Справа № 183/2516/25
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2025 року м. Дніпросправа № 183/2516/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2025 року (суддя Сорока О.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 13.03.2025 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 1790 від 11.09.2024 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Одночасно позивач просить поновити строк звернення до суду з цим позовом. В обґрунтування підстав для поновлення строку вказує, що не отримував копію постанови у день її винесення. Про її існування дізнався лише 13.12.2024, коли було заблоковано його банківські рахунки. Після цього звернувся до адвоката Коцковича Р.М. щодо надання правничої допомоги. Адвокат Коцкович Р.М. направив адвокатський запит, однак в подальшому адвокат відмовився працювати. Позивач звернувся до іншого адвоката Кулика І.Я. та лише 12.03.2025 отримав повну інформацію про підстави арешту його коштів та зміг звернутися до суду.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2025 року причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 з позовом до суду визнано неповажними. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовлено повністю. Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення повернуто позивачеві разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції звернув увагу на те, що позивачем до позовної заяви не подано доказів укладення договору з адвокатом Коцковичем Р.М., а так само доказів розірвання договору з останнім. Крім того позивачем не надано доказів про те, що він був позбавлений можливості звернутися особисто з відповідною позовною заявою та, як наслідок, здійснити реалізацію своїх прав та обов`язків з дотриманням вимог КАС України. Суд дійшов висновку, що зазначені позивачем підстави для поновлення строку на оскарження постанови не можуть бути розцінені судом як такі, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Вказує, що суд порушив процесуальний алгоритм, унеможлививши позивачу реалізацію права на судовий захист.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з частинами 1-3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 2 цієї статті позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до частин першої та другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

У цій справі судом першої інстанції недотримано приписи статті 123 КАС України, адже визнавши неповажними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 з позовом до суду, суд мав залишити позовну заяву без руху, запропонувавши позивачеві подати інші пояснення або додаткові докази на підтвердження поважності причин подання позовної заяви поза межами процесуального строку, визначеного законом.

Додатково колегія суддів зазначає, що позивачем разом з апеляційною скаргою надано додаткові докази, а саме договір з адвокатом Коцковичем Р.М., договір з адвокатом Куликом І.Я., водночас суд апеляційної інстанції не надає оцінку таким документам, адже на час постановлення оскаржуваної ухвали такі докази були відсутні в матеріалах адміністративної справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з неправильним застосуванням норм процесуального права, що є підставою для її скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2025 року в адміністративній справі № 183/2516/25 скасувати.

Справу направити до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з 17 червня 2025 року та оскарженню не підлягає згідно з приписами статті 328 КАС України.

Повна постанова складена 17 червня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров