Справа № 400/3193/25
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2025-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 р. № 400/3193/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005

провизнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправною та скасування вимоги від 11.11.2024 №Ф-7132-1429-У,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області з вимогами:

визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-7132- 1429-У від 11.11.2024 року Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області, якою податковий орган зобов`язав сплатити єдиний соціальний внесок в сумі 4 832,30 грн. ОСОБА_1 , який не має статусу фізичної особи- підприємця, а відтак, не повинен сплачувати цей збір;

зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Миколаївській області відкоригувати недостовірні відомості у своєї інформаційній системі стосовно того, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не має статусу фізичної особи - підприємця для припинення подальшого знущання над Позивачем.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що в лютому 2025 року за результатом ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, що здійснюється Центральним відділом ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), позивачу стало відомо про наявність боргу зі сплати єдиного внеску на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2024 Ф-7132-1429-У. З даною вимогою позивач не погоджується, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Позивач наполягає, що він не займається підприємницькою діяльністю, що було встановлено рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду по справі № 400/8087/23.

Ухвалою суду від 07.04.2025 суд відкрив провадження у справі, призначив справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, встановив строк для подання сторонами заяв по суті.

23.04.2025 представником ГУ ДПС у Миколаївській області подано відзив на позовну заяву, в якому вона висловлює незгоду із заявленими позовними вимогами та зазначає, що за даними Інформаційно-комунікаційної системи ГУ ДПС у Миколаївській області ОСОБА_1 перебував на обліку як фізична особа-підприємець в ГУ ДПС у Миколаївській області з 29.12.1997 року (дата державної реєстрації 29.12.1997 року) по 21.02.2020 р. на загальній системі оподаткування). Станом на 31.12.2019 року в ІКС «Податковий блок» обліковувалась недоїмка у сумі 26 539,26 гривень, а станом на 31.12.2020 року 31 371,56 грн. Вимога про сплату цього боргу в розмірі 26539,26 грн визнана протиправною і скасована рішенням суду. Відтак, розмір боргу складає 4 832,30 грн, з яких 2078,12 нараховано позивачем самостійно. З посиланням на Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», представник позивача зазначає, що вимога про сплату боргу від 11.11.2024 Ф-7132-1429-У прийнята відповідно до норм чинного законодавства, а відтак, підстави для її скасування і задоволення позову відсутні.

Позивач скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, в якій звернув увагу суду на порушення контролюючим органом процедури стягнення, оскілтки після подання звіту спливло більше 1095 днів.

Інші заяви по суті спору на адресу суду від учасників справи не надходили.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України(далі -КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до відомостей інтегрованих карток за позивачем рахується податковий борг з єдиного внеску за період ІV квартал 2019 року в розмірі 2754,18 грн та І квартал 2020 року в розмірі 2078,12 грн, всього на суму 4832,30 грн.

ГУ ДПС у Миколаївській області відповідно до даних інформаційної системи податкового органу сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2024 Ф-7132-1429-У на суму 4832,30 грн.

Вимогу направлено за місцем реєстрації позивача 14.11.2024, проте повернуто позивачу 02.12.2024 в зв`язку з неврученням, що підтверджується рекомендованим повідомленням.

Між сторонами не є спірним, що вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2024 Ф-7132-1429-У направлено для виконання до державної виконавчої служби Центрального відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), відповідне виконавче провадження № 76904822 відкрито постановою від 22.01.2025

Позивач, вважаючи протиправним вказану вимогу, звернуся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI).

Пунктами 2 та 6 частини першої статті 1 Закону №2464-VІ визначено, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VІ платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

01.01.2017 набрав чинності Закон України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 1774-VIII), яким було внесено зміни, зокрема, до пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VІ щодо нарахування єдиного внеску його платниками.

Так, відповідно до абзаців першого та другого пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VІ (у редакції Закону № 1774-VIII, зі змінами, внесеними Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій») єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному періоді або окремому місяці звітного періоду, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Таким чином, у зв`язку із внесеними до Закону №2464-VІ змінами щодо нарахування єдиного внеску його платниками у фізичних осіб - підприємців з 01.01.2017 виник обов`язок щодо нарахування та сплати єдиного внеску незалежно від того, чи отримували вони дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу.

Згідно з абзацами першим, п`ятим-сьомим частини четвертої статті 25 Закону №2464-VІ податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску страхувальниками, визначеними Законом №2464-VІ, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 21.12.2020 № 790), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 (далі - Інструкція №449).

Так, положеннями пункту 1 Розділу VI Інструкції № 449 визначено, що до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Згідно з пунктом 2 розділу VI Інструкції № 449 у разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити їх у звітності, що подається платником до податкових органів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції. У разі виявлення податковим органом своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий податковий орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції. Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена податковими органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Відповідно до абзацу 7 пункту 3 розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Згідно з пунктом 4 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з ІТС за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

У разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення податкового органу або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Податковий орган протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності) пред`являє її до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною четвертою статті 25 Закону №2464-VI податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи податкового органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску, Недоїмкою є сума єдиного внеску, яка своєчасно не сплачена у строки, встановлені вказаним Законом.

Отже, чинним законодавством надано право податковому органу нарахувати єдиний внесок з облікових даних з інформаційної системи без складання акту перевірки, і у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платниками єдиного внеску (які не виконали обов`язок щодо самостійного обчислення і сплати цих внесків в порядку і розмірах, визначених законом) - відповідач вправі був обчислювати суми єдиного внеску, не нараховані і не сплачені платником сум єдиного внеску, та зазначати це у вимозі про сплату боргу (недоїмки).

Застосовуючи ці приписи до обставин справи і оцінюючи доводи позивача щодо протиправності спірної вимоги з огляду на те, що позивач не здійснював підприємницької діяльності, суд зазначає наступне.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 по справі № 400/8087/23 задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївський області, визнано протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Миколаївській області про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2019 № Ф-79846-17-У. Рішення суду набрало законної сили 11.04.2024.

Предметом дослідження у справі № 400/8087/23 було, зокрема, встановлення правомірності нарахування позивачу зобов`язань з єдиного внеску за період до 2020 року, а саме за 2017 рік ІІІ квартал 2019 року в сумі 26539,26 грн.

Суд встановив, що «що відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.06.2023 № 67 і від 18.07.2023 № 80 позивач згідно з інформаційних систем Головного управління ДПС у Миколаївській області 29.12.1997 він взятий на облік як платник податків, а 12.07.2002 як платник єдиного внеску.

Однак, статус фізичної особи-підприємця він мав у періоди з 12.02.2020 по 21.02.2020 та з 05.03.2020 по 24.04.2020.

З наведеного слідує, що позивач після 01.07.2004 не підтвердив свій статус фізичної особи-підприємця шляхом проходження реєстраційних процедур, встановлених Законом № 755-IV, а тому він не мав права здійснювати підприємницьку діяльність та отримувати від неї доходи до 12.02.2020 дня реєстрації його в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як фізичної особи підприємця.

Як наслідок, відповідач не мав правових підстав для винесення та надіслання позивачу вимоги про несплату недоїмки з ЄСВ за період до 11.02.2020».

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, суд вважає, що висновки Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/8087/23 щодо того, що позивач не мав статусу суб`єкта підприємницької діяльності до 12.02.2020, а також щодо наявності у нього цього статусу в період з 12.02.2020 по 21.02.2020 та з 05.03.2020 по 24.04.2020 мають преюдиційне значення в цій справі.

Водночас, спірною вимогою, як вбачається з відзиву, позивачу нараховано зобов`язання з єдиного внеску, зокрема, за IV квартал 2019 року.

Отже, суд погоджується з позивачем, що нарахування і включення до вимоги про сплату боргу єдиного внеску за період, в який позивач не здійснював підприємницької діяльності, що підтверджено рішенням суду, є протиправним.

Щодо єдиного внеску за І квартал 2020 року, зобов`язання за яким, що визнається сторонами, задекларовано позивачем самостійно, суд зазначає, що надані відповідачем до суду розрахунок заборгованості і витяги з інтегрованої картки платника податків не дають можливості перевірити вірність такого розрахунку

Так, витяг містить інформацію щодо сальдо на 31.12.2020, яке становить 31371,56 грн.

Тобто, відомостей, які стосуються періоду з 01.01.2020 по 31.12.2020 і відображають декларування позивачем єдиного внеску в 2020 році, а також стан розрахунків в зазначений період до суду не надано.

При цьому, позивач долучив до відповіді на відзив дублікат чеку про сплату єдиного податку за квітень 2020 року в сумі 945,00 грн.

Проте, встановити, чи врахований цей платіж при формуванні спірної вимоги не вбачається за можливе.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено правомірність винесеної вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-7132- 1429-У від 11.11.2024 року, а, відтак, позов в частині скасування цієї вимоги підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимоги зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Миколаївській області відкоригувати недостовірні відомості у своєї інформаційній системі стосовно того, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не має статусу фізичної особи - підприємця для припинення подальшого знущання над позивачем, суд зазначає, що оскільки судом в цій справі не досліджувались обставини, пов`язані з наявністю у позивача на цей час статусу фізичної особи-підприємця, суд не має підстав для задоволення такої вимоги.

Таким чином, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем надано докази сплати судового збору в сумі 1211,20 гривень, який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-7132- 1429-У від 11.11.2024 року Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області, якою податковий орган зобов`язав сплатити єдиний соціальний внесок в сумі 4 832,30 грн ОСОБА_1 .

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко