Справа № 400/4334/24
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/4334/24

Перша інстанція суддя Малих О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Крусяна А.В., Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року про повернення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року, яке набрало законної сили, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року з урахуванням індексації, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», з обмеженням пенсії максимальним розміром;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року, відповідно до вимог ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням грошового забезпечення згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення від 06 квітня 2023 року № 9/1/2489, виходячи з 74% суми грошового забезпечення, з нарахуванням та виплатою щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року № 713, із врахуванням індексації згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію ненсійннх і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціальною захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, 15 січня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду позивачем подано заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судових рішень у даній справі.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року повернуто заяву позивача, так як заява позивача не відповідала вимогам ч. 2 ст. 383 КАС України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок щодо повернення заяви позивача, яка подана у встановленому ст. 383 КАС України порядку, так як судове рішення у даній справі залишаються невиконаними.

Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції помилково поставлено у залежність його право на подання заяви у встановленому ст. 383 КАС України порядку від факту реалізації іншого права позивача на звернення до виконавчої для примусового виконання рішення суду у даній справі, оскільки судом першої інстанції не видано виконавчого листа у даній справі.

В свою чергу, пенсійним органом подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в поданій позивачем заяві, відповідно до вимог ст. 383 КАС України, не зазначено інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та про хід виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що позивачем подано заяву у встановленому ст. 383 КАС України порядку з порушенням вимог КАС України, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Крім того, згідно п. 7 та п. 8 ч. 2 ст. 383 КАС України, у такій заяві зазначаються інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформація про хід виконавчого провадження.

Між тим, згідно ч. 5 ст. 383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Колегією суддів встановлено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року, яке набрало законної сили, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01 березня 2024 року, відповідно до вимог ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», без обмеження пенсії максимальним розміром.

При цьому, вважаючи, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року протиправно перестало виконуватись пенсійним органом з початку 2025 року, позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою у встановленому ст. 383 КАС України порядку.

В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивача, в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з аналізу вищевикладених приписів ст. 383 КАС України вбачається, що у разі прийняття (вчинення, допущення) суб`єктом владних повноважень рішень, дій чи бездіяльності, при виконанні рішення суду, або порушення прав позивача, підтвердженого таким рішенням суду, позивач має право на оскарження таких рішень, дій чи бездіяльності у встановленому ст. 383 КАС України порядку.

При цьому, у відповідній заяві має бути зазначена інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформація про хід виконавчого провадження.

В свою чергу, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що заява позивача, яка подана у встановленому ст. 383 КАС України порядку, не мітила інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та інформація про хід виконавчого провадження.

Між тим, Верховний Суд у постанові від 21 березня 2019 року (справа № 805/1458/17) сформував висновок, що звернення до суду із заявою, відповідно до ст. 383 КАС України, можливе лише за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року (справа № 640/1364/19) сформував висновок, що при здійсненні судового контролю за виконанням рішення суду, відповідно до ст. 383 КАС України, першочергово підлягають з`ясуванню обставини виконання судового рішення в примусовому порядку, а не обставини невиконання відповідачем судового рішення в добровільному порядку.

Таким чином, першочерговим питанням при розгляді даної заяви є перевірка судом відповідності заяви вимогам ч. 2 ст. 383 КАС України.

В свою чергу, у разі встановлення, що подана заява не відповідає вимогам ч. 2 ст. 383 КАС України щодо наявності інформації про відкрите виконавче провадження та його хід, відповідна заява підлягає поверненню саме з таких підстав.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що встановлений судом факт невідповідності заяви позивача вимогам ч. 2 ст. 383 КАС України є самостійною та достатньою підставою для повернення поданої позивачем заяви.

При цьому, колегія суддів не приймає доводів апеляційної скарги про те, що саме судом першої інстанції не видано позивачу виконавчого листа, оскільки з матеріалів судової справи не вбачається, що позивач звертався до суду першої інстанції за його отриманням.

Тому, керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 383 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.А. Шевчук А.В. Крусян