Справа № 600/1955/25-а
Суддя: Бойко М. Є.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 600/1955/25-а
Провадження № 2-а/727/140/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

11 червня 2025 року

Шевченківський районний суд міста Чернівці у складі:

головуючої судді Бойко М.Є.,

за участю:

секретаря судових засідань Васківчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Чернівці, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №450/2 у справі про адміністративне правопорушення від 08.04.2025 року за ч.3 ст. 210-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом про скасування постанови №450/2 у справі про адміністративне правопорушення від 08.04.2024 року за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

В обґрунтування таких вимог позивач вказав, що 08.04.2025 року постановою № 450/2 тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн. за те, що він, будучи військовозобов?язаним та перебуваючи на військовому обліку, отримавши відповідну повістку N? НОМЕР_1 , не з`явився 21.02.2025 р. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив вимоги ч. 1. ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Проте, такої повістки він не отримував, тобто про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлений належним чином не був, доказів його належного оповіщення відповідач не надав, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що він користується правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.2 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки є інвалідом 2 групи, а також раніше уточнив всі необхідні дані, які вже внесені до відповідної електронної бази.

Ухвалою Чернівецького окружого адміністративного суду від 30 квітня 2025 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Чернівці.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 травня 2025 року позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №450/2 у справі про адміністративне правопорушення від 08.04.2024 року було залишено без руху.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1

04.06.2025 року представником відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 подано відзив на позов, в якому він проти задоволення позовних вимог заперечує, вказуючи на їх безпідставність та законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а також на правомірність дій працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки позивач, не з`явившись у визначені йому для цього дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_3 , порушив в особливий період законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію; доказом його належного повідомлення про такий виклик є позначка Укрпошти у довідці про причини повернення повістки в зв`язку із її неврученням «адресат відсутній за вказаною адресою».

У судове засідання позивач не з`явився, подавши до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі; позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, письмово просив розглянути справу без його участі та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до вимог ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою № 450/2 тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме: за неприбуття 21.02.2025 року, о 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці від 11.02.2025 року № 2408952, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.5 ч.1 ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє і на час розгляду справи.

Згідно ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно п.п. 21, 23, 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМ України від 16.05.2024 №560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близько городича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до абз.1 п.34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Згідно з абз.2,3 п.34 Порядку № 560 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Згідно з п. 41 Порядку № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до пункту 82 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затвердженихПостановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 в редакціїпостанови Кабінету Міністрів України №1071 від 10.10.2023 року, рекомендовані листи з позначкою«Повістка ТЦК» під час їх доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою«Повістка ТЦК».

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованою адресою його проживання є АДРЕСА_1 , що підтверджується позивачем .

На ім`я ОСОБА_1 створена повістка N?2408952 про необхідність його явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 21.02.2025 р. о 09:00 год. для уточнення військово-облікових даних.

Вказана повістка направлена позивачу рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення і повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_1 та повернулася без вручення адресату з позначкою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.7 зв.).

Отже, безпосередньо позивачу повістка не вручена, що також не заперечується відповідачем.

Разом з тим, докази повідомлення позивача за наявним номером телефону та/або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» в матеріалах справи відсутні.

Крім того, судом встановлено, що на поштовому конверті відправлення №884 відсутній номер мобільного телефону позивача, що унеможливлює належне повідомлення позивача про очікування на нього поштового відправлення з повісткою.

Водночас, в матеріалах справи міститься витяг з додатку «Резерв+» позивача ОСОБА_1 , в якому вказаний його номер мобільного телефону, що вказує на його наявність у відповідача та не спростовано останнім. При цьому, жодних доказів сповіщення позивача за наявним номером телефону про надходження рекомендованого листа суду не надано.

Таким чином, вказане підтверджує те, що ОСОБА_1 не міг знати про направлення йому повістки з вимогою прибути 21.02.2025 року до відповідача. Зазначена обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Також, із долученої відповідачем повістки N?2408952 вбачається, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 21.02.2025 р. о 09:00 год. для уточнення даних, проте відповідачем так і не наведено суду які ж саме дані мали б бути уточнені 21.02.2025 на відміну від тих, які у них мались в наявності, враховуючи те, що позивач пройшов ВЛК 27.12.2024 року, отримав відстрочку до 08.05.2025 року, отже раніше вже уточнював свої військово-облікові дані, що відповідачем не заперечується .

Разом з тим, приписами примітки до статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Отже, з приведених норм вбачається, що відповідальність за статтями 210 та 210-1 КУпАП не застосовується у випадку, коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.

З огляду на зазначене, оскільки, відповідачем суду не доведено факту необхідності отримання або уточнення облікових даних позивача 21.02.2025 р., які б (дані) знаходилися б поза межами державних електронних реєстрів, то застосування до ОСОБА_1 положень ст.210-1 не є правомірним .

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

При цьому слід зазначити, що позивач ОСОБА_1 просив суд поновити строк на звернення до суду з позовом, вказуючи, що він був пропущений з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову від 08 квітня 2025 року він отримав 24.04.2025 року .

Згідно з частиною 1статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскільки обставини щодо отримання позивачем оскаржуваної постанови 24.04.2025 року року підтверджується матеріалами справи, суд вважає, що ОСОБА_1 з поважних причин пропустив строк на її оскарження, а тому вважає можливим його поновити .

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 2, 72-77, 79, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови №450/2 від 08.04.2025 року тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №450/2 у справі про адміністративне правопорушення від 08.04.2025 року за ч.3 ст. 210-1 КУпАП повністю задовольнити.

Скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_2 №450/2 від 08.04.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 16.06.2025 року.

Суддя М.Є. Бойко