Справа № 160/27924/24
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/27924/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської міської ради

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року

у справі №160/27924/24

за позовом Дніпровської міської ради

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Громадського об`єднання «Платформа Громадський контроль»

про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Дніпровська міська рада звернулася до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Громадського об`єднання «Платформа Громадський контроль», в якому просила:

- визнати незаконними дії Громадського об`єднання «Платформа Громадський контроль» щодо неповідомлення відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства в юстиції м. Одеса про прийняття Дніпровською міською радою рішення від 21.08.2024 №137/54 «Про розгляд електронної петиції»;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №75945038, яка винесена 04.09.2024 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року позовну заяву Дніпровської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Громадського об`єднання «Платформа Громадський контроль» про визнання дій протиправними та скасування постанови повернуто позивачу на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України.

Суд виходив з того, що позовні вимоги до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та Громадського об`єднання «Платформа Громадський контроль» врегульовані різними нормативно-правовими актами.

Так, позовні вимоги до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повинні розглядатися судом в особливому порядку, передбаченому ст. 287 КАС України. В той час як позовні вимоги позивача до Громадського об`єднання «Платформа Громадський контроль» підлягають розгляду в порядку ЦПК України, оскільки в даних правовідносинах Дніпровська міська рада, звертаючись із позовом до суду про захист своїх прав, виступає як юридична особа, і визначений позивачем відповідач - ГО «Платформа Громадський контроль» не є суб`єктом владних повноважень та, відповідно, не здійснює владних управлінських функцій, з урахуванням чого суд зазначив, що спір між позивачем та ГО «Платформа Громадський контроль» носить приватний характер та не є публічно - правовим спором.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем у даній позовній заяві об`єднано позовні вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства, отже, порушено правила об`єднання позовних вимог, підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу відсутні.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Скаржник зазначає, що позивач (боржник) до видачі 02.09.2024 Дніпропетровським окружним адміністративним судом виконавчого листа у справі №160/6363/24 добровільно виконав рішення суду у вказаній справі, а тому Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) протиправно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №75945038 від 04.09.2024. Стягувач за вказаним виконавчим листом - Громадське об`єднання «Платформа Громадський контроль», в порушення норм чинного законодавства, будучи достеменно обізнаним про виконання відповідачем рішення суду, звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про відкриття виконавчого провадження. Саме такі дії Громадського об`єднання «Платформа Громадський контроль» призвели до винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови, що і є предметом спору у поданому позові.

Позивач зауважує, якщо суд першої інстанції вважав, що позивачем не наведено підстав звернення із позовом до суду для вирішення публічно-правового спору до відповідача - Громадського об`єднання «Платформа Громадський контроль», суд мав би запропонувати позивачу навести підстави звернення із позовом до суду для вирішення публічно-правового спору до такого відповідача та визначитись із суб`єктним складом учасників справи, викласти зміст позовних вимог і виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги у відповідності до положень ч. 4 ст. 161 КАС України, проте одразу повернув подану позовну заяву, чим порушив право позивача на доступ до правосуддя.

Громадське об`єднання «Платформа Громадський контроль» подало заяву (відзив на апеляційну скаргу), в якій просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, зазначає, що ця справа не підпадає під категорію справ, що визначені ч. 5 ст. 46 КАС України, а відтак Громадська організація «Платформа Громадський контроль» не може бути відповідачем у вказаній справі. З огляду на предмет та обставини спору, Дніпровською міською радою не може бути подано позов до відповідача, яким є Громадська організація «Платформа Громадський контроль».

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

В той же час частиною 1 статті 172 КАС України встановлено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Частиною 2 статті 172 КАС України визначено, що суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ (ч.3 ст. 172 КАС України).

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 172 КАС України).

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам (ч.5 ст.172 КАС України).

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог (ч.6 ст.172 КАС України).

За наведеного вище правового регулювання підставою для повернення позовної заяви є порушення правил об`єднання позовних вимог за умови неможливості застосування положень ст.172 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно загальних правил ч.1 ст.21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Отже, обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.

Цей обов`язок не може бути перекладено на суд, оскільки саме позивач є зацікавленим в ефективному захисті своїх прав та ефективному здійснені судочинства за його позовною заявою.

В той же час, частиною 6 статті 21 КАС України встановлено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

В даному випадку, із змісту позовної заяви встановлено, що позивачем пред`явлені окремі позовні вимоги до різних відповідачів.

При цьому, за своєю суттю, виходячи з визначених позивачем підстав та обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги до Громадського об`єднання «Платформа Громадський контроль», спір у цій частині не є публічно-правовим, як то правильно зазначено судом першої інстанції.

Спірні відносини між Дніпровською міською радою та Громадським об`єднанням «Платформа Громадський контроль» виникли у зв`язку з примусовим виконанням виконавчого листа № 160/6363/24, виданого 02.09.2024 Дніпропетровським окружним адміністративним судом, згідно якому Громадське об`єднання «Платформа Громадський контроль» є стягувачем, тобто фактично між учасниками виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За визначенням в п. 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: пп. 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; пп.5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Відповідно до ч.5 ст.46 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Таким чином, публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Виходячи з встановлених обставин, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача до Громадського об`єднання «Платформа Громадський контроль» підлягають розгляду в порядку ЦПК України, адже в даних правовідносинах Дніпровська міська рада не є суб`єктом владних повноважень в розумінні наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не виконує відносно цього відповідача жодних публічно-владних управлінських функцій та/або не надає адміністративних послуг.

Також вказані позовні вимоги за своїм характером не є похідними (п.23 ч.1 ст.4 КАС України)

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в позовній заяві об`єднано кілька вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, підстави

Щодо права суду до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, ч.6 ст.172 КАС України містить умову, за якої таке право судом може бути реалізовано, якщо таке роз`єднання сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Зазначений припис спрямований на те, щоб суб`єкт правовідносин міг з дотриманням принципів адміністративного судочинства і конкретних обставин скористатися правом на судовий захист.

Суд апеляційної інстанції враховує висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 07.10.2021 у справи №9901/285/21, що суд вправі з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог у самостійне провадження для забезпечення виконання завдань адміністративного судочинства, тобто, зокрема, для своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Проте таке роз`єднання можливе лише у тому випадку, якщо кожна з виділених вимог може бути предметом розгляду у тому суді, який роз`єднав позовні вимоги. Указаному кореспондує припис абзацу другого частини шостої статті 172 КАС України, згідно з яким розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Отже, з огляду на зміст та юридичну природу обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд зауважує, що виходячи з норм Кодексу адміністративного судочинства України, відсутня можливість розгляду адміністративним судом пред`явленого позивачем позову, в якому об`єднано вимоги, що належить розглядати в порядку різного судочинства.

Посилання скаржника, що суд мав запропонувати позивачу навести підстави звернення із позовом до суду для вирішення публічно-правового спору до Громадського об`єднання «Платформа Громадський контроль», залишивши позовну заяву без руху, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, такими що не ґрунтуються на приписах КАС України.

В даному випадку фактичні обставини свідчать не про недотримання позивачем вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, а про недотримання встановлених ч.6 ст.21 та ч.4 ст.172 КАС України правил об`єднання в одне провадження кількох вимог через одночасне об`єднання вимог, що належить розглядати в порядку різного судочинства, враховуючи також відсутність умов, за якими кілька вимог можливо б було поєднати, що є самостійною підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст.169 КАС України.

Підсумовуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви на підставі п.6 ч.4 ст.169 КАС України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції згідно ст.317 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 312, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року в адміністративній справі №160/27924/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко

суддя А.В. Суховаров