Справа № 160/21976/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2025 року м.Дніпросправа № 160/21976/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року у справі № 160/21976/24 (суддя Захарчук-Борисенко Н.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській та Запорізькій областях про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 12, п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, звільненого зі служби в органах внутрішніх справ України (державної пожежної охорони) за вислугу років за статтею 64 б станом здоров`я і віком 45 років - 50% відповідних сум грошового забезпечення та 3% за 3 роки за кожний рік вислуги понад 20 років служби (вислуга років 23) + 9% до 50% відповідних сум грошового забезпечення, що загалом складає у розмірі 59 % відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 12, п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб звільненого зі служби в органах внутрішніх справ України (державної пожежної охорони) за вислугу років за статтею 64 б за станом здоров`я і віком 45 років - 50% відповідних сум грошового забезпечення та 3% за 3 роки за кожний рік вислуги понад 20 років служби (вислуга років 23) + 9% до 50% відповідних сум грошового забезпечення, що загалом складає у розмірі 59 % відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено. Так, суд:

- визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку та виплати пенсії за вислугу років відповідно до п. «б» ч.1 ст. 12, п. «а» ч.1 ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, виходячи з 59 % відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 з 01.12.2019 року перерахунок та виплати пенсії за вислугу років відповідно до п. «б» ч.1 ст. 12, п. «а» ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, виходячи з 59 % відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказує, що з 07.10.1998 позивачу призначено пенсію за 28 років з урахуванням загального страхового стажу відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262) у розмірі 53% від грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. Відповідно до пункту б статті 13 Закону № 2262 особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б"статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу

понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Відповідно до наказу ГУМВС України у Дніпропетровській області від 02.10.1998 року за № 101 о/с позивач був звільнений зі служби згідно із пунктом «б» статті 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України (у запас через хворобу). Позивача було звільнено у запас, а не у відставку. Враховуючи викладене, позивачу було обчислено пенсію за 28 років вислуги у розмірі 53% від грошового забезпечення, яке береться для обчислення пенсії.

Вважає, що суд безпідставно задовольнив позовні вимоги позивача.

Третьою особою у справі - Регіональним сервісним центром Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській та Запорізькій областях було подано письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві третя особа звертає увагу на те, що оскільки позивача було звільнено зі служби не у відставку, а у запас у зв`язку з хворобою, то відповідно до норм діючого законодавства він не має права на призначення пенсії у розмірі 59% відповідних сум грошового забезпечення, яка призначається звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я. До того ж, правильність визначення розміру пенсії на час призначення пенсії позивачем не заперечувалася.

Позивач своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідача не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує з 07.10.1998 року пенсію у розмірі 53% по лінії МВС України, за вислугу років, як працівник органів внутрішніх справ, у відповідності до вимог Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

19.04.2022 року Міністерством внутрішніх справ України в особі Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області складено довідку №33/24/С-7167 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за березень 2019 року, яке складається з наступних складових, а саме:

- посадовий оклад - 3170,00 грн.;

- оклад за військовим званням (прапорщик вн. сл.) - 950,00 грн.;

- надбавка за вислугу років (40%) 1648,00 грн.;

- надбавка за особливості проходження служби (50%) 2890,00 грн.;

- премія (70%) 2219,00 грн.

Всього - 10 877,00 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2022 року у справі №160/7001/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки №33/24/С-7167 від 19.04.2022 року Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області про розмір грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

04.03.2024 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії 53% грошового забезпечення (вислуга років 28, з урахуванням трудового стажу) з урахуванням до пенсії 5% до основного призначеного грошового забезпечення у зв`язку з виходом на пенсію за ст. 64 п. «б» (через хворобу), що загалом складає у розмірі 58% грошового забезпечення (вислуга років 28, з урахуванням трудового стажу(, як вислуги років, відповідно до ст. 12, п. «а» ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб (дія Закону на час звільнення на пенсію).

Пенсійний орган листом від 02.04.2024 року №19951-11127/Т-01/8-0400/24 повідомив позивача, що відповідно до п. «б» ст. 13 Закону №2262 особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (п. б ст. 12): за загальний трудовий стаж 25 років 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років один процент відповідних сум грошового забезпечення. Позивач звільнений зі служби згідно п. «б» ст. 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ (у запас через хворобу). Оскільки позивача було звільнено у запас, а не у відставку, право на підвищення пенсії на 5% відсутнє.

17.05.2024 року позивач звернувся до Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській та Запорізькій областях з заявою, в якій просив надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену сформовану Довідку до пенсійної справи №/А21735 для перерахунку основного розмір пенсії у розмірі - 53% грошового забезпечення (вислуга років 28, з урахуванням трудового стажу) із урахуванням до довічної пенсії ОСОБА_1 - 5% грошового забезпечення в зв`язку із виходом на пенсію за станом здоров`я статтею 64 пункту б (через хворобу) (в тому числі за віком 45 років), що загалом складає - 58 % грошового забезпечення (вислуга років 28, з урахуванням трудового стажу), як вислуги років, відповідно до ст. 12, п. «а» ч. 1 ст. 13, 4, 51, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб (дія Закону на час звільнення на пенсію).

Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській та Запорізькій областях листом №31/29/30/Т-230-553-2024 від 12.06.2024 року надав відповідь на заяву позивача від 17.05.2024 року, в якому зазначено, що призначення та виплату пенсії здійснюють органи Пенсійного фонду. На даний час відсутні підстави виготовлення оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Позивач, вважаючи, що його права на належний розмір пенсії порушено з 01.12.2019 року, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вказав, що станом на час призначення пенсії позивачу правова норма п. а ч. 1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ передбачала: 50% - за вислугу 20 років та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; 55% - за вислугу 20 років звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Оскільки, позивача звільнено з військової служби у запас, а не у відставку, то наявні підстави для перерахунку його пенсії з розрахунку 59% (50% + 9%) грошового забезпечення, а відповідачем, при призначенні пенсії позивача (за вислугу років - 23 рік), було неправомірно визначено основний розмір пенсії 53 % відповідних сум грошового забезпечення.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується, при цьому виходить з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначено Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та забезпечення деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

Відповідно до статті 23-1 Закону України Про міліцію від 20 грудня 1990 року за №565-ХІІ (чинного на час призначення позивачу пенсії), пенсійне забезпечення працівників міліції після звільнення їх зі служби в органах внутрішніх справ здійснюється в порядку та на умовах, встановлених Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

За приписами п. а статті 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у п. б - д ст. 1-2 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у ч. 3 ст. 5 цього Закону.

Згідно з пунктом «а» та «б» частини першої статті 13 Закону №2262-XII (в редакції на час призначення пенсії позивачу):

Пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (в редакції на час виникнення спірних відносин), звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно пункту 62 Положення № 114 (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться:

а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України Про військовий обов`язок і військову службу для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України Про військовий обов`язок і військову службу для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

За змістом підпункту б пункту 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

При цьому, відповідно до підпункту б пункту 65 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії, винесеним до звільнення особи із служби.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що звільнення зі служби в запас і у відставку є різними формами звільнення та пов`язані з настанням різних обставин.

Звільнення у запас через хворобу здійснюється у випадку недосягнення особою віку, встановленого Законом № 2232-XII для перебування у запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я непридатні до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатні 2-го ступеня). Натомість звільнення у відставку через хворобу здійснюється щодо осіб, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

З матеріалів справи вбачається, що позивача звільнено зі служби за станом здоров`я, згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, в запас за п. 64 б (через хворобу) на підставі наказу №101о/с від 02.10.1998.

Вислуга років позивача розрахована з урахуванням його трудового стажу. Колегія суддів звертає увагу, що суду не було надано розрахунок вислуги років позивача у органах внутрішніх справ (календарної та пільгової), яка робиться при звільненні з ОВС за вислугою років.

А тому, до позивача не може бути застосовано положення пункту «а» статті 13 Закону №2262-XII.

Відповідачем вірно здійснено розрахунок згідно пункту «б» ст. 13 цього Закону як особі, яка має загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (п. б ст. 12): за загальний трудовий стаж 25 років 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років один процент відповідних сум грошового забезпечення.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів приходить висновку, що позивачу, який звільнений в запас, з урахуванням його вислуги років, правильно встановлено пенсію у розмірі 53 % відповідних сум грошового забезпечення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, не правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, п.3,4 ч.1 ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року у справі № 160/21976/24 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак