Справа № 200/2634/25
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року Справа№200/2634/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Галатіної О.О. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, суд -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.04.2025 № 72 про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання в Брянківському професійному електромеханічному ліцеї з 01.09.2002 по 15.09.2005, з 01.01.2006 по 31.01.2006 за професією «електрослюсар підземний»;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 26.03.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі положень ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначити пенсію ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.03.2025 він звернувся з заявою до органів ПФУ щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За принципом екстериторіальності Відповідачем була розглянута його заява та додані до неї документи і 02.04.2025 винесено рішення №72 про відмову в призначенні йому пенсії за віком відповідно до ч.3 ст114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на підземних роботах (25 років). Вказує на те, що до пільгового стажу відповідачем не зараховано періоди його навчання. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими що порушують його конституційні права на отримання пенсії у зв`язку з чим звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву. Відкрито провадження в адміністративній справі.

Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Витребувати від Відповідача матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали подати до суду відзиву на позовну заяву з доказами на його підтвердження з одночасним надісланням (наданням) його копії та доданих до нього документів позивачу.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що за результатом розгляду заяви від 26.03.2025 та документів доданих до неї, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 02.04.2025 № 72 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058- IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 25 років.

Відповідно до диплому від 31.01.2006 серії НОМЕР_2 та додатку до диплома від 31.01.2006 серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 з 01.02.2002 по 31.01.2006 навчався в Брянківському професійному електромеханічному лицеї за професіями електрослюсар підземний, електрозварник ручного зварювання. Рішенням державної кваліфікаційної комісії ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію «електрослюсар підземний» та «електрозварник ручного зварювання». Документів, які підтверджують, що навчання за професією «електрослюсар підземний» було основним, оскільки професія «електрозварник ручного зварювання» не відноситься до підземних посад.

В реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування підтверджено період навчання з 01.09.2002 по 31.12.2003.

Трудова книжка НОМЕР_4 відкрита 22.09.2005, в запису 1 про навчання посилання на диплом від 31.01.2006. Згідно запису 2 заявника з 16.09.2005 прийнято на роботу учнем електрослюсаря підземного ВП «Шахта «Вергелівська» ДП «Луганськвугілля» (), згідно запису 3 з 11.02.2006 переведено електрослюсарем підземним.

Довідки відповідно до додатку 5 Порядку № 637, що підтверджують пільговий характер роботи, для розгляду не надавалися, пільговий стаж враховано за даними спеціального стажу реєстру застрахованих осіб.

Оскільки час навчання потребує уточнюючої довідки, до страхового стажу враховано період з 01.09.2002 по 31.12.2003 як навчання на загальних підставах.

Вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області правомірно прийнято спірне рішення, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

Позивач, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 26.03.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (ВОГ № 23 (сервісний центр)) з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Заяву про призначення пенсії від 26.03.2025 було опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961, Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За результатом розгляду заяви від 26.03.2025 та документів доданих до неї, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 02.04.2025 № 72 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058- IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 25 років.

Згідно вищезазначеного рішення, пільговий стаж для визначення права заявника на дату звернення становить 22 роки 06 місяців 07 днів, в тому числі, пільговий стаж на професіях за постановою КМУ Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років № 202 від 31.03.1994 (далі Постанова № 202) - 15 років 11 місяців 01 день, стаж роботи на провідних професіях (не менше 20 років) 12 років 08 місяців 24 дні.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу зараховано всі періоди.

Період навчання в Брянківському професійному електромеханічному ліцеї з 01.09.2002 по 31.12.2003 згідно диплому НОМЕР_2 від 31.01.2006 зараховано до страхового стажу на загальних умовах, оскільки термін навчання (з 01.09.2002 по 31.01.2006) потребує уточнення періодів навчання.

Відповідно до трудової книжки сер. АВ N666427 (в частині спірних періодів) позивач:

з 01.09.2002 по 31.01.2006 проходив навчання в Брянківському професійному електромеханічному ліцеї (запис 1);

з 16.09.2005 - проходив виробничу практику на підприємстві вугільної промисловості ДП «шахта «Вергелівська» ДП «Луганськвугілля» на посаді учня електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті (запис 2);

з 11.02.2006 - зарахований постійно в штат ДП «шахта «Вергелівська» ДП «Луганськвугілля» за набутою професією електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті (запис 3).

Відповідно до диплому від 31.01.2006 серії НОМЕР_2 та додатку до диплома від 31.01.2006 серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 з 01.02.2002 по 31.01.2006 навчався в Брянківському професійному електромеханічному лицеї за професіями електрослюсар підземний, електрозварник ручного зварювання.

Відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право) судом встановлено, що до стажу позивача зараховано періоди роботи (в частині спірних періодів):

з 01.09.2002 по 31.12.2003 навчання у вищих/середн. Н/З;

з 01.01.2004 по 15.09.2005 відомості відсутні;

з 01.01.2006 по 31.01.2006 до страхового стажу.

Згідно відомостей по спеціальному стажу у довідці індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) позивача вбачається, в частині спірних періодів за 2002 2005 (листопад), код підстави для обліку спец стажу - ЗПЗ013Б1, з 2005 (грудень) - ЗПЗ013А1, з 2019 - ЗПЗ014А2 та за липень 2006 (15 днів) - ЗПЗ014А2.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2статті 4 КАС України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Щодо періодів проходження навчання з 01.09.2002 по 15.09.2005, з 01.01.2006 по 31.01.2006, суд зазначає наступне.

Згідно розрахунку стажу Позивача спірні періоди навчання не зараховано до пільгового стажу.

Частиною першою статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10 лютого 1998 року №103/98-ВР передбачено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Пунктом "д" частини третьої та частиною шостою статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Таким чином, законодавцем прямо визначено, що період навчання у професійно-технічному навчальному закладі може бути зараховано до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, лише за умови зарахування на роботу за набутою професією.

Як вбачається з диплому Відповідно до диплому від 31.01.2006 серії НОМЕР_2 та додатку до диплома від 31.01.2006 серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 з 01.02.2002 по 31.01.2006 навчався в Брянківському професійному електромеханічному лицеї за професіями електрослюсар підземний, електрозварник ручного зварювання.

Як вже встановлено судом, та про що зазначено вище, відповідно до трудової книжки сер. АВ №666427 (в частині спірних періодів) позивач:

з 01.09.2002 по 31.01.2006 проходив навчання в Брянківському професійному електромеханічному ліцеї (запис 1);

з 16.09.2005 - проходив виробничу практику на підприємстві вугільної промисловості ДП «шахта «Вергелівська» ДП «Луганськвугілля» на посаді учня електрослюсаря підземного з повним робочим днем в шахті (запис 2);

з 11.02.2006 - зарахований постійно в штат ДП «шахта «Вергелівська» ДП «Луганськвугілля» за набутою професією електрослюсарем підземним з повним робочим днем в шахті (запис 3).

Отже, судом встановлено, що після у період навчання у професійно-технічному навчальному закладі позивач працював за набутою професією.

Таким чином, періоди навчання з 01.09.2002 по 15.09.2005, з 01.01.2006 по 31.01.2006 повинні бути зараховані в стаж по спеціальності, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, приходить до висновку, що слід прийняти рішення про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.04.2025 № 72 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

При вирішені цього спору суд керується ч. 2 ст. 2 КАС України, в силу якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, критерій "прийняття рішень, вчинення (не вчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України" - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у ч. 2 ст.19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України"

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: - має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; - зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій "прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії" - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Суд зазначає, що, з урахуванням повідомлених і підтверджених відповідними доказами обставин, суд позбавлений в межах цієї справи дослідити питання виконання всіх умов, визначених законодавством, для прийняття рішення про призначення пенсії.

Враховуючи викладене, а також з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення (перерахунку) пенсії та визначення наявності підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку), суд вважає за необхідне, суд вважає за належне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.03.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі положень ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання в Брянківському професійному електромеханічному ліцеї з 01.09.2002 по 15.09.2005, з 01.01.2006 по 31.01.2006.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що фактично, позовні вимоги задоволені, оскільки дії Відповідача визнані протиправними, а саме, в контексті спірного рішення відповідача, а зобов`язання вчинити певні дії є похідною вимогою, суд дійшов висновку щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Позивача судового збору у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 02.04.2025 № 72 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.03.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі положень ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання в Брянківському професійному електромеханічному ліцеї з 01.09.2002 по 15.09.2005, з 01.01.2006 по 31.01.2006.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Суддя О.О. Галатіна