Справа № 160/31013/24
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),
суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,
ознайомившись з апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОПАЛИВО ДНІПРО»
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
При цьому вважаю за необхідне акцентувати увагу, що у всіх вищенаведених випадках поверненню апеляційної скарги передувало залишення апеляційної скарги без руху через порушення заявником апеляційної скарги вимог ст. 296 КАС України, а саме не надання разом із апеляційною скаргою документу про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.
30.05.2025р. Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області в четверте подано до суду апеляційної інстанції за допомогою системи «Електронний суд» апеляційну скаргу, в якій також містяться клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та клопотання про зупинення дії оскаржуваного рішення суду, яку було зареєстровано судом апеляційної інстанції 30.05.2025р. і передано судді доповідачу 02.06.2025р.
Копія ухвали суду апеляційної інстанції від 03.06.2025р. надіслана для виконання до електронного кабінету Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в системі «Електронний суд» та відповідно відомостей системи «Електронний суд» доставлена до електронного кабінету відповідача 03.06.2025р. о 19:24.
Беручи до уваги дату отримання заявником апеляційної скарги копії ухвали суду апеляційної інстанції від 03.06.2025р. у цій справі 03.06.2025р. о 19:24., останнім днем наданого судом строку на усунення недоліків апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, з урахуванням ст.120 КАС України, є 16.06.2025р.
Вирішуючи вищезазначену заяву відповідача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду, отже виходячи зі змісту цієї норми продовження встановленого судом процесуального строку є правом, а не обов`язком суду.
При цьому необхідно враховувати, що необхідною умовою прийняття судом рішення про продовження раніше наданого процесуального строку строку на усунення недоліків апеляційної скарги, яким у даному випадку є не сплата судового збору за подання апеляційної скарги, є наявність об`єктивних доказів того, що після такого продовження строку відпадуть обставини, які перешкоджають виконанню рішення суду (ували) про залишення апеляційної скарги без руху.
Однак, відповідачем разом із заявою не надано суду доказів того, що після продовження строку усунення недоліків апеляційної скарги відпадуть обставини, які позбавляють заявника апеляційної скарги можливості сплатити судовий збір одночасно з поданням апеляційної скарги та відповідач зможе сплатити судовий збір протягом строку на який буде продовжено раніше наданий строк на усунення недоліків апеляційної скарги.
Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обов`язковість та необхідність сплати судового збору у заявника апеляційної скарги, відповідно до ст. 295 КАС України, виникла з дати початку перебігу строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі, який враховуючи дату отримання ним копії повного тексту судового рішення, що оскаржується 13.02.2025р., є більш ніж достатній для здійснення сплати судового збору, і такий невиправдано тривалий строк не сплати судового збору суб`єктом владних повноважень виключає можливість його подальшого його продовження.
Щодо посилань відповідача у заяві на обмеження фінансування установи, яка діє як суб`єкт владних повноважень, з державного бюджету на думку суду не є безумовною підставою для продовження такій особі строку для усунення недоліків апеляційної скарги.
Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001р. у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, у тому числі фінансовими.
Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом та після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).
У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 28.02.2002р., зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.
З урахуванням наведеного та приймаючи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, тощо, не можуть бути підставою для продовження раніше наданого строку на усунення недоліків апеляційної скарги.
Також колегія суддів приймаючи до уваги положення ст.129 Конституції України та ст.8 КАС України, відповідно до яких однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вважає, що тривале невиконання заявником апеляційної скарги вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та неодноразове звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами та фактично однаковими за змістом клопотаннями про продовження строку для усунення недоліків призводить до затягування строків розгляду справи, а відповідно до ч. 1, 3 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами і зловживання процесуальними правами не допускається, а у разі якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Щодо посилань заявника апеляційної скарги у заяві на введений на території України воєнний стан, то з огляду на положення Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (зокрема положення ст. 8 цього Закону), сам факт введення воєнного стану на території України не може бути визнаний поважною причиною для невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху щодо сплати судового збору для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу та на можливість виконання заявником апеляційної скарги вимог ухвали суду від 28.06.2024р. щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі.
Апеляційний суд звертає увагу, що Укази Президента України стосуються лише введення/продовження воєнного стану в Україні, і не містять будь-яких змін щодо строків розгляду справ, інших процесуальних строків .
Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що до КАС України не вносилось змін щодо перебігу процесуальних строків під час дії воєнного стану на території України.
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що у клопотанні (а такі клопотання подавалися при кожному зверненні з апеляційними скаргами), окрім посилання на неможливість проведення платежів, недостатність фінансування органів податкової служби та скрутний майновий стан скаржника, викликаний режимом воєнного стану в Україні, заявник апеляційної скарги, який є органом державної влади, не зазначає які саме заходи вчинені ним з моменту подання в четверте апеляційної скарги у цій справі (30.05.2025р.) та з моменту отримання ним копії ухвали суду апеляційної інстанції про залишення поданої апеляційної скарги без руху та надання строку для усунення недоліків апеляційної скарги сплати судового збору (03.06.2025р.) задля сплати у цій справі суми судового збору у встановлений судом строк.
Отже враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає заявлене відповідачем клопотання про продовження раніше наданого строку на усунення недоліків необґрунтованим та безпідставним, і за цих підстав відповідачу у задоволенні такого клопотання необхідно відмовити.
Щодо вимоги суду апеляційної інстанції про надання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження з 24.03.2025р. (дата винесення ухвали про повернення первісно поданої апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі) по 03.06.2025р. (дата подання в четверте апеляційної скарги) не виконані, оскільки представник скаржника на виконання вимог ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 03.06.2025р. таких поважних причин не навів, а зазначені обставини щодо відсутності фінансування не можуть бути визнані поважними причинами, при подані в четверте апеляційної скарги судовий збір також сплачено не було, а тому за таких обставин у задоволенні заяви про поновлення строку необхідно відмовити.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнанні судом неповажними.
На підставі викладеного, керуючись п.4 ч.1 ст.299 КАС України КАС України, суд,-
Копію ухвали направити на адресу осіб, які беруть участь у розгляді справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку та строки встановлені ст. 329-331 КАС України.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов