Справа № 380/5949/25
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань залишення позову без розгляду

10 червня 2025 рокусправа №380/5949/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Тварковської Я.А.

з участю представників: позивача Касандяка В.В.,

відповідачів Качмарика Б.І., Рудого О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Касандяк Володимир Васильович, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач-1, ГУ ПФУ у Львівській області), Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач-2, в/ч НОМЕР_1 ), в якому просить:

- надати судовий захист правам, свободам та інтересам позивача у взаємовідносинах з ГУ ПФУ у Львівській області шляхом визнання протиправним рішення відповідача, що породило його протиправну бездіяльність, та зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 15.05.2024 та провести її виплату у встановленому законом порядку і строки;

- надати судовий захист правам, свободам та інтересам позивача у взаємовідносинах з в/ч НОМЕР_1 шляхом визнання протиправним рішення відповідача, що породило його протиправну бездіяльність, та зобов`язання відповідача невідкладно направити до ГУ ПФУ у Львівській області документи з персональними даними ОСОБА_1 , розробником, володільцем та розпорядником яких є військова частина, та які є необхідними для призначення пенсії за вислугу років.

Представником Військової частини НОМЕР_1 24.04.2025 (вх.№34074) подано, підтримане в судовому засіданні, клопотання про залишення позову без розгляду на підставі частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку із пропуском позивачем місячного строку звернення до суду. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу в/ч НОМЕР_1 наказом № 143 від 15.05.2024 за його згодою, який не оскаржував, а до суду з цим позовом звернувся 26.03.2025.

Представником позивача 28.04.2025 (вх.№35177) подано, підтримане в судовому засіданні, заперечення на клопотання про залишення позову без руху з підстав ненадання відповідачем-2 доказів відсутності звернення ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 з заявою про підготовку документів для передачі таких до ГУ ПФУ у Львівській області з метою призначення йому пенсії за вислугу років.

Представник ГУ ПФУ у Львівській області в судовому засіданні підтримав клопотання відповідача-2 та просив таке задовольнити.

Суд, заслухавши думку представників сторін, при вирішенні клопотання керувався таким.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС Україна), відповідно до частини першої якої позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тому при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізналася» та «повинна була дізнатись».

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів).

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові в справі №380/2355/20 від 28.05.2021.

Предметом оскарження у цій справі є, зокрема протиправна, на думку позивача, поведінка Військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання відповідних документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Відповідач-2 обґрунтовує клопотання про залишення позову без розгляду з посиланням на частину п`яту статті 122 КАС України, відповідно до якої для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Натомість позивач стверджує про помилковість доводів відповідача-2 про пропуск строку звернення до суду з позовом з тих підстав, що ОСОБА_1 не оскаржувався наказ в/ч НОМЕР_1 № 143 від 15.05.2024 про виключення його зі списків особового складу, які він розцінює як обмеження права позивача на доступ до правосуддя.

Надаючи оцінку доводам сторін, суд вказує, що правовідносини у цій справі стосуються реалізації позивачем права на пенсійне забезпечення, яке, безперечно, пов`язане із проходженням ним військової служби, однак не є тотожним спору з приводу звільнення з публічної служби, якою є військова служба.

Відповідачем-2 не спростовано доводів позивача про відсутність доказів на підтвердження факту відмови позивача від реалізації свого права на пенсійне забезпечення та відсутність доказів на підтвердження дати звернення до відповідача-2 з метою вчинення останнім дій, спрямованих на забезпечення реалізації позивачем такого права. Доказів протилежного судом не здобуто.

Ураховуючи викладене в сукупності, суд виснує про відсутність підстав для задоволення клопотання про залишення позову без розгляду, тому у задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 122, 240, 248, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 м до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала окремо не оскаржується, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний тест ухвали виготовлено 16 червня 2025 року.

Суддя О. П. Хома