Справа № 120/10230/22
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про прийняття адміністративної

справи до провадження

м. Вінниця

17 червня 2025 р. Справа № 120/10230/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 .

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.

Проте постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 травня 2025 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 липня 2023 року, а справу направлено до Вінницького окружного адміністративного суду на новий розгляд.

12 червня 2025 року адміністративна справа надійшла до Вінницького окружного адміністративного суду.

За результатами автоматизованого розподілу такої справи для її розгляду визначено суддю Яремчука К.О.

Ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, що надійшла з Верховного Суду на новий розгляд, дійшов висновку прийняти її до провадження.

Визначаючись із тим, за якими правилами позовного провадження здійснюватиметься розгляд адміністративної справи, зважаю на таке.

Адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини 1, 2 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Особливості розгляду справ за правилами спрощеного позовного провадження врегульовано главою 10 розділу ІІ КАС України.

Статтею 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відтак, керуючись приписами статей 12, 257, 262 КАС України, а також враховуючи характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даної справи, доходжу висновку, що розгляд справи слід здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Вирішуючи питання щодо витребування додаткових доказів у справі, суд зважає на наступне.

У статті 9 КАС України, окрім інших принципів адміністративного судочинства, закріплено й принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі. Частиною 4 цієї статті передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Так, частиною 1 статті 79 КАС України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви (частина 2 статті 79 КАС України).

Відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву (частина 3 статті 79 КАС України.

Статтею 80 КАС України врегульовано правила витребування доказів, частиною 1 якої визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу.

При цьому у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (частина 2 статті 80 КАС України).

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу (частина 3 статті 80 КАС України).

Як свідчить зміст позовної заяви, предметом оскарження у ній визначено наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05 червня 2022 року № 168, яким вирішено не виплачувати ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень за період з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року.

При цьому прохальна частина позову містить вимогу зобов`язального характеру; зокрема представник позивача просив зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям", в розмірі 100000 гривень за квітень та травень 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях, забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах бойових дій.

Направляючи справу на новий розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду, Верховний Суд вказав на наступне (дослівно):

"86. Суди попередніх інстанцій побудували свої висновки про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, зокрема, за наслідками оцінювання спірного наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 05.06.2022 № 168 "Про виплату додаткових винагород на період дії воєнного стану.

87. Водночас, відповідно до його змісту, цим наказом визначено не виплачувати додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 грн за період 01.05.2022 по 31.05.2022 військовослужбовцям військової частини, зазначеним у додатку 5 до цього наказу. У додатку 5 до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 05.06.2022 № 168 під номером 50 зазначений солдат ОСОБА_1 . Причина: ознаки кримінального правопорушення, підстава - наказ командира ВЧ НОМЕР_1 від 23.05.2022 № 38 (а.с. 18-19).

88. Отже, указаний наказ у частині, що стосується позивача, регулює лише питання невиплати додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн за травень 2022 року. Він не містить жодних відомостей щодо винагороди в розмірі 100 000,00 грн і не охоплює інший спірний період - квітень 2022 року, який також є предметом спору.

89. Суди попередніх інстанцій мали б з`ясувати, чи існує належним чином оформлений наказ командира військової частини щодо виплати додаткових винагород, яким ухвалено рішення про виплату або невиплату позивачу додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн за квітень-травень 2022 року. У разі наявності такого наказу суди попередніх інстанцій повинні були перевірити чи зазначені в ньому причини, що зумовили невиплату цієї винагороди, відповідно до вимог Директиви.

90. Без з`ясування зазначених обставин неможливо встановити правомірність невиплати винагороди позивачу за період квітень-травень 2022 року в розмірі 100 000,00 грн, що й становить предмет спору у цій справі.

91. Суд також звертає увагу на те, що, відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо нарахування та виплати спірної додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн за квітень-травень 2022 року, суди попередніх інстанцій не надали оцінки відповідним аргументам позивача про його участь у бойових діях і заходах у цей період, обмежившись висновком про відсутність в матеріалах справи довідки (за формою, наведеною в додатку № 1 до телеграми Міністра оборони України від 25 березня 2022 року № 248/1298).

92. Без відповіді судів першої та апеляційної інстанцій залишилося головне питання, з якого власне й виник спір, що і стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. Йдеться про те, які саме завдання виконував позивач у квітні-травні 2022 року під час службового відрядження в оперативне підпорядкування НОМЕР_2 об 118 обр ТрО місто Попасна Луганської області. Якщо позивач залучався до виконання бойових дій або заходів, які дають право на підвищену додаткову винагороду в розмірі до 100 000,00 грн, необхідно з`ясувати, чи були оформлені відповідні підтверджуючі документи (бойовий наказ, журнал бойових дій тощо), що передбачені Директивою, або причини, з яких вони не оформлювалися. Якщо ж такі завдання позивачем не виконувалися, то необхідно встановити, які завдання у такому випадку він виконував протягом цього часу та чим це підтверджується. Ці обставини є ключовими для правильного вирішення спору і не можуть бути проігноровані".

Так, наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (надалі - Порядок № 260).

Розділом XXXIV Порядку № 260 визначено особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану.

Так, пунктом 2 розділу XXXIV Порядку № 260 передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Як унормовано пунктом 4 розділу XXXIV Порядку № 260, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

За наведених вище обставин суд дійшов висновку, що з метою підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у військової частини НОМЕР_1 слід витребувати інформацію, передбачену пунктом 4 розділу XXXIV Порядку № 260 за період квітень-травень 2022 року.

Керуючись статтями 9, 12, 79, 80, 248, 257 КАС України,

УХВАЛИВ:

Прийняти до свого провадження адміністративну справу № 120/10230/22 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

Розгляд справи здійснюватиметься суддею Яремчуком Костянтином Олександровичем одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Встановити відповідачу 15-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Витребувати у військової частини НОМЕР_1 докази на підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (за наявності таких), а саме:

- бойові накази (бойові розпорядження);

- журнали бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнали ведення оперативної обстановки або бойові донесення або постові відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорти (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Повідомити учасників справи про можливість отримати інформацію по даній справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: "http://court.gov.ua/fair/".

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович