Справа № 346/1808/25
Суддя: Третьякова І. В.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/1808/25
Провадження № 2-а/346/74/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Третьякової І.В.

за участю:

секретаря судових засідань - Дутчак Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:

10.04.2025р. ОСОБА_1 звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 № 513/25 від 07.04.2025р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення..

І. Позиція сторін у справі.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 14 жовтня 2024 року не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних по повістці №267635, чим порушив правила військового обліку в особливий період. Позивач свою вину заперечує та вказує, що вчасно 24.05.2024р. оновив особисті дані, що вбачається з військово-облікового документу «Резерв+». Також зазначає, що жодної повістки про виклик він не отримував і в будь-який спосіб сповіщений про її наявність не був. Крім цього, посилається на незрозумілість мотивів його виклику до ТЦК, оскільки з 05.07.2024р. по 02.02.2025р. він мав відстрочку від призову на тій підставі, що його дружина є особою з інвалідністю. 19.02.2025р. у нього народилася третя дитина, в зв`язку з чим він записався до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення своїх даних. 26.02.2025р. йому була надана відстрочка до 08.05.2025р. у зв`язку з наявністю трьох неповнолітніх дітей. В день відвідування ним приміщенні відповідача, жоден працівник не повідомив його про наявність повістки, по якій він не прибув. В квітні 2025р. в «Резерв+» з`явилася відмітка про те, що він начебто не оновив свої дані. В зв`язку з цим, він самостійно пішов до ІНФОРМАЦІЯ_2 де йому було вказано на його порушення та винесено спірну постанову. При цьому, розгляду справи фактично не відбувалося, докази його вини не пред`являлись, його прохання надати повістку для ознайомлення було проігноровано. Відтак, позивач вказує, що не згідний з діями відповідача, вважає її протиправними, а своє притягнення до адміністративної відповідальності незаконним.

Позиція відповідача.

12.05.2025р. до суду надійшов відзив, в якому начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Свою позицію відповідач мотивував тим, що в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в ході уточнення персональних даних позивача з військово-обліковими даними Державного реєстру було виявлено, що позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 14 жовтня 2024р. о 11:00 год. з метою уточнення даних по повістці № 267635, яка була 04 жовтня 2024р. централізовано сформована в Державному реєстрі та надіслана позивачу засобами поштового зв`язку. Як вказано в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, повістка подана поштовому оператору 04.10.2024р. для відправлення ОСОБА_1 на адресу, яка відповідає його обліковим даним в Державному реєстрі. В поштовому відправленні міститься повістка і опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення (форма 107П АТ «Укрпошта»), що підтверджує надсилання позивачеві саме повістки №267635 від 04.10.2024р. на одному аркуші. Інформація в поштовому відправленні та порядок надсилання позивачеві повістки, сформованої за допомогою Державного реєстру, відповідають вимогам пункту 30-3 Порядку № 560. Дані обставини підтверджуються і трекінгом відстеження поштових відправлень. Таким чином, відповідач вважає, що повістка про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних була надіслана позивачеві відповідно до вимог Порядку №560 і позивач вважається таким, що був належним чином оповіщений про його виклик (п. 41 Порядку №560). У зв`язку з неявкою позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці, відповідно до абз. 39 п. 9 Положення про ТЦК та СП в Державному реєстрі було сформоване електронне звернення до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про доставлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особи, яка порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку, для складення протоколу (постанови) про адміністративне правопорушення. Причина подання звернення неприбуття за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначене в повістці. Враховуючи виявлені факти і обставини, на підставі матеріалів адміністративної справи та керуючись статтями 258, 283, 284, 285 КУпАП, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 виніс постанову за справою про адміністративне правопорушення від 07.04.2025р. № 513/25 в якій становив, що ОСОБА_1 порушив абз. 1 ч.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пп. 2 п. 1 Правил, Порядок № 560, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а тому постановив накласти на позивача штраф у розмірі 17000,00 грн. Додатково представник відповідача просив звернути увагу на п. 82 Правил № 270 та ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зі змісту яких слідує, що позивач навіть не отримавши поштове відправлення з повісткою вочевидь був повідомлений про наявність в поштовому відділенні повістки ТЦК, а відтак він зобов`язаний був прибути до відповідача в семиденний термін. Наявність у позивача відстрочки від призову на військову службу за призивом під час мобілізації на особливий період на підставі п. 2 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не звільняє його від обов`язку прибути за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення даних, оскільки персональні дані особи можуть змінюватися, як і підстави існування права на відстрочку.

14.05.2025р. представник позивача Дикун І.В. подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що у відзиві відповідач фактично підтвердив ті обставини, що повістка про виклик до ТЦК позивачу ніколи не направлялась. Відповідно до трекінгу відстеження, відправлення №993 в системі не зареєстровано, а отже його взагалі не було відправлено. Таким чином, ОСОБА_4 не отримував та не міг отримати повістку відповідача та очевидно не міг прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 у дату, в ній вказану. За вказаних обставин просив задовольнити позовні вимоги.

Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили.

ІІ. Розгляд справи.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.04.2025р. у справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання з викликом сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник Дикун І.В. подав до суду письмове клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за його та позивача відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засіданні не з`явився. У поданому до суду відзиві начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 просив розгляд справи проводити без участі їхнього представника та при її вирішенні врахувати позицію щодо суті спору, викладену у відзиві.

З`ясувавши позицію сторін щодо суті спору, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню виходячи з наступного.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Коломия, Коломийського району, Івано-Франківської області. На теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою про реєстрацію в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 та Витягом з реєстру Коломийської територіальної громади.

Згідно даних тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, має військове звання солдат, рядового складу, військово-облікова спеціальність: НОМЕР_3 ОСОБА_5 придатний до військової служби. Призовною комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 зарахований у запас 02.12.2022 згідно абз. 2 ч.2 ст. 18 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Підлягає повторному медичному пересвідченню 15.01.2029р.

Згідно відмітки про військовий облік, ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 24.01.2024р.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 05.09.2020р.

Пенсійним посвідченням № НОМЕР_5 підтверджується, що ОСОБА_7 є особою з інвалідністю за загальним захворюванням довічно.

Згідно даних військово-облікового документу із застосунку «Резерв+», сформованого станом на 05.07.2024р., ОСОБА_1 має відстрочку від призову до 02.02.2025р. на підставі абз. 11 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (має дружину з числа осіб з інвалідністю I чи II групи). Перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно постанови ВЛК визнаний непридатним у мирний час та обмежено придатним у воєнний час. Дата ВЛК 15.01.2024р. Адреса проживання: АДРЕСА_1 . Дата уточнення даних 24.0.2024р.

Свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та посвідченням серії НОМЕР_8 підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_8 являються батьками малолітніх дітей: ОСОБА_9 , 2021р.н., ОСОБА_10 , 2023 р.н. та ОСОБА_11 , 2025 р.н.

Як слідує з військово-облікового документу із застосунку «Резерв+», сформованого станом на 09.04.2025р., ОСОБА_1 було надано відстрочку від призову до 08.05.2025р. на підставі п. 3 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як чоловіку, який має на утриманні трьох дітей віком до 18 років.

З долученої до відзиву повістки №267635 від 04.10.2024р. слідує, що ОСОБА_1 належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 14.10.2024р. о 11:00 год. для уточнення даних.

Дана повістка була направлена ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується описом вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 993.

28.11.2024р. ІНФОРМАЦІЯ_6 було сформовано електронне звернення до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області відносно ОСОБА_1 у зв`язку з його неприбуттям за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 № 513/25 від 07.04.2025р. ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 гривень.

Притягаючи позивача до відповідальності ОСОБА_2 установив, що 07.04.2025р. о 09:50 год. ОСОБА_1 самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході уточнення даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів було виявлено, що даний громадянин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 14.10.2024р. о 11:00 год. з метою уточнення даних по повістці №267635, яка була 04 жовтня 2024р. централізовано сформована в Державному реєстрі та надіслана позивачу засобами поштового зв`язку. Своїми діями (бездіяльністю) вищевказаний громадянин порушив абз. 1 ч.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», пп. 2 п. 1 Правил військового обліку, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022р., Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затверджений постановою КМУ № 560 від 16.05.2024р. Правопорушення вчинено в особливий період (воєнний час).

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 оскаржив її до суду.

Вирішуючи заявлені вимоги в межах доводів, на які посилався позивач, суд враховує такі правові положення.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч.3 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм іншого нормативного акту.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Положенням абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно абз 8 ч. 3 ст. 22 цього Закону у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до абз.1 п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 34. Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 передбачено, що повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Відповідно до пп. 2 п. 41 вказаного Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі Правила, зі змінами на підставі постанови КМУ № 1147 від 08.10.2024), рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Згідно долученого до відповіді на відзиву трекінгу відстеження поштового відправлення №93, сформованого станом на 13.05.2025р. вбачається, що станом на вказану дату дані про відправлення за номером 993 відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

З викладеного слідує, що сформувавши 04.10.2024р. централізовано повістку та вклавши її до рекомендованого поштового відправлення №93, що підтверджується відповідним описом, фактичне подання даного відправлення для відправки на АТ «Укрпошта» не відбулося, оскільки даних про його реєстрацію в системі відправлень не знайдено. Відтак, підстав вважати, що повістка про виклик до ТЦК дійсно направлялася ОСОБА_1 за адресою його місця проживання не вбачається.

Відповідач не надав документів від поштового оператора, які б підтверджували вручення позивачу повістки чи його відмову від її одержання, а також повідомлення позивача за наявним номером телефону та/або вкладення до його абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Таким чином, суд вважає, що доказів, які б свідчили про вручення повістки позивачу та його належну обізнаність про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 14.10.2024р. о 11:00 год., матеріали справи не містять та доводів позивача про те, що він не був обізнаний про свій виклик не спростовують.

Крім цього, суд зазначає, що відповідач володів інформацією про наявний номер мобільного телефону позивача, що підтверджується даними застосунку Резерв+ , а тому відповідачем не вжито усіх належних дій щодо повідомлення ОСОБА_4 про виклик його до приміщення ТЦК.

Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

При цьому матеріалами справи підтверджується, що позивачем вчасно оновлено дані та вказано засоби зв`язку (номер телефону), яким відповідач не скористався для його повідомлення.

Водночас суд приймає до уваги пояснення позивача про те, що він неодноразово приходив до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оформлення права на відстрочки та жодного разу не був повідомлений про порушення правил військового обліку. І лише після того, як в квітні 2025р. в його застосунку «Резерв+» зник запис про відстрочку, він самостійно звернувся до відповідача та дізнався про своє начебто порушення.

Вказані обставини піддають розумним сумнівам належне повідомлення ОСОБА_4 про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_2 ще у жовтні 2024р.

Суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

Відтак, за відсутності належних доказів вручення позивачу повістки про виклик, суд дійшов висновку про протиправність постанови відповідача про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Оцінюючи оскаржене рішення на відповідність вимогам ст.. 2 КАС України, суд вважає, що відповідач прийшов передчасного висновку щодо визнання винуватості позивача у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не враховано об`єктивні обставин по справі, такі як необізнаність позивача з фактом направлення йому повістки та неможливість отримання або уточнення даних самостійно ТЦК та СП (досягнення мети виклику без особи, або неможливість досягнення за відсутності особи).

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

За змістом норм частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в справі від 08.07.2020 № 463/1352/16-а (адміністративне провадження № К/9901/21241/18) звертає увагу на те, що в силу принципу презумції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

У рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо події самого правопорушення та законності його фіксації.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним та обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд вважає, що відповідачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами факт того, що позивач був належним чином повідомлений про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 14.10.2024р. о 11:00 год.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак суд дійшов висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення № 513/25 від 07.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закриттю.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 605,60 грн. судового збору сплаченого згідно платіжної інструкції від 10.04.2025р.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 210-1, 235, 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 20, 72, 77, 90, 139, 159, 205, 229, 241-246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову № 513/25 від 07.04.2025р. винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень 00 копійок - скасувати і справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (юридична адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ) на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ), понесені ним витрати на оплату судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Третьякова І. В.