Справа № 340/27/25
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року справа № 340/27/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов першого заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області (далі прокурор) в інтересах держави в особі Центрально Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (далі Управління) до Новомиргородської міської ради (далі Рада) про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор, діючи в інтересах держави в особі Управління, звернувся до суду з позовом до Ради про визнання протиправною бездіяльності стосовно розгляду на пленарному засіданні органу місцевого самоврядування подання від 09 вересня 2024 року щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених.

Водночас просив суд зобов`язати відповідача розглянути подання на пленарному засіданні і прийняти відповідне рішення.

У позові зазначив, що орган місцевого самоврядування не розглянув подання, а Управління не звернулося до суду з відповідним позовом, чим неналежним чином здійснює контрольну функцію.

Управління не висловило відношення стосовно предмету позову, будучи належним чином повідомлене про відкриття провадження у справі (а.с.76).

Відповідач заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.77-79).

Пояснив, що подання не розглянуто на пленарному засіданні органу місцевого самоврядування, так як відсутня необхідна інформація.

07 січня 2025 року суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.72-73).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, 09 вересня 2024 року Управління надіслало до Ради подання про віднесення земельних ділянок до самозалісених (а.с.32-33).

У поданні зазначено, що під час проведення ідентифікації на території органу місцевого самоврядування виявлено 1586,5178 га самозалісених земельних ділянок.

Разом з поданням надано схему місцезнаходження ділянок, перелік ділянок в певному форматі і посилання на карту.

04 жовтня 2024 року голова Ради надіслав лист Управлінню, в якому повідомив, що подання розглянуто (а.с.45-46).

Водночас просив подати перелік земельних ділянок, які підлягають віднесенню до самозаліснених, і звернутися з клопотанням стосовно надання дозволу на розроблення документації зі землеустрою для оформлення права користування ними.

09 грудня 2024 року прокурор сповістив Управління про намір звернутися до суду з позовом до Ради (а.с.57).

Позов подано до суду 30 грудня 2024 року (а.с.67).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Управління.

Таке допускається за певних обставин.

Приписами частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор зазначає, що Управління упродовж 3 місяців після звернення до Ради з поданням не звернулося до суду з приводу її бездіяльності стосовно його вирішення на пленарному засіданні.

Бездіяльність Управління і органу місцевого самоврядування суперечить інтересам держави у сфері використання і охорони лісів.

Приписами частини 5 статті 53 КАС України встановлено, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Щоб дати відповідь на питання існування органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, і повноважень щодо звернення до суду, треба проаналізувати діюче законодавство.

Так, постановою Уряду України від 08 жовтня 2014 року №521 затверджено Положення про Державне агентство лісових ресурсів України (далі Положення).

Приписами пункту 1 Положення визначено, що Державне агентство лісових ресурсів України (Держлісагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.

Приписами підпунктів 6-9 пункту 4 Положення передбачено, що Держлісагентство відповідно до покладених на нього завдань: організовує ведення лісовпорядкування та впорядкування мисливських угідь; веде державний лісовий кадастр та облік лісів; здійснює моніторинг лісів; приймає рішення про віднесення лісів до відповідної категорії.

Отже, Державне агентство лісових ресурсів України і її територіальні органи, одним з яких є Управління, уповноважені здійснювати функції держави у спірних правовідносинах (а.с.48-56).

Приписами частини 1 статті 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» встановлено, що Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Таким чином Управління наділено законом правом на звернення до суду з позовом до Ради.

Отже, Управління належний позивач.

У прокурора існували підстави для звернення до суду в інтересах держави в особі Управління (бездіяльність суб`єктів владних повноважень).

Приписами частини 2 статті 57-1 Земельного кодексу України визначено, що віднесення земельної ділянки приватної власності до самозалісеної ділянки здійснюється її власником, а щодо земельних ділянок державної та комунальної власності органом, який здійснює розпорядження нею.

Рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки приймається за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Власником і розпорядником земельних ділянок є Рада.

Приписами пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Тому подання мав розглянути орган місцевого самоврядування на пленарному засіданні.

Відповідач не надав доказів розгляду подання на пленарному засіданні, органу місцевого самоврядування, який мав завершитись прийняттям відповідного рішення.

Отже, допустив протиправну бездіяльність стосовно розгляду подання.

Водночас суд зазначає на наступне.

Так, приписами частини 5 статті 57-1 Земельного кодексу України передбачено, що віднесення земельної ділянки, несформованої як об`єкт цивільних прав, а також земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, але відомості про яку не внесені до Державного земельного кадастру, до самозалісеної ділянки здійснюється відповідно до документації із землеустрою, на підставі якої відомості про земельну ділянку вносяться до Державного земельного кадастру.

Під час розгляду подання Рада має встановити: які земельні ділянки, що входять в загальний масив, сформовані, а які несформовані; про які відомості внесені до Державного земельного кадастру, а про які не внесені.

У разі необхідності виготовлення документації зі землеустрою її замовником є Рада (власник і розпорядник земель).

Підсумовуючи, суд зробив висновок про задоволення позову.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору в сумі 3028 грн (а.с.60).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов.

Визнати протиправною бездіяльність Новомиргородської міської ради стосовно розгляду на пленарному засіданні органу місцевого самоврядування подання Центрально Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 09 вересня 2024 року щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених.

Зобов`язати Новомиргородську міську раду розглянути на пленарному засіданні органу місцевого самоврядування подання Центрально Західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 09 вересня 2024 року щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ