Справа № 153/824/25
Суддя: Швець Р. В.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2025 р. Справа153/824/25

Провадження2-а/153/40/25-а

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Швеця Р.В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Ямпіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої вимоги мотивує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4819739, від 26.05.2025, яка винесена (складена) дільничним офіцером громади відділення поліції №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, О. Жуковським, його було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 121-5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Копію оскаржуваної постанови поліцейським надано не було, однак через систему «Дія» позивач отримав вказану копію. Згідно оскаржуваної постанови вбачається, що 26.05.2025 під час керування транспортним засобом ВАЗ21013 д.н.з. НОМЕР_1 не користувався ременем безпеки, а також під час перевірки був відсутній поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.3.В та п. 2.1.Г ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 121-5 КУПАП. Позивач зазначив, що вказана постанова є незаконною, передчасною та такою, яка прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України, є протиправною і підлягає скасуванню. Позивач вказав, що в постанові зазначено, що ним вчинено правопорушення передбачене ст. 121-5 КУпАП. Однак, у главі 10 КУпАП (адміністративні правопорушення на транспорті в галузі шляхового господарства і зв`язку) ст. 121-5 КУпАП, - взагалі відсутня (в порядку зростання є лише ст. 121-1 до ст. 121-3 КУпАП, тобто стаття з значком 4 та 5 взагалі відсутні). Також зазначив, що не відповідає дійсності зазначене в оскаржуваній постанові, те, що ним порушено п. 2.1.Г Правил дорожнього руху України. Відповідно до вказаного пункту вбачається, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі (на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху, на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів... тощо). Позивач вказав, що він під час руху транспортного засобу завжди використовує ремені безпеки, тому вказана постанова є передчасною. Вважаючи свої права порушеними, позивач змушений звернутись до суду і просить винести рішення, яким визнати протиправною та скасувати як незаконну та упереджену постанову про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №04819739 від 26 травня 2025 року, про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.121-5 КУпАП й застосування до мене адміністративного стягнення в вигляді штрафу в розмірі - 510 грн. й закрити справу на підставі ст. 247 п. 1 КУпАП - у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення. Вирішити питання щодо стягнення з відповідача судових витрат.

11.06.2025 за вх.№3773 представником відповідача до суду надано відзив, в якому зазначено, що Головне управління Національної поліції у Вінницькій області заперечує у повному обсязі проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними та необґрунтованими з наступних причин: 26.05.2025 у с. Довжок Могилів-Подільського району Вінницької області відносно позивача було винесено постанову, серії ЕНА №4819739 від 26.05.2025, по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за порушення правил користування ременями безпеки. Згідно п. 2.1. ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно п. 2.4.а ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. Водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також на вимогу поліцейського пред`явити їх для перевірки у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані. За порушення даної норми встановлено відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 126 КУпАП. Згідно п. 2.3.в ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. За порушення даної норми встановлено відповідальність, передбачену ч. 5 ст. 121 КУпАП. Під час перевірки документів у позивача, на всій території України діяв особливий правовий режим воєнний стан. Оскаржувана постанова відповідає даним вимогам у повному обсязі, при цьому положення даної норми не встановлюють обов`язку зазначення доказів в постанові по справі про адміністративне правопорушення, а також їх долучення до примірника, який вручається особі щодо якої розглянуто справу, а також зобов`язують лише зазначення опису встановлених обставин та нормативного акта, що передбачає відповідальність. Позивач посилаючись на ряд обставин зобов`язаний їх підтвердити належними та допустимими доказами. Заперечуючи факт порушення ПДР, позивач не навів доказів наявності в останнього полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Слід зазначити, що перевірка наявності полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можлива за допомогою загальнодоступного ресурсу, а саме на офіційному сайті Моторно (транспортного) страхового бюро України. Згідно відомостей із даного сайту, транспортний засіб ВАЗ 21013, номерний знак НОМЕР_1 , станом на 26.05.2025 не являвся забезпеченим (щодо даного транспортного засобу відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності). Розгляд справи про адміністративне правопорушення було здійснено поліцейським із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП. Таким чином, повне закриття провадження у дані справі можливе лише за умови не доведення всіх фактів адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядалися поліцейським. Просив залишити постанову, серії ЕНА №4819739 від 26.05.2025, по справі про адміністративне правопорушення без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - без задоволення.

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 05.06.2025 відкрито провадження у справі, встановлено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та повідомленням (викликом) сторін 16 червня 2025 року о 13 годині 30 хвилин, витребувано докази.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 16.06.2025 за вх..№3835 подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши усі докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 12.05.2025 капітаном поліції ВП №1 Могилів-подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Жуковським О.В. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4819739 від 26.05.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 26.05.2025 о 10 годині 42 хвилині по вул. Центральна, 89 в с. Довжок ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, не користувався ременем безпеки, а також під час перевірки був відсутній чинний поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим. Порушив п. 2.3в та п. 2.1г ПДР - порушення правил користування ременем безпеки, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону №3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі Правила дорожнього руху).

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху, передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.3 (в) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою,яка немає при собі або не пред`явила у спосіб,який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані,що містяться в посвідченні водія відповідної категорії,реєстраційному документі на транспортний засіб,а також полісі (договорі)обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"),або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу,чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до оскаржуваної постанови стягнення на ОСОБА_1 накладено в межах санкції ч.5 ст. 121 КУпАП.

В постанові не відображено застосування відповідачем ч. 2 ст. 36 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відтак, вже саме по собі притягнення позивача до відповідальності за правопорушення за ч.5 ст. 121 КУпАП є порушенням процедури, передбаченої ст.36 КУпАП, а тому є неправомірним.

Згідно дефініції, наведеної у статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст.121 цього Кодексу розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (абз. 2 ч. 1 ст. 222 КУпАП).

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач категорично заперечує факт порушення ним вимог Правил дорожнього руху.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача, відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому перераховує норми чинного законодавства, якими керується посадова особа при винесенні постанови про адміністративне правопорушення. Також до матеріалів справи, на підтвердження події адміністративного правопорушення, відповідачем надано відеозапис з нагрудної камери працівника поліції.

Із наданого відповідачем відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки, оскільки відеозапис починається з того, що працівник поліції підійшов до автомобіля, який не перебував русі і на зустріч останньому із автомобіля вийшов ОСОБА_1 .

Верховний Суд у постановах від 15.03.2019 року (справа № 686/11314/17) та від 22.10.2019 року (справа № 161/7068/16-а) сформував правовий висновок, який полягає у тому, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху України, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення страхового полісу є неправомірними.

В межах даної справи, суб`єкт владних повноважень не надав доказів, що 26.05.2025 о 10 годині 42 хвилині по вул. Центральна, 89 в с. Довжок ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, не користувався ременем безпеки, порушив Правила дорожнього руху та на законних підставах був зупинений працівниками поліції. Більш того, посилання відповідача на порушення позивачем правил користування ременями безпеки не підтвердилось жодним доказом.

Крім того, оскаржувана постанова не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис з нагрудної камери поліцейського. У пункті 7 оскаржуваної постанови взагалі не зазначено, що до постанови додаються докази, зокрема відеозапис.

Верховний Суд неодноразово наголошував на імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зокрема у постанові від 05 березня 2020 року у справі №607/7987/17 Верховний Суд вказує, що приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності ж в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства статті 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, будь-яких інших доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що правил дорожнього руху він не порушував, та доводили факт вчинення позивачем вказаного у спірній постанові правопорушення, представником відповідача суду не надано.

Сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому, підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи той факт, що судове рішення ухвалене на користь позивача та дотримуючись вимог ст.139 КАС України, суд вирішив стягнути на користь позивача витрати на сплату судового збору у розмірі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.2, 5, 9, 72, 77, 122, 139, 242, 243, 244, 245, 246 КАС України суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА №4819739 від 26.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.121 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, місцезнаходження: вул. Театральна, 10 м. Вінниця, код ЄДРПОУ - 40108672.

Повний текст рішення складено 16.06.2025.

Суддя Р.В. Швець