Справа № 420/16393/25
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 червня 2025 року м. Одеса
26 травня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (сформована в системі «Електронний суд» 25.05.2025 року) до Військової академії (м. Одеса), у якій представник позивача просить суд:
розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні);
визнати протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо непроведення повного розрахунку (невиплати в повному обсязі грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 21 вересня 2022 року) у день виключення зі списків особового складу частини (21 вересня 2022 року) ОСОБА_1 і в подальшому з 22 вересня 2022 року по 14 березня 2025 року;
Ухвалою суду від 02.06.2025 року позовну заяву залишено без руху з підстав необхідності подання суду заяви поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску; встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня вручення копії даної ухвали позивачеві.
10.06.2025 року представником позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом.
Розглянувши заяву про поновлення строку для звернення до суду з позовом, суд дійшов наступного.
В обґрунтування заяви, зокрема, зазначено, ані позивач, ані її представник адвокат не може достовірно знати складові сплачених сум 14 березня 2025 року і має законні очікування, що в сплаченій сумі одночасно входить середнє грошове забезпечення за весь час затримки повного розрахунку. Саме з метою встановлення розрахунку сплачених 14 березня 2025 року Військовою академією (м. Одеса) сум 15 березня 2025 року адвокат Дмитрієв А.П. звернувся у Військову академію (м. Одеси) із заявою, в якій просив надати повний розрахунок здійсненої 14 березня 2025 року виплати індексації грошового забезпечення на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/1712/23 від 14 вересня 2023 року. Проте до часу звернення з позовною заявою (11 травня 2025 року) командування Військової академії (м. Одеса) не надало відповіді на заяву адвоката про виплату середнього грошового забезпечення за затримку повного розрахунку при звільненні з військової служби (невиплати в повному обсязі грошового забезпечення з 29 січня 2020 року по 21 вересня 2022 року), що сприймається як відмову в проведенні такої виплати. Крім того, до звернення до суду представник позивача намагався вирішити спор в порядку досудового врегулювання спору, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч. 4 ст. 122 КАС України визначений особливий строк обчислення строку звернення до адміністративного суду - тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Проте до цього часу, відповідачем не надано відповіді на заяву адвоката від 15 березня 2025 року. Позивач має проблеми із здоров`ям, що підтверджується її звільненням з військової служби у відставку відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) та інвалідом війни другої групи. Таким чином, з урахуванням різних визначених вище факторів наявні підстави вважати причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно із ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
В свою чергу, відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
ОСОБА_1 зазначає, що вона отримала повний розрахунок 14 березня 2025 року і протягом відповідно шестимісячного і тримісячного строку, передбачених ч. 2, 4 ст. 122 КАС України, звертається до суду після звернення до відповідача із заявою про вирішення спору в досудовому порядку 15.03.2025 року, а тому нею не пропущений строк звернення до суду за захистом своїх прав і законних інтересів.
Згідно з п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Водночас частиною першою статті 233 КЗпП України, яка регулює строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, встановлено норму про те, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення.
Разом з тим, як було зазначено Верховним судом у постанові від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20 слід мати на увазі, що відповідно до статей 3 і 221 КЗпП України в порядку, передбаченому главою XV цього Кодексу, підлягають розгляду індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності.
За приписами ч.1 ст.19 ЦПК України справи, що виникають з трудових правовідносин, суди розглядають у порядку цивільного судочинства. При цьому норми Цивільного кодексу України визначають загальну позовну давність тривалістю у три роки (стаття 257) та передбачають можливість встановлення законом для окремих видів вимог спеціальної позовної давності (стаття 258), яка може бути скороченою або більш тривалою за загальну позовну давність.
Виходячи з цього, встановлений у частині першій статті 233 КЗпП України тримісячний строк є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору.
Натомість строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців.
Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.
Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах частини першої статті 233 КЗпП України.
Верховний Суд у постанові від 11 лютого 2021 року у справі №240/532/20 відступив від висновку щодо застосування частини першої статті 233 КЗпП України для обчислення строку звернення до адміністративного суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, викладеному в постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа №806/2164/16), від 11 лютого 2020 (справа №420/2934/19), від 13 березня 2019 року (справа №813/1001/17), одночасно погоджуючись з висновком щодо застосування частини п`ятої статті 122 КАС України у подібних правовідносинах, викладеному в постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року (справа №815/2681/17) і від 22 січня 2020 року (справа №620/1982/19).
Як вбачається із доданих до заяви доказів, грошове забезпечення при звільненні було остаточно виплачене позивачу 14.03.2025 року, тобто останнім днем строку звернення до суду з вимогами про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є 15 квітня 2025 року.
Позивач звернулася до суду з позовом 25.05.2024 року - поза межами місячного строку, встановленого законом.
Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.
Згідно ст.118, ч.ч.1,3,4 ст.121 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка має об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.
Враховуючи наведені представником позивача у заяві обставини поважності пропуску строку, суд вважає, що причини пропуску строку звернення до суду з позовом є поважними.
З огляду на це суд вважає за необхідне поновити позивачу строк для звернення до суду із даним позовом.
Розглянувши матеріали позовної заяви суд встановив, що позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України. Зазначений спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства та підсудний Одеському окружному адміністративному суду.
Підстави для повернення позовної заяви відповідно до ст. 169 КАС України, а також підстави для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлені ст. 170 КАС України,судом наразі не встановлені.
Відповідно до ч.2 ст.171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Частиною 1 статті 12 КАС України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Згідно ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до п.10 ч.6 ст.12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно ч.1 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
У відповідності до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи у спрощеному провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст.262 КАС України за відсутності клопотання про інше.
Суд знов звертає увагу позивача, що у поданих матеріалах відсутні докази того, що відповідач відмовився шляхом ненадання відповіді на заяву представника позивача від виплати спірного середнього грошового забезпечення, а саме, відсутні докази подання (направлення, отримання) до Військової академії (м.Одеса) відповідної заяви. При цьому позовна заява містить вимогу визнати протиправною таку відмову.
Керуючись ст.ст. 12, 80, 118, 121, 160, 161, 171, 241-243, 248, 257-258, 260-262, 256, 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Військової академії (м.Одеса), визнавши поважними причини його пропуску.
Прийняти до розгляду позовну заяву та відкрити провадження у справі за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив подається до суду разом із документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Заява із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження подається у строк, визначений для надання відзиву на позовну заяву.
Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив на позовну заяву п`ять днів з дня отримання відзиву.
Встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив п`ять днів з отримання відповіді на відзив.
Витребувати у позивача докази направлення, отримання відповідачем заяви його представника від 15.03.2025 року про виплату позивачу середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні.
Витребувані докази надати у строк 5 днів з дня отримання копії ухвали.
Копію ухвали направити учасникам справи.
Справа розглядатиметься суддею одноособово.
Ухвала окремо не підлягає оскарженню та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.М. Аракелян