Справа № 320/20884/23
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року м. Київ № 320/20884/23

Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиця А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Проперті» до Волинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Проперті» (далі ТОВ «Бренд Проперті», позивач) до Волинської митниці Державної митної служби України (далі митниця, відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2022/000054/2 від 25.07.2022, №UA205050/2022/000057/2 від 09.08.2022, №UA205050/2022/000058/2 від 22.08.2022, №UA205050/2022/000059/2 від 23.08.2022, №UA205050/2022/000060/2 від 24.08.2022, №UA205050/2022/000064/2 від 30.08.2022, №UA205050/2022/000067/2 від 07.09.2022, №UA205050/2022/000068/2 від 07.09.2022, №UA205050/2022/000069/2 від 12.09.2022, №UA205050/2022/000070/2 від 12.09.2022, №UA205050/2022/000071/2 від 12.09.2022, №UA205050/2022/000072/2 від 20.09.2022, №UA205050/2022/000075/2 від 26.09.2022, №UA205050/2022/000076/2 від 27.09.2022, №UA205050/2022/000079/2 від 28.09.2022, №UA205050/2022/000080/2 від 28.09.2022, №UA205050/2022/000082/2 від 30.09.2022, №UA205050/2022/000077/2 від 28.09.2022, №UA205050/2022/000084/2 від 11.10.2022, №UA205050/2022/000085/2 від 11.10.2022, №UA205050/2022/000086/2 від 12.10.2022, №UA205050/2022/000087/2 від 13.10.2022, №UA205050/2022/000089/2 від 19.10.2022, №UA205050/2022/000091/2 від 21.10.2022, №UA205050/2022/000102/2 від 02.11.2022, №UA205050/2022/000103/2 від 07.11.2022, №UA205050/2022/000105/2 від 08.11.2022, №UA205050/2022/000121/2 від 22.11.2022, №UA205050/2022/000122/2 від 22.11.2022, №UA205050/2022/000123/2 від 22.11.2022, №UA205050/2022/000126/2 від 29.11.2022, №UA205050/2022/000130/2 від 02.12.2022, №UA205050/2022/000132/2 від 06.12.2022, №UA205050/2022/000133/2 від 07.12.2022, №UA205050/2022/000135/2 від 07.12.2022, №UA205050/2022/000143/2 від 23.12.2022, №UA205050/2022/000146/2 від 27.12.2022, №UA205050/2022/000148/2 від 29.12.2022, №UA205050/2023/000004/2 від 05.01.2023, №UA205050/2023/000031/2 від 02.02.2023, №UA205050/2023/000087/2 від 21.02.2023, №UA205050/2023/000099/2 від 27.02.2023, №UA205050/2023/000106/2 від 01.03.2023, №UA205050/2023/000107/2 від 01.03.2023, №UA205050/2023/000109/2 від 01.03.2023, №UA205050/2023/000113/2 від 03.03.2023, №UA205050/2023/000122/2 від 08.03.2023, №UA205050/2023/000134/2 від 14.03.2023, №UA205050/2023/000137/2 від 15.03.2023 та № UA205050/2023/000139/2 від 16.03.2023.

- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205050/2022/001436 від 25.07.2022, № UA205050/2022/001481 від 09.08.2022, № UA205050/2022/001527 від 22.08.2022, № UA205050/2022/001532 від 23.08.2022, №UA205050/2022/001537 від 24.08.2022, № UA205050/2022/001562 від 30.08.2022, №UA205050/2022/001588 від 07.09.2022, № UA205050/2022/001590 від 07.09.2022, №UA205050/2022/001595 від 12.09.2022, № UA205050/2022/001596 від 12.09.2022, №UA205050/2022/001597 від 12.09.2022, №UA205050/2022/001623 від 20.09.2022, №UA205050/2022/001656 від 26.09.2022, №UA205050/2022/001661 від 27.09.2022, №UA205050/2022/001678 від 28.09.2022, №UA205050/2022/001680 від 28.09.2022, №UA205050/2022/001695 від 30.09.2022, №UA205050/2022/001672 від 28.09.2022, №UA205050/2022/001739 від 11.10.2022, №UA205050/2022/001740 від 11.10.2022, №UA205050/2022/001746 від 12.10.2022, №UA205050/2022/001755 від 13.10.2022, №UA205050/2022/001771 від 19.10.2022, №UA205050/2022/001776 від 21.10.2022, №UA205050/2022/001835 від 02.11.2022, №UA205050/2022/001855 від 07.11.2022, №UA205050/2022/001861 від 08.11.2022, №UA205050/2022/001933 від 22.11.2022, №UA205050/2022/001934 від 22.11.2022, №UA205050/2022/001935 від 22.11.2022, №UA205050/2022/001957 від 29.11.2022, №UA205050/2022/001975 від 02.12.2022, №UA205050/2022/001993 від 06.12.2022, №UA205050/2022/001998 від 07.12.2022, №UA205050/2022/002000 від 07.12.2022, №UA205050/2022/002106 від 23.12.2022, №UA205050/2022/002117 від 27.12.2022, №UA205050/2022/002127 від 29.12.2022, №UA205050/2023/000008 від 05.01.2023, №UA205050/2023/000160 від 02.02.2023, №UA205050/2023/000343 від 21.02.2023, №UA205050/2023/000389 від 27.02.2023, №UA205050/2023/000417 від 01.03.2023, №UA205050/2023/000418 від 01.03.2023, №UA205050/2023/000425 від 01.03.2023, №UA205050/2023/000449 від 03.03.2023, №UA205050/2023/000483 від 08.03.2023, №UA205050/2023/000526 від 14.03.2023, №UA205050/2023/000537 від 15.03.2023 та №UA205050/2023/000552 від 16.03.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про відсутність у митного органу правових підстав для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту) та застосуванні резервного (шостого) методу визначення митної вартості товарів, оскільки ТОВ «Бренд Проперті» до декларацій митної вартості були додані всі документи, що підтверджують митну вартість. Натомість, зауваження контролюючого органу не свідчать про неповноту відомостей щодо митної вартості імпортованих товарів, що вказані в поданих документах, а тому, на думку позивача, рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмов прийнято відповідачем всупереч вимог Митного кодексу України та є такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 адміністративний позов ТОВ «Бренд Проперті» до Волинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень задоволено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 апеляційну скаргу Волинської митниці Державної митної служби України залишено без задоволення. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2023 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11.05.2022 касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві задоволено частково, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.06.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.09.2020 скасовано, справу №640/18768/19 направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Постановою Верховного Суду від 03.12.2024 касаційну скаргу Волинської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України задоволено частково. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі №320/20884/23 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Приймаючи вказану постанову, Верховний Суд виходив з того, що рішення судів не містять аналізу та обґрунтувань щодо всіх підстав, якими відповідач обґрунтовував свої сумніви щодо правильності визначення позивачем митної вартості товару, а встановлені обставини, суперечать матеріалам справи (документам), на підставі яких такі встановлені.

Судом касаційної інстанції вказано про суперечливість висновків судів попередніх інстанцій щодо документів, які мають містити відомості або умови, за якими буде здійснюватися розрахунок за поставлену партію товару. Зокрема, відповідно до умов контрактів від 21.07.2022 № 07/2022/DB/2 та від 22.09.2022 №09/2022/ЕВ/2, по яким здійснювалася поставка, передбачені два види оплати за товар: передоплата або відстрочка 180 днів (п. 5.1). При цьому у інвойсах вказано, що термін оплати становить 360 днів. Однак вказане суперечить умовам контрактів (п. 5.1), де чітко визначено, що можлива передоплата або відстрочка на 180 днів. При цьому умовами контрактів не передбачено, що сторони визначають оплату у відповідних фактурах, як і не передбачено, що відстрочка можлива на 360 днів. Крім того, змін до контрактів від 21.07.2022 № 07/2022/DB/2 та від 22.09.2022 №09/2022/ЕВ/2 щодо зміни термінів оплати (відстрочки) не вносилось.

Разом з тим, Верховний Суд у своїй постанові від 03.12.2024 зауважив, що судами попередніх інстанцій не було надано оцінки наявним розбіжностям щодо відправника товару та місця відправлення, зокрема, щодо можливості імпортувати (ввозити) на митну територію України товар по контракту, за яким позивач є продавцем (експортером), а не покупцем та визначати митну вартість товарів за ціною такого договору (контракту). Крім того, місцезнаходження продавця не відповідає місцю завантаження товару згідно CMR.

Крім того, за висновками Верховного Суду, судам попередніх інстанцій не надано належної оцінки щодо факту відправки товару позивачу не безпосередньо стороною (контрагентом) за контрактом, а особою, яка не є учасником договірних правовідносин. Матеріали справи не містять жодного документального підтвердження правовідносин позивача саме з третіми особами, які фактично здійснили відправку (відвантаження) товару, чи що такі треті особи, як стверджує позивач, є відокремленими структурними підрозділами контрагентів постачальників

Також Верховний Суд вказав на передчасність висновків судів попередніх інстанцій про відсутність порушення митного законодавства України у разі, коли дата оформлення інвойса є більш пізньою за дату CMR, оскільки, по перше, оформлення інвойсу не пов`язано безпосередньо з завантаженням товару на транспортний засіб (нетто і брутто товару є вагою безпосередньо товару та товару з упаковкою, тарою тощо; завантаження товару в транспортний засіб ніяким чином не впливає на вагу нетто і брутто, які відомі до моменту завантаження), по друге, якщо інвойс оформлюється після завершення завантаження транспортного засобу, то не зрозуміло на підставі якого саме документу відбувалось відвантаження товару зі складів та навантаження конкретного виду товару у відповідній кількості на транспортні засоби та яким чином в автотранспортних накладних (CMR) зазначені номери документів, яких не існувало на момент завантаження товару.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 прийнято до провадження адміністративну справу, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

У поданих до суду письмових поясненнях відповідачем зазначено про те, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме: наявність розбіжностей, що стосуються оплати за товар, оскільки відповідно до умов контрактів, по яким здійснювалася поставка, передбачені два види оплати за товар: передоплата або відстрочка 180 днів. При цьому у інвойсах оплата за товар визначена терміном в 360 днів; наявність розбіжностей щодо відправника товару та місця відправлення; відсутність документального підтвердження правовідносин позивача з третіми особами; наявність розбіжностей в інвойсах (фактурах) та міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR).

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 27.01.2025, від 10.02.2025, від 10.03.2025, від 21.04.2025, від 19.05.2025, від 26.05.2025 та від 09.06.2025 відмовлено у задоволенні заяв представника відповідача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції у справі №320/20884/23.

Позивачем подано до суду додаткові письмові пояснення, в яких вказано, що ТОВ «Бренд Проперті» здійснює діяльність у сфері імпорту та торгівлі товарами, що були у вжитку. У зв`язку з особливостями цього ринку, формування супровідних документів, зокрема, інвойсів, може мати специфічні особливості, зокрема, вони можуть бути виписані з певною затримкою після фізичного отримання товару. На думку позивача, такі документи як контракти, CMR тощо, підтверджують правомірність його дій, а також свідчать, що оформлення інвойсів після отримання товару не свідчить про порушення митних правил чи недійсність угод.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.02.2025 закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 11.06.2025, заслухавши пояснення сторін, протокольною ухвалою судом було постановлено перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи документи, оцінивши наявні в матеріалах належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд встановив таке.

12.07.2022 між ТОВ «Бренд Проперті» (Покупець) та компанією DIAMONDS GROUP SPRL (Продавець) укладено контракт купівлі-продажу за № 07-2022, згідно умов якого: Продавець зобов`язується передати Покупцю продукцію згідно з фактурою (в подальшому - Товар) ( п.1.2 контракту); кількість Товару, що поставляється, також визначається в фактурі (п. 2.1 Контракту); умови поставки також вказуються у відповідній фактурі до кожної поставки (п. 3.1 контракту); ціна Товару, що підлягає поставці, також зазначається у фактурі (п. 4.1 контракту); оплата за Товар може бути як у вигляді передоплати, так і можлива відстрочка на 360 днів з моменту перетину митного кордону України (в редакції додаткової угоди від 13.07.2022 до контракту). Валюта платежу може не відповідати валюті ціни. Оплата за Товар може здійснюватися як в доларах США, так і в євро на основі курсу НБУ на дату платежу. Остаточне рішення щодо вибору валюти приймає Покупець (п.5.1 контракту).

13.07.2022 сторони уклали додаткову угоду до контракту, якою збільшили строк оплати за Товар зі 180 днів на 360 днів.

Позивачем замовлено та узгоджено з Продавцем поставку партії товару згідно фактури (Інвойсу) від 20.07.2022 за № 07-2022/2, а саме: 1) одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, вживані, ступінь зносу до 25%, призначені для подальшого використання, невідсортовані, без індивідуальної упаковки, продезінфіковані та поставляються у мішках; 2)текстиль, що був у користуванні, для подальшого використання, ступінь зношеності не перевищує 25%.

У фактурі (Інвойсі) від 20.07.2022 за № 07-2022/2 сторони контракту закріпили наступні умови: загальна вартість Товару - 16 470, 00 доларів США, 0,90 доларів США за 1 кг, строк оплати - 360 днів.

На виконання домовленостей за контрактом Продавцем здійснено відвантаження та поставку замовленої позивачем партії товару.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем укладено договір № ДВСЕ/39-22 від 01.07.2022 з ТОВ «ДВС ЕКСПОРТ» (митний брокер). 25.07.2021 митним брокером було подано відповідачу митну декларацію від 25.07.2022 за № UA205050/2022/048528, згідно якої задекларована декларантом митна вартість Товарів обчислена за 1 методом, тобто за ціною контракту, і у поданій декларації складала 0,90 доларів США/кг.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів декларантом разом із митною декларацією надано до митного органу, зокрема наступні документи: контракт, фактура (Інвойс), міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR).; декларація про походження товару; сертифікат якості та дезінфекції; договір про надання послуг митного брокера.

Митним органом запропоновано позивачу протягом 10-ти календарних днів надати всі документи, що перелічені частиною 3 статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України).

У відповідь на вказані повідомлення позивач, вважаючи, що подав достатній пакет документів та у зв`язку з відсутністю конкретного переліку документів, які митний орган витребував для підтвердження митної вартості, просив завершити митне оформлення на підставі вже поданих документів.

Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA205050/2022/000054/2 від 25.07.2022, яким збільшено суму митних платежів з розрахунку 1,47 доларів США за 1 кг товару. Також, прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2022/001436 від 25.07.2022, згідно якої було відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з причини: «Приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 МД у відповідність до рішення про визначення митної вартості № UA205050/2022/000054/2 від 25.07.2022».

У порядку вимог статті 55 МК України вищезазначені товари було випущено у вільний обіг згідно митної декларації № UA205050/2022/048580 від 25.07.2022.

21.07.2022 між позивачем (Покупець) та компанією DERIVADA VARIAVEL-UNIPESSOAL LTD (Продавець) укладено контракт купівлі-продажу за №07/2022DB/2 (далі - контракт), згідно умов якого: Продавець зобов`язується передати Покупцю продукцію (в подальшому - Товар) згідно з фактурою; кількість Товару, що поставляється, також визначається в фактурі (п. 2.1 контракту); умови поставки вказуються у відповідній фактурі до кожної поставки (п. 3.1 контракту); ціна Товару, що підлягає поставці, встановлюється в доларах США та зазначається у фактурі (п. 4.1 Контракту); оплата за Товар може бути як у вигляді передоплати, так і можлива відстрочка на 180 днів з моменту перетину митного кордону України. Валюта платежу може не відповідати валюті ціни (п.5.1 контракту).

На виконання вказаних вище умов контракту позивачем замовлено та узгоджено з Продавцем поставку партій товару, а саме вживаного одягу, взуття і текстильних виробів згідно рахунків-фактур (Інвойсів) від 05.08.2022 за № 07/2022/DB/2-2, 19.08.2022 за №07/2022/DB/2-3, 19.08.2022 за № 07/2022/DB/2-5, 19.08.2022 за № 07/2022/DB/2-6, 20.08.2022 за №07/2022/DB/2-7, 27.08.2022 за № 07/2022/DB/2-8, 30.08.2022 за № 07/2022/DB/2-9, 05.09.2022 за №07/2022/DB/2-10, 07.09.2022 за № 07/2022/DB/2-11, 08.09.2022 за № 07/2022/DB/2-12, 16.09.2022 за №07/2022/DB/2-13, 22.09.2022 за № 07/2022/DB/2-15, 22.09.2022 за № 07/2022/DB/2-16, 24.09.2022 за №07/2022/DB/2-14, 24.09.2022 за № 07/2022/DB/2-17, 24.09.2022 за № 07/2022/DB/2-18.

На підставі досягнутих домовленостей Продавцем здійснено відвантаження та поставку замовленої позивачем партії товару.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем укладено договір № ДВСЕ/39-22 від 01.07.2022 з ТОВ «ДВС ЕКСПОРТ» (митний брокер).

Після доставки товарів згідно вищеперерахованих Інвойсах до митного кордону України митним брокером позивача було подано відповідачу митні декларації від 09.08.2022 за №UA205050/2022/051335, 22.08.2022 за № UA205050/2022/053736, 23.08.2022 за №UA205050/2022/054004, 24.08.2022 за № UA205050/2022/054193, 30.08.2022 за №UA205050/2022/055359, 06.09.2022 за № UA205050/2022/056898, 07.09.2022 за №UA205050/2022/057188, 12.09.2022 за № UA205050/2022/057733, 12.09.2022 за №UA205050/2022/057784, 12.09.2022 за № UA205050/2022/057795, 19.09.2022 за №UA205050/2022/059336, 26.09.2022 за № UA205050/2022/061141, 27.09.2022 за №UA205050/2022/061443, 28.09.2022 за № UA205050/2022/061717, 28.09.2022 за №UA205050/2022/061730 та від 30.09.2022 за № UA205050/2022/062373, згідно яких задекларована декларантом митна вартість Товарів обчислена за 1 методом, тобто за ціною Контракту в діапазоні 0,60-0,90 доларів США за 1 кг.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів декларантом разом із митною декларацією надано до митного органу, зокрема наступні документи: контракт, фактури (Інвойси), міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR); сертифікат якості та дезінфекції; договір про надання послуг митного брокера.

Митним органом по кожній митній декларації було запропоновано позивачу протягом 10-ти календарних днів надати всі документи, що перелічені в частині 3 статті 53 МК України.

У відповідь на вказані повідомлення позивач, вважаючи, що подав достатній пакет документів та у зв`язку з відсутністю конкретного переліку документів, які митний орган витребував для підтвердження митної вартості, просив завершити митне оформлення на підставі вже поданих документів.

По вказаних вище поданих митних деклараціях відповідач прийняв відповідні рішення про коригування митної вартості товарів, якими збільшено суму митних платежів за 6 методом з розрахунку 1,47 доларів США за 1 кг товару, а також прийнято картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, згідно яких було відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з причини приведення рівня митної вартості в графах 12,45 МД у відповідності до відповідного рішення про визначення митної вартості.

У порядку вимог статті 55 МК України вищезазначені товари було випущено у вільний обіг.

22.09.2022 між ТОВ «Бренд Проперті» (Покупець) та компанією Eurokommerz Handelsges.m.b.H (Продавець) укладено контракт купівлі-продажу за № 09/2022/ЕВ/2 (далі - контракт), згідно умов якого: продавець зобов`язується передати Покупцю продукцію згідно з фактурою (в подальшому - Товар); кількість Товару, що поставляється, також визначається в фактурі (п. 2.1 контракту); умови поставки вказуються у відповідній фактурі до кожної поставки (п. 3.1 контракту); ціна Товару, що підлягає поставці, встановлюється в Євро та зазначається у фактурі (п. 4.1 Контракту); оплата за Товар може бути як у вигляді передоплати, так і можлива відстрочка на 180 днів з моменту перетину митного кордону України (п.5.1 контракту).

На виконання вказаних вище умов контракту позивачем замовлено та узгоджено з Продавцем поставку партій товару, а саме вживаного одягу, взуття і текстильних виробів згідно рахунків-фактур (Інвойсів) від 26.09.2022 за № 220926-03, 05.10.2022 за № 221005-01, 07.10.2022 за № 221007-01, 07.10.2022 за № 221007-02,10.10.2022 за № 221010-01, 14.10.2022 за № 221014-04, 17.10.2022 за № 221017-03, 31.10.2022 за № 221031-01, 03.11.2022 за № 221103-01, 04.11.2022 за №221104-03, 18.11.2022 за № 221118-04, 18.11.2022 за № 221118-05, 18.11.2022 за №221118-06, 25.11.2022 за № 221125-01, 28.11.2022 за № 221128-01, 01.12.2022 за № 221201-01, 01.12.2022 за № 221201-02, 05.12.2022 за № 221205-05, 21.12.2022 за № 221221-27, 22.12.2022 за № 221222-10, 27.12 2022 за № 221227-12, 02.01.2023 за № , 31.01.2023 за №230131-01, 17.02.2023 за № 230217-01, 23.02.2023 за № 230223-01, 27.02.2023 за № 230227-02, 27.02.2023 за № 230237-01, 27.02.2023 за № 230227-03, 01.03.2023 за № 2300301-01, 06.03.2023 за № 230306-01, 06.03.2023 за № 230306-02, 10.03.2023 за № 230310-02 та 13.03.2023 за № 230313-01.

На підставі досягнутих домовленостей Продавцем здійснено відвантаження та поставку замовленої Позивачем партії товару.

На виконання умов п. 6.1 Контракту Продавцем крім рахунків-фактур (Інвойсів) було надано позивачу також інші документи, необхідні для розмитнення Товару, зокрема сертифікати дезінфекції та сертифікати якості.

Для здійснення митного оформлення товару позивачем укладено Договір № ДВСЕ/39-22 від 01.07.2022 з ТОВ «ДВС ЕКСПОРТ» (митний брокер).

Після доставки товарів згідно вищеперерахованих Інвойсах до митного кордону України митним брокером позивача було подано відповідачу митні декларації від 27.09.2022 за №UA205050/2022/061628, 11.10.2022 за № UA205050/2022/065000, 11.10.2022 за №UA205050/2022/065125, 12.10.2022 за № UA205050/2022/065314, 13.10.2022 за №UA205050/2022/065646, 19.10.2022 за № UA205050/2022/067092, 20.10.2022 за №UA205050/2022/067568, 02.11.2022 за № UA205050/2022/070622, 07.11.2022 за №UA205050/2022/071708, 07.11.2022 за № UA205050/2022/071867, 22.11.2022 за №22UA42U0, 22.11.2022 за № 22UA21U9, 22.11.2022 за №22UA25U2, 28.11.2022 за № 22UA01U2, 01.12.2022 за №22UA66U7, 05.12.2022 за № 22UA04U8, 06.12.2022 за №22UA93U7, 07.12.2022 за № 22UA15U0, 23.12.2022 за №22UA84U7, 27.12.2022 за № 22UA53U9, 29.12.2022 за №22UA83U4, 05.01.2023 за № 23UA14U2, 02.02.2023 за №23UA05U4, 21.02.2023 за № 23UA39U3, 27.02.2023 за №23UA21U6, 01.03.2023 за № 23UA07U3, 01.03.2023 за №23UA08U2, 01.03.2023 за № 23UA84U2, 03.03.2023 за №23UA97U9, 08.03.2023 за № 23UA57U9, 13.03.2023 за №23UA67U1, 15.03.2023 за № 23UA49U0 та від 16.03.2023 за №UA31U2, згідно яких задекларована декларантом митна вартість Товарів обчислена за 1 методом, тобто за ціною Контракту в розмірі 0,60 Євро за 1 кг.

Митним брокером для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товарів до митниці по митних деклараціях було подано пакети документів, до яких входили: контракт, фактура (Інвойс), міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR); сертифікат якості та дезінфекції; договір про надання послуг митного брокера.

Однак митним органом по кожній митній декларації було запропоновано позивачу протягом 10-ти календарних днів надати всі документи, що перелічені в частині третій статті 53 МК України.

У відповідь на вказані повідомлення позивач, вважаючи, що подав достатній пакет документів та у зв`язку з відсутністю конкретного переліку документів, які митний орган витребував для підтвердження митної вартості, просив завершити митне оформлення на підставі вже поданих документів.

По вказаних вище поданих митних деклараціях відповідач прийняв відповідні рішення про коригування митної вартості товарів, якими було збільшено суму митних платежів за 6 методом з розрахунку від 1,3775 до 1,5255 Євро (в перерахунку на дату відповідної декларації відповідно 1,47 доларів США) за 1 кг товару, а також прийнято картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, згідно яких було відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з причини приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 МД у відповідності до відповідного рішення про визначення митної вартості.

Не погоджуючись з рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно пункту 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході; торгівлі за умов повної конкуренції.

Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який; можна визначити.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України (далі МК України), Податковим кодексом України (далі ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно пункту 34-1 частини першої статті 4 МК України органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, митниці та митні пости.

Відповідно до положень статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (частина друга статті 52 МК України).

У випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості (частина четверта статті 52 МК України).

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей. (частини восьма, дев`ята статті 52 МК України).

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною четвертою статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

- виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

- довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

- розрахунок ціни (калькуляцію).

Частинами першою - третьою статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодекс.

Відповідно до частини дванадцятої статті 264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Згідно частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною сьомою статті 55 МК України визначено, що у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Згідно частини восьмої вказаної статті МК України, протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Відповідно до частини дев`ятої статті 55 МК України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Положення статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною другою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (частини п`ята - восьома статті 58 МК України).

Згідно приписів пункту 6 Розділу ІІ вказаних Методичних рекомендацій, при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх складових митної вартості; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості; наявність арифметичних помилок в митній декларації, декларації митної вартості або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового значення заявленої митної вартості товарів здійснюється перевірка наявності у підтверджуючих документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ подається); митній декларації графи 12, 20, 22, 31 (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності реквізитів документів, які підтверджують митну вартість товарів), 45, 46; документах, поданих для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, для декларування яких не застосовується митна декларація (в частині зазначення характеристик товару, які впливають виключно на рівень його митної вартості); рахунку-фактурі або іншому документі, який визначає вартість товару (пункт 7 Розділу ІІ Методичних рекомендацій).

Отже, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки, контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція щодо витребування митницями додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості товару викладена Верховним Судом у постанові від 04.04.2018 по справі № 826/27058/15.

Суд наголошує, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України, а саме статтею 53, заборонено.

Водночас, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05.03.2019 у справі № 815/5791/17.

Разом з тим, в силу частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Частиною третьою статті 54 Митного кодексу України встановлено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.10.2020 у справі №820/3231/16, яка врахована судом при ухваленні цього рішення, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом із митними деклараціями позивач надав відповдачу для митного оформлення товарів документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару відповідно до вимог частини другої статті 53 МК України, що не заперечується відповідачем.

Однак, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості митний орган зазначив, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, відповідно до статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, а саме:

- наявність розбіжностей, що стосуються оплати за товар.

Так, відповідно до умов контрактів від 21.07.2022 № 07/2022/DB/2 та від 22.09.2022 №09/2022/ЕВ/2, по яким здійснювалася поставка, передбачені два види оплати за товар: передоплата або відстрочка 180 днів (п. 5.1). При цьому у інвойсах вказано, що термін оплати становить 360 днів.

Вказане суперечить умовам контрактів (п. 5.1), де чітко визначено, що можлива передоплата або відстрочка на 180 днів. При цьому умовами контрактів не передбачено, що сторони визначають оплату у відповідних фактурах, як і не передбачено, що відстрочка можлива на 360 днів. Крім того, змін до контрактів від 21.07.2022 № 07/2022/DB/2 та від 22.09.2022 №09/2022/ЕВ/2 щодо зміни термінів оплати (відстрочки) не вносилось.

Судом встановлено, що між ТОВ «Бренд Проперті» (покупець) та компанією DIAMONDS GROUP SPRL (продавець) було укладено Додаткову угоду від 13.07.2022 до Контракту купівлі-продажу від 12.07.2022 №07-2022.

З метою встановлення всіх обставин справи, враховуючи відсутність такої угоди в матеріалах справи та з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 03.12.2024, під час розгляду справи позивача було зобов`язано надати до суду належним чином завірену копію Додаткової угоди від 13.07.2022 до Контракту купівлі-продажу від 12.07.2022 №07-2022. На виконання вимог суду позивачем подано до суду копію зазначеної Додаткової угоди.

Як вбачається з пункту 1 Додаткової угоди від 13.07.2022 до Контракту купівлі-продажу від 12.07.2022 №07-2022, ТОВ «Бренд Проперті» (покупець) та компанія DIAMONDS GROUP SPRL (продавець) домовились внести зміни до Контракту, зокрема, внесено зміни до пункту 5 Контракту «Умови платежів», шляхом:

«Оплата за товар може бути як у вигляді передоплати, так і можлива відстрочка на 360 (триста шістдесят) днів з моменту перетину митного кордону України. Валюта платежу може не відповідати валюті ціни. Оплати може здійснюватись в Євро, в перерахунку долара США в Євро на основі курсу НБУ на дату платежу. Продавець погоджується прийняти оплату за відвантажений товар як в Доларах США, так і в Євро по всіх поставках, які стосуються даного Контракту. Остаточне рішення щодо вибору валюти оплати приймає Покупець.»

Відтак, внесеними Додатковою угодою від 13.07.2022 змінами до Контракту купівлі-продажу від 12.07.2022 №07-2022 передбачалося збільшення терміну оплати з 180 днів до 360 днів, що відповідає строкам, визначених в Інвойсах.

При цьому, суд враховує, що зазначені митним органом відмінності (сумніви) не впливали на числове визначення митної вартості товарів, адже навіть відсутність в поданих декларантом документах відомостей щодо термінів оплати, не підтверджує неможливість визнання задекларованої митної вартості за ціною договору, та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Дана обставина сама по собі не є доказом, що обґрунтовує митну вартість товару. Тобто строк оплати за товар не впливає на визначення митної вартості товару. Навпаки, ця обставина може впливати виключно на господарські відносини між позивачем як покупцем та продавцем товару.

Cуд звертає увагу на постанови Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №815/329/17, від 19 листопада 2024 року у справі № 420/23588/23, в яких Суд наголосив, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом.

Таким чином, суд вважає безпідставними посилання митного органу на розбіжності, що стосуються оплати за товар як на підставу для коригування митної вартості товарів.

Стосовно наявності розбіжностей щодо відправника товару та місця відправлення, суд зазначає таке.

З наявного у справі контракту купівлі-продажу від 12.07.2022 № 07-2022, наданого позивачем, вбачається, що позивач є продавцем, натомість компанія DIAMONDS GROUP SPRL є покупцем.

При цьому, у наданих позивачем документах для підтвердження правильності визначення ціни товару наявні посилання саме на контракт купівлі-продажу від 12.07.2022 № 07-2022 та вказано, що саме позивач є покупцем.

Як пояснив позивач, при укладання контракту купівлі-продажу від 12.07.2022 № 07-2022 було допущено помилку, яка не відображала справжніх намірів сторін та стосувалася статусу сторін за контрактом.

На підтвердження вказаних обставин позивачем подано до суду Додаткову угоду від 13.07.2022 до Контракту купівлі-продажу від 12.07.2022 №07-2022, згідно з пунктом 1 якої Продавець та Покупець домовились внести зміни до Контракту, та викласти їх у наступній редакції:

«DIAMONDS GROUP SPRL, Брюсель, Бельгія, надалі «Продавець», в особі директора Iyad Abras, що діє на підставі установчих документів, з однієї сторони, та ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТІ», м. Біла Церква, Україна, в особі директора Давиденка Олександра, що діє на підставі Статуту, надалі «Покупець» з другої сторони, уклали цю угоду з метою внесення змін до Контракту від 12.07.2022 №07-2022.»

З наведеного вбачається, що покупцем товару за Контрактом купівлі-продажу від 12.07.2022 №07-2022 є дійсно ТОВ «БРЕНД ПРОПЕРТІ», а продавцем товару компанія DIAMONDS GROUP SPRL, що узгоджується із наданими позивачем документами для підтвердження правильності визначення ціни товару.

Стосовно наявності розбіжностей щодо відправника товару та місця відправлення товару суд ураховує таке.

У судовому засіданні 11.06.2025 позивачем вказано, що ним було направлено запит до іноземної компанії, однак протягом тривалого часу відповіді не надійшло. При цьому, такий запит має лише рекомендаційний характер.

Разом з тим, суд враховує, що місце відправлення партій товарів може відрізнятися від місця завантаження враховуючи те, що контрагенти постачальники імпортованого позивачем товару мають відокремленні структурні підрозділи в країнах Євросоюзу і комплектування партій товару же відбуватися з декількох складів продавця, місцезнаходження якого може відрізнятися від місця реєстрації юридичної особи, що в жодному разі не є порушенням обчислення митної вартості товарів, оскільки, як вже зазначалось вище, згідно умов контрактів, враховуючи умову лавки DAP KYІV за правилами Інкотермс 2020, в ціну товару вже включено пакування, маркування, завантаження, ризики пошкодження та втрати, всі податки та мито, інші збори на території країни продавця, а також вартість доставки до міста Київ імпортованих товарів.

Таким чином різниця у місцях відправлення та завантаження товарів не має впливу на митну вартість товарів та не змінює її шляхом збільшення оплати за транспортування товарів з різних країн відправлення, оскільки вартість доставки вже включена до вартості таких товарів, ще до моменту їх відправлення.

Суд зауважує, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.08.2020 у справі № 815/3451/16, від 12.06.2020 у справі №826/4434/16, від 10.10.2019 у справі №809/1469/16.

Відповідач же не встановив таких розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, або ж ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви митного органу щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях.

Також в якості правомірності винесення оскаржуваних рішень відповідач посилається на те, що ряд Інвойсів датовані більш пізньою датою за дату міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR), в яких є посилання на інвойси.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 МК України.

Варто звернути увагу на те, що в міжнародних перевезеннях CMR використовується як первинний документ для супроводу товару під час транспортування, а інвойс як бухгалтерський документ, що деталізує фінансові аспекти угоди. Тому інвойс міг бути виписаний після фактичного відвантаження товару, але це не впливає на законність угоди.

Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (CMR), прийнята в Женеві 19 травня 1956 року (із поправками), регулює міжнародні перевезення вантажів автомобільним транспортом.

CMR дійсно підтверджує факт перевезення товару, але вона не є документом, що регулює фінансові розрахунки між сторонами.

Проформа міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) вимагає введення номеру товаросупровідного документа (в даному випадку, Інвойса). Разом з тим, фактично інвойс оформлюється після завершення завантаження транспортного засобу і визначення нетто і брутто товару. Тому випадки, за яких дата оформлення Інвойса є більш пізньою за дату CMR не є порушенням митного законодавства України та жодним чином не впливають на кількісні показники митної вартості товару.

При цьому, суд звертає увагу, що СMR не входять до переліку документів, визначених частиною другою статті 53 МК України, що підтверджують митну вартість товарів, а сам факт розбіжностей в Інвойсах та CMR не свідчать про неправомірність формування числових значень складових митної вартості товарів.

Виходячи з наведеного випливає висновок, що доводи, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості та електронному повідомленні не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності що впливають на митну вартість, або ознаки підробки. Не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

На підставі викладеного, суд вважає що зауваження відповідача, зазначені в оскаржуваних рішеннях, є необґрунтованими та такими, що жодним чином не впливають на неможливість підтвердження задекларованої позивачем митної вартості товару. У відповідача були відсутні достатні та обґрунтовані докази для коригування митної вартості за митним оформленням позивача.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

За визначенням частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми, у розумінні частини першої статті 76 КАС України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом частини другої вищезазначеної правової норми процесуального закону, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим частина перша статті 77 КАС України покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відтак, беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 90, 139, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Проперті» до Волинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2022/000054/2 від 25 липня 2022 року, № UA205050/2022/000057/2 від 09 серпня 2022 року, №UA205050/2022/000058/2 від 22 серпня 2022 року, № UA205050/2022/000059/2 від 23 серпня 2022 року, № UA205050/2022/000060/2 від 24 серпня 2022 року, №UA205050/2022/000064/2 від 30 серпня 2022 року, № UA205050/2022/000067/2 від 07 вересня 2022 року, № UA205050/2022/000068/2 від 07 вересня 2022 року, № UA205050/2022/000069/2 від 12 вересня 2022 року, № UA205050/2022/000070/2 від 12 вересня 2022 року, №UA205050/2022/000071/2 від 12 вересня 2022 року, № UA205050/2022/000072/2 від 20 вересня 2022 року, № UA205050/2022/000075/2 від 26 вересня 2022 року, № UA205050/2022/000076/2 від 27 вересня 2022 року, № UA205050/2022/000079/2 від 28 вересня 2022 року, №UA205050/2022/000080/2 від 28 вересня 2022 року , № UA205050/2022/000082/2 від 30 вересня 2022 року , № UA205050/2022/000077/2 від 28 вересня 2022року, № UA205050/2022/000084/2 від 11 жовтня 2022 року, № UA205050/2022/000085/2 від 11 жовтня 2022 року, №UA205050/2022/000086/2 від 12 жовтня 2022 року, № UA205050/2022/000087/2 від 13 жовтня 2022 року, № UA205050/2022/000089/2 від 19 жовтня 2022 року, № UA205050/2022/000091/2 від 21 жовтня 2022 року, № UA205050/2022/000102/2 від 02 листопада 2022 року, №UA205050/2022/000103/2 від 07 листопада 2022 року, № UA205050/2022/000105/2 від 08 листопада 2022 року, № UA205050/2022/000121/2 від 22 листопада 2022 року, №UA205050/2022/000122/2 від 22 листопада 2022 року, № UA205050/2022/000123/2 від 22 листопада 2022 року, №UA205050/2022/000126/2 від 29 листопада 2022 року, №UA205050/2022/000130/2 від 02 грудня 2022 року, № UA205050/2022/000132/2 від 06 грудня 2022 року, № UA205050/2022/000133/2 від 07 грудня 2022 року, № UA205050/2022/000135/2 від 07 грудня 2022 року, № UA205050/2022/000143/2 від 23 грудня 2022 року, №UA205050/2022/000146/2 від 27 грудня 2022 року, № UA205050/2022/000148/2 від 29 грудня 2022 року, №UA205050/2023/000004/2 від 05 січня 2023 року, № UA205050/2023/000031/2 від 02 лютого 2023 року, № UA205050/2023/000087/2 від 21 лютого 2023 року, № UA205050/2023/000099/2 від 27 лютого 2023 року, № UA205050/2023/000106/2 від 01 березня 2023 року, №UA205050/2023/000107/2 від 01 березня 2023 року, № UA205050/2023/000109/2 від 01 березня 2023 року, № UA205050/2023/000113/2 від 03 березня 2023 року, № UA205050/2023/000122/2 від 08 березня 2023 року, № UA205050/2023/000134/2 від 14 березня 2023 року, №UA205050/2023/000137/2 від 15 березня 2023 року та № UA205050/2023/000139/2 від 16 березня 2023 року, прийняті Волинською митницею Державної митної служби України.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2022/001436 від 25 липня 2022 року, №UA205050/2022/001481 від 09 серпня 2022 року, №UA205050/2022/001527 від 22 серпня 2022 року, № UA205050/2022/001532 від 23 серпня 2022 року, №UA205050/2022/001537 від 24 серпня 2022 року, №UA205050/2022/001562 від 30 серпня 2022 року, №UA205050/2022/001588 від 07 вересня 2022 року, №UA205050/2022/001590 від 07 вересня 2022 року, №UA205050/2022/001595 від 12 вересня 2022 року, №UA205050/2022/001596 від 12 вересня 2022 року, №UA205050/2022/001597 від 12 вересня 2022 року, №UA205050/2022/001623 від 20 вересня 2022 року, №UA205050/2022/001656 від 26 вересня 2022 року, №UA205050/2022/001661 від 27 вересня 2022 року, №UA205050/2022/001678 від 28 вересня 2022 року, №UA205050/2022/001680 від 28 вересня 2022 року, №UA205050/2022/001695 від 30 вересня 2022 року, №UA205050/2022/001672 від 28 вересня 2022 року, №UA205050/2022/001739 від 11 жовтня 2022 року, №UA205050/2022/001740 від 11 жовтня 2022 року, №UA205050/2022/001746 від 12 жовтня 2022 року, №UA205050/2022/001755 від 13 жовтня 2022 року, №UA205050/2022/001771 від 19 жовтня 2022 року, №UA205050/2022/001776 від 21 жовтня 2022 року, №UA205050/2022/001835 від 02 листопада 2022 року, №UA205050/2022/001855 від 07 листопада 2022 року, №UA205050/2022/001861 від 08 листопада 2022 року, №UA205050/2022/001933 від 22 листопада 2022 року, №UA205050/2022/001934 від 22 листопада 2022 року, №UA205050/2022/001935 від 22 листопада 2022 року, №UA205050/2022/001957 від 29 листопада 2022 року, № UA205050/2022/001975 від 02 грудня 2022 року, №UA205050/2022/001993 від 06 грудня 2022 року, № UA205050/2022/001998 від 07 грудня 2022 року, №UA205050/2022/002000 від 07 грудня 2022 року, №UA205050/2022/002106 від 23 грудня 2022 року, №UA205050/2022/002117 від 27 грудня 2022 року, №UA205050/2022/002127 від 29 грудня 2022 року, №UA205050/2023/000008 від 05 січня 2023 року, №UA205050/2023/000160 від 02 лютого2023 року, №UA205050/2023/000343 від 21 лютого 2023 року, №UA205050/2023/000389 від 27 лютого 2023 року, №UA205050/2023/000417 від 01 березня 2023 року, №UA205050/2023/000418 від 01 березня 2023 року, №UA205050/2023/000425 від 01 березня 2023 року, №UA205050/2023/000449 від 03 березня 2023 року, №UA205050/2023/000483 від 08 березня 2023 року, №UA205050/2023/000526 від 14 березня 2023 року, №UA205050/2023/000537 від 15 березня 2023 року та №UA205050/2023/000552 від 16 березня 2023 року, прийняті Волинською митницею Державної митної служби України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Перепелиця А.М.