Справа № 160/24601/24
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології»
до: про:Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області визнання протиправною та скасування постанови
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.10.2024р. у справі №160/24601/24 позовні вимоги задоволено /а.с.115-120/.

Відповідач - Держпродспоживслужба, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.12.2024р. у справі № 160/24601/24 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Держпродспоживслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.10.2024р. у справі № 160/24601/24.

Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, серед іншого зазначив, що понесені позивачем судові витрати, які пов`язані із апеляційним розглядом справи № 160/24601/24 становлять 15000 грн. складаються із витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції і їх розрахунок та документальне підтвердження буде наданий додатково.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.05.2025р. у справі № 160/24601/24 апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.10.2024р. у справі № 160/24601/24 залишено без змін. / а.с. 82-85/.

19.05.2025р. Третім апеляційним адміністративним судом зареєстрована заява позивача - ТОВ «Інженерні світлотехнічні технології», про ухвалення у справі № 160/24601/24 додаткового рішення (постанови) щодо розподілу понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді цієї справи судом апеляційної інстанції, у якій позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу під час апеляційного розгляду справи у розмірі 15000грн., та зазначив про те, що про необхідність вирішення цього питання у подальшому ним було зазначено у письмових запереченнях на апеляційну скаргу.

02.06.2025р. Третім апеляційним адміністративним судом розгляд заяви ТОВ «Інженерні світлотехнічні технології» про стягнення судових витрат у справі № 160/24601/24 призначена до розгляду в порядку письмового провадження з 10.06.2025р. та відповідачу встановлено строк на подання заперечень (пояснень) на заяву протягом 5 днів від дати отримання листа суду апеляційної інстанції, про що судом було повідомлено учасників справи шляхом направлення 02.06.2025р. відповідного повідомлення на їх адресу за допомогою засобів системи «Електронний суд», і відповідачем це повідомлення суду отримано о 16:59 02.06.2025р.

При цьому колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що заява ТОВ «Інженерні світлотехнічні технології» про ухвалення у справі № 160/24601/24 додаткового рішення (постанови) щодо розподілу понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді цієї справи судом апеляційної інстанції доставлена до електронного кабінету відповідача за допомогою засобів системи «Електронний суд» о 22:24 16.05.2025р.

Протягом встановленого судом апеляційної інстанції строку протягом 5 днів від дати отримання листа суду апеляційної інстанції, від відповідача у справі будь-яких письмових заперечень (пояснень) на заяву ТОВ «Інженерні світлотехнічні технології» про стягнення судових витрат у справі № 160/24601/24 на адресу суду апеляційної інстанції не надходили, як і не надійшли такі заперечення (пояснення) від відповідача у справі на адресу суду на момент розгляду апеляційним судом цієї заяви.

Вирішуючи заяву позивача про розподіл судових витрат у цій справі, які складаються із витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат, відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, використовуються:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст. 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, але при цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо, оскільки при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Також колегія суддів вважає, що при вирішенні заяви позивача необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини з розв`язання питання відшкодування судових витрат, яка зазначена ним у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004р. у справі «Меріт проти України», у яких зроблено висновок, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так позивачем на підтвердження заявлених ним до відшкодування витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правових (юридичних) послуг №ПД-23 від 23.05.2024р., завдання №25 від 24.12.2024р. до договору про надання правових (юридичних) послуг №ПД-23 від 23.05.2024р.,, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №25/ПД_»№ від 15.05.2025р., ордер на надання правничої (правової допомоги) №1161102 від 05.09.2024р. які свідчать про те, що під час розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції позивачу у межах укладеного ним договору про надання правових (юридичних) послуг надано правничих (правових) послуг на суму 15000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що станом на момент звернення позивача до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення у цій справі 16.05.2025р. витрати на правову допомогу не сплачені позивачем, але з огляду на наведені норми чинного процесуального законодавства, які регулюють питання розподілу понесених учасником справи (позивачем) судових витрат у разі задоволення позову, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч.3 ст. 134 КАС України), а положеннями п. 2 ч.1 ст. 134 КАС України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат, тому колегія суддів вважає можливим вирішення питання відшкодування витрат позивача на оплату правничої допомоги за відсутності документу про їх оплату на час розгляду справи (прийняття рішення у справі).

При цьому необхідно зазначити, що аналогічна за своїм змістом правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 21.01.2021р. у справі № 280/2635/20 та від 26.06.2019р. у справі № 813/481/18.

Вирішуючи питання розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, які понесені ним під час розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема: змагальність сторін, диспозитивність, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 10 ч. 3 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а обов`язок доведення неспівмірності витрат, відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України, покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони, і принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин 4 та 7 ст. 134 КАС України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У цій справі відповідач своїм правом на подання заперечень на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у цій справі щодо розподілу понесених ним витрат на правничу допомогу, які пов`язані із апеляційним розглядом справи не скористався, відповідачем, який був ознайомлений із змістом такої заяви позивача, у встановлений судом строк будь-яких заперечень на заяву позивача не було надано.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів ознайомившись, з матеріалами справи, враховуючи предмет спору у цій справі, обсяг та зміст наданої адвокатом позивачу правової допомоги під час апеляційного розгляду цієї справи, вважає, що заява позивача про ухвалення у цій справі додаткового рішення щодо розподілу понесених ним витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи апеляційним судом у розмірі 15000 грн. є обґрунтованою, та враховуючи складність справи, фактично наданий адвокатом обсяг та зміст послуг з професійної правничої допомоги позивачу під час апеляційного розгляду справи, а також приймаючи до уваги відсутність будь-яких заперечень відповідача на заяву позивача про стягнення понесених ним судових витрат з правничої допомоги під час апеляційного розгляду цієї справи у розмірі 15000грн., вважає за необхідне з урахуванням п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України постановити у цій справі додаткове рішення яким заяву ТОВ «Інженерні світлотехнічні технології» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які понесені у зв`язку із апеляційним розглядом цієї справи, задовольнити та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132,134,139,143,252,310 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які понесені у зв`язку з апеляційним розглядом справи №160/24601/24 задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» ( ) понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані із апеляційним розглядом справи №160/24601/24 у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч)грн.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 13.06.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова