідно вказаних податкових повідомлень-рішень слугувала підставою для прийняття податкової вимоги від 09.11.2021 р. № 0-1412, відповідно, наявні підстави для скасування податкової вимоги від 09.11.2021 р. № 0-1412.

Відповідно до до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених фактів, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області № 0-1517 від 10.06.2021 року в частині нарахування грошового зобов`язання у розмірі 46688, 18 грн., № 0-1517 від 10.06.2021 року в частині нарахування грошового зобов`язання у розмірі 81537,87 грн., визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДПС в Миколаївській області № 0-1412 від 09.11.2021 року. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

При цьому, відповідно до ст. 139 КАС України, з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), Головного управління ДПС в Миколаївській області (, адреса місцезнаходження: 54001, м. Миколаїв, вул. Героїв Рятувальників, 6) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 0-1517 від 10.06.2021 року в частині нарахування грошового зобов`язання у розмірі 46688, 18 грн., № 0-1517 від 10.06.2021 року в частині нарахування грошового зобов`язання у розмірі 81537,87 грн.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС в Миколаївській області № 0-1412 від 09.11.2021 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1282,37 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят дві гривні 37 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук