Справа № 620/3954/25
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2025 року м.Чернігів Справа № 620/3954/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопота С.Л.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та просить наступне.

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21.02.2025 №58 щодо відмови призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 із врахуванням до трудового стажу періодів трудової діяльності згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.07.1982, починаючи з 24.01.2025.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.07.1982, та призначити і виплатити Позивачу пенсію за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 з урахуванням періодів трудового (страхового) стажу відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.07.1982, починаючи з 24.01.2025.

Ухвалою судді від 10.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Представник відповідача у встановлений ухвалою суду строк подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову має бути відмовлено, враховуючи таке.

14.02.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначенням пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року (далі Закон № 1058-IV).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21.02.2025 №58 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 із врахуванням до трудового стажу періодів трудової діяльності згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.07.1982, починаючи з 24.01.2025.

Не погодившись з цим, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року не менше 32 років.

За результатами розгляду документів Відповідачем 2 було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 21.02.2025 №58 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 32 роки.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Закон № 1058-IV набрав чинності з 01.01.2004. До вказаної дати порядок обчислення стажу визначався Законом України Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788).

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

На час первинного заповнення трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 19.07.1982 року діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (в редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 №252) (далі Інструкція № 162).

Відповідно до п.1.2 Інструкції № 162 прийом на роботу без трудової книжки не допускається.

Згідно пункту 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому' на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про працівника, зокрема, прізвище, ім`я та по батькові.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 162 питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання за обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 «Про трудові книжки робітників та службовців» та даною Інструкцією.

Відповідно до пункту 7.1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 «Про трудові книжки робітників та службовців» трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 6 зазначеної постанови «Про трудові книжки робітників та службовців» було встановлено, що до трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, освіта, професія, спеціальність.

Аналіз вказаних норм свідчить, що законодавством, яке діяло в спірний період, було чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок працівників.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області у рішення про відмову зазначено, що до страхового стажу не враховано періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 19.07.1982 р., оскільки її заповнено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, відтиск печатки на титульній сторінці не відповідає відтиску печатки в першому записі. У зв`язку з цим, страховий стаж позивача не може бути враховано за даними вказаної трудової книжки.

Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок № 637), за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Однак такі документи позивачем надані не були.

Таким чином, відсутні правові підстави для зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи за даними вказаної трудової книжки.

Окремо суд зазначає, що відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 19.07.1982 позивач працював на території Республіки Білорусь з 14.07.1982 по 28.04.1983, з 17.06.1985 по 06.06.1994 та з 17.06.1994 по 21.09.2001.

За змістом частини 2 статті 4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Між Україною та Республікою Білорусь зарахування стажу роботи базувалося на територіальному принципі, за якими витрати на виплату пенсій здійснює держава, на території якої проживає отримувач. Ці відносини регулювалися на підставі Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Білорусь про гарантії прав громадян у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої в м. Києві 14.12.1995. Вказана Угода припинила свою дію для України 23.12.2023.

Відповідно до ст.24-1 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності за межами України зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, якщо це передбачено цим Законом або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 року за межами України у республіках колишнього Союзу РСР зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, за умови нездійснення іншою державою пенсійних виплат таким особам за зазначені періоди. Порядок підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат визначається Кабінетом Міністрів України.

У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та органами пенсійного забезпечення іншої держави і неможливості документального підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат за зазначені періоди особа повідомляє про це органи Пенсійного фонду в заяві про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.

Не зараховуються до страхового стажу періоди трудової діяльності за межами України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та на тимчасово окупованих територіях України після 19 лютого 2014 року особі, яка після 19 лютого 2014 року проходила військову службу (службу) у збройних силах, органах внутрішніх справ, органах державної безпеки, поліції, інших військових формуваннях, перебувала на посадах державної служби, на посадах в органах місцевого самоврядування у відповідних органах (формуваннях) Російської Федерації, добровільно займала посади, пов`язані з виконанням організаційно- розпорядчих або адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, утворених на тимчасово окупованій території України, зокрема в окупаційній адміністрації держави-агресора, у незаконних судових або правоохоронних органах, а також добровільно брала участь у незаконних збройних чи воєнізованих формуваннях, утворених на тимчасово окупованій території України, та/або у збройних формуваннях держави-агресора.

Враховуючи наведене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області було встановлено, що згідно наданих документів страховий стаж позивача становить 17 років 6 місяців 21 день, що є недостатнім для призначення пенсії по віку відповідно до Закону № 1058-ІV.

Окремо суд зазначає, якщо врахувати до страхового стажу періоди роботи в Республіці Білорусь по 31.12.1991, страховий стаж позивача становитиме менше 32 років, що не даватиме право на призначення пенсії за віком після досягнення ним 60 років.

Відтак суд дійшов переконання про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21.02.2025 №58 щодо відмови призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 із врахуванням до трудового стажу періодів трудової діяльності згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.07.1982, починаючи з 24.01.2025.

З огляду на те, що позовна вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 періоди трудової діяльності згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.07.1982, та призначити і виплатити Позивачу пенсію за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 з урахуванням періодів трудового (страхового) стажу відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.07.1982, починаючи з 24.01.2025, є похідною від першої позовної вимоги, у задоволенні і її слід відмовити.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83А, м.Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14005), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул.Олександра Борисенка, 7) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 13 червня 2025 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ