Справа № 160/1271/25
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 травня 2025 р.Справа № 160/1271/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі клопотання представника відповідача Сухотської Катерини Василівни про закриття провадження по справі №160/1271/25 за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 26.06.2024 року №2617-п про проведення фактичної перевірки;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № від 02.08.2024;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № від 02.08.2024 року.

Ухвалою суду від 22 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/1271/25 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Підготовче засідання призначено на 10.02.2025 року об 11:00 год.

06 лютого 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву.

Також, 06 лютого 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач зазначив, що у пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9- рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію. Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення. На підставі наказу №2617-п від 26.06.2024 та направлень від 26.06.2024 №5058 та №5062 була проведена фактична перевірка магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , де провадить господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , з питань дотримання норм законодавства, регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). ГУ ДПС у Дніпропетровській області зазначає, що контролюючим органом було проведено фактичну перевірку, за результатами якої було складено акт фактичної перевірки від 08.07.2024 №1908/04/36/07/08/РРО/ НОМЕР_1 . У зв`язку із тим, що контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, та наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права, відтак спір у справі №160/34829/24 не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

14 квітня 2025 року на електронну пошту суду від позивача надійшли заперечення на клопотання про закриття провадження у справі, в яких зазначає, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 не обмежуються лише скасуванням наказу про проведення перевірки. Предметом спору є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, що є остаточними актами індивідуальної дії, які безпосередньо впливають на майнові права платника податків. Наказ №2617-п від 26.06.2024 є первинним актом індивідуальної дії, на підставі якого було реалізовано владні повноваження контролюючого органу. Якщо такий акт прийнято з порушенням норм матеріального чи процесуального права, то його визнання протиправним є допустимим і необхідним для повного й ефективного захисту прав позивача. Щодо посилання відповідача на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у справі №816/228/17, вказують, що в даній справі предметом розгляду було самостійне оскарження наказу про перевірку, без поєднання з оскарженням наслідків перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень.

У судовому засіданні 26 травня 2025 року було розглянуто клопотання представника відповідача Сухотської Катерини Василівни про закриття провадження по справі №160/1271/25.

Представник позивача заперечував проти задоволення заявленого клопотання.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вказане клопотання представника відповідача Сухотської Катерини Василівни про закриття провадження по справі №160/1271/25 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

При вирішенні даного клопотання, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18, відповідно до яких незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства. У разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Також суд враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17, відповідно до яких встановлено, що пунктом 19 частини першої статті 4 КАС визначено, що індивідуальний акт- акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Суд зауважує, що саме цей правовий висновок постанови Великої Палати Верховного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17, покладений в обґрунтування клопотання контролюючого органу про закриття провадження у цій справі.

Щодо застосування до існуючих правовідносин правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17, суд зазначає, що предметом розгляду у цій справі є правомірність наказу контролюючого органу про проведення документально планової виїзної перевірки позивача, призначеної в порядку ст. 77 Податкового кодексу України.

В той же час, суд зазначає, що у справі № 816/228/17 предметом розгляду справи були: правомірність наказу податкового органу про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки Товариства, що була призначена в порядку ст. 78, 79 Податкового кодексу України та правомірність акту податкової про результати проведення позапланової невиїзної документальної перевірки Товариства.

Як видно зі змісту постанови Великої Палати Верховного суду від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17, за наслідками проведеної планової невиїзної документальної перевірки було складно акт про проведення планової невиїзної документальної перевірки та контролюючим органом прийнято податкове повідомлення рішення за результатами вже завершеної перевірки.

Так, у спірних правовідносинах, що були предметом розгляду у справі № 816/228/17 було самостійне оскарження наказу про перевірку, без поєднання з оскарженням наслідків перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень.

Однак, предметом розгляду справи №160/1271/25 є визнання протиправним та скасуванння наказу від 26.06.2024 року №2617-п про проведення фактичної перевірки, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № від 02.08.2024, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № від 02.08.2024 року.

З наведених обставин, суд доходить висновку, що відносини, які існують у цій справі (№160/1271/25) не є подібними або тотожними до правовідносин, що склались у справі №816/228/17, а тому у суду відсутні підстави застосовувати висновки Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про необґрунтованість та безпідставність клопотання представника відповідача Сухотської Катерини Василівни про закриття провадження по справі №160/1271/25, оскільки доводи останнього не знайшли свого підтвердження під час розгляду такого клопотання, а тому суд вважає за можливе продовжувати розгляд вказаної справи.

Керуючись статтями 238, 240, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача Сухотської Катерини Василівни про закриття провадження по справі №160/1271/25 за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева