Справа № 500/3523/25
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

Справа № 500/3523/25

16 червня 2025 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Дерех Н.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Військова частина НОМЕР_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2025 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Військова частина НОМЕР_2 про стягнення заборгованості.

У відповідності до вимог пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161,172 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

При цьому у постанові від 11 жовтня 2023 року у справі №520/10899/22 Верховний Суд зазначив, що положення пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС України застосовуються виключно у визначених цим пункту випадках, а саме: коли позов про стягнення коштів ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень щодо стягнення відповідних коштів. Проте наказ, яким до відповідного публічного службовця застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби поліції, не є тим рішенням, у розумінні пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС України, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошових коштів, оскільки таке рішення має містити владний припис спрямований на адресу відповідача щодо стягнення з останнього спірної суми грошового забезпечення. Верховний Суд також зауважив, що питання щодо повернення надмірно виплаченого грошового забезпечення не відносяться до спорів, які виникли з підстав проходження публічної служби (частина п`ята статті 122 КАС України), а отже, відповідно, до них мають застосовуватися приписи абзацу другого частини другої статті 122 КАС України, якими встановлено тримісячний строк звернення до суду, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

З позовної заяви та доданих до неї документів суд вбачає, що позивач фактично просить стягнути з відповідача надмірно виплачені суми додаткової винагороди за період з 01.09.2023 по 30.09.2023, з 01.10.2023 по 31.10.2023, з 01.11.2023 по 30.11.2023 та з 01.12.2023 по 25.12.2023.

Разом з тим, позивач вказує, що службовими розслідуваннями у військових частинах НОМЕР_3 та НОМЕР_2 проведеними за наслідками аудиторської перевірки встановлено неправомірність нарахування та виплати додаткової винагороди з розрахунку 100000 гривень та розпорядженням командира військової частини НОМЕР_2 № 1626/589/ОКП від 17.01.2025 (вх. № 449 від 17.01.2025) зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 невідкладно організувати та вжити заходи щодо прийняття управлінського рішення щодо повернення в бюджет України збитків (втрат) для держави через безпідставно виплачені суми додаткової винагороди у період дії воєнного стану військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 , які не набули права на винагороду з розрахунку 100 тис. грн. у місяць. Також даним розпорядження дано вказівку командиру військової частини НОМЕР_1 організувати претензійно-позовну роботу у випадках, якщо окремі військовослужбовці вже вибули з особового складу військової частини.

На виконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 № 1626/589/ОКП від 17.01.2025 (вх. № 449 від 17.01.2025), у військовій частині НОМЕР_1 видано наказ (з основної діяльності) № 41 від 21.01.2025 «Про внесення змін до наказів командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди».

Однак, з даною позовною заявою позивач звернувся до суду засобами поштового зв`язку лише 11.06.2025 (документ сформований в системі "Електронний суд" 10.06.2025), тобто з пропуском тримісячного строку звернення до суду.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності причин такого пропуску позивачем разом із позовом не подано.

Крім цього, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати судового збору регламентує Закон України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір".

Згідно з частиною першою статті 3, частиною першою статті 4 цього Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року у розмірі 3028 гривень.

З позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру про стягнення з відповідача коштів в сумі 266451, 61 грн.

Відтак позивачу необхідно було сплатити судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру в розмірі 3996,78 грн, однак, до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у розмірі, встановленому законом.

З огляду на що, позивачу слід сплатити судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру в сумі 3996,78 грн за реквізитами Тернопільського окружного адміністративного суду: УК у м.Тернополi/м.Тернопiль/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37977599; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA4019751; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Тернопільський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Водночас, відповідно до статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить відстрочити сплату судового збору. Позивач зокрема, вказує, що оскільки військова частина НОМЕР_2 є розпорядником (одержувачем) бюджетних коштів та відповідно забезпечувальним органом військової частини НОМЕР_1 то всі підтверджуючі документи стосовно руху коштів знаходяться саме у військовій частині НОМЕР_2 , а саме Заявка на виділення коштів, зокрема для сплати військовою частиною НОМЕР_1 судових зборів. Також слід зазначити, що у разі задоволення позовних вимог судом всі кошти будуть стягуватися на рахунок військової частини НОМЕР_2 . Окрім цього у військовій частині НОМЕР_2 знаходиться оригінал Аудиторського звіту від 10.10.2024 № 526/24 та Розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 № 1626/589/ОКП від 17.01.2025 (вх. № 449 від 17.01.2025) (у військовій частині НОМЕР_1 наявна поганочитабельна копія). Відтак оскільки рішення суду може вплинути на інтереси військової частини НОМЕР_2 та те, що у розпорядженні військової частини НОМЕР_2 знадиться ряд документів які можуть мати значення при прийнятті судом рішення то військову частину НОМЕР_2 слід залучити як третю особу що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача.

Військовою частиною НОМЕР_1 не надано жодних доказів, який би підтверджував вчинення відповідних дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України.

До того ж, у поданій заяві, окрім посилання на неможливість сплати судового збору, представник позивача не зазначає про вжиті заходи задля сплати у цій справі суми судового збору у встановлений в ухвалі суду строк.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18, суд зробив висновок про те, що для вирішення питання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору необхідним є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір. При цьому, оцінці також підлягають дії, вчинені задля сплати судового збору та причини, з яких такі дії не призвели до позитивного вирішення питання його сплати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19 зазначала, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Обмежене фінансування бюджетної установи, суб`єкта владних повноважень, не може бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 08.09.2022 у справах № 300/514/22, № 300/422/22.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам, процесуального законодавства, тому її слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом:

1) подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з зазначенням поважних причин;

2) сплати судового збору в сумі 3996,78 грн., та подання доказів такої сплати.

З урахуванням зазначеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 256, 293 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі.

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Військова частина НОМЕР_2 про стягнення заборгованості, залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання необхідних документів на адресу суду:46021 м.Тернопіль, вул. Грушевського, 6.

Роз`яснити позивачу, що уразі не усунення зазначених недоліків у встановлений судом строк, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява буде повернута останньому.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Дерех Н.В.