Справа № 583/2649/25
Суддя: Ярошенко Т. О.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/2649/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Представник позивача адвокат Гаранжа М.О. звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що в ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на обліку військовозобов`язаний ОСОБА_1 , який своєчасно 05.07.2024 року оновив військово-облікові дані. Відповідно до рішення ВЛК від 30.09.2022 року ОСОБА_1 визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. 04.06.2025 року позивач самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військово-лікарської комісії. Згідно висновку військово-лікарської комісії ОСОБА_1 встановлено ступінь придатності придатний до проходження військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), мед підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони. 04.06.2025 року щодо ОСОБА_1 було винесено постанову №1176/2025 про притягнення до адміністративної відповідальності з ч.3 ст.210-1 КУпАП, згідно якої встановлено факт неявки ОСОБА_1 за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 на визначену дату по повістці на 09.05.2025 року о 15 год без поважних причин у зв`язку з мобілізацією,що є порушенням вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та за якою ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Однак, як вбачається зі змісту постанови № 1176/2025 від 04.06.2025 року не вказано саме за яким оповіщенням (для уточнення даних, для проходження ВЛК чи бойове розпорядження) не з`явився у встановлену дату, не вказано номер та дату оповіщення, а також чи вказано у поштовому відправленні номер телефону адресата ОСОБА_1 . Крім того, останньому не вручено копію протоколу за №1176/2025, який складено щодо позивача. На підставі вищевикладеного просить скасувати постанову № 1176/2025 від 04.06.2025 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 17000 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Процесуальні дії в справі та аргументи сторін.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 13.06.2025 року відрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

17.06.2025 року від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що доводи позивача викладені у позові є необґрунтованими, оскільки проставлення 29.04.2025 у поштовому повідомленні відмітки про інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення ОСОБА_1 за адресою місця його проживання є належним підтвердженням оповіщення про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Тому ОСОБА_1 повинен був з`явитися 09.05.2025 до територіальному центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних, або не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. Позивач не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ні у семиденний строк з дня отримання повістки у зв`язку з чим був поданий у розшук. Поважних причин неявки на виклик, передбачених законодавством не зазначив. Таким чином, ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився за повісткою, що свідчить про вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена чинним законодавством, тому у відповідача були достатні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Щодо правомірності складення протоколу зазначив, що 04 червня 2025 року стрільцем-помічником гранатометника 1 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 стосовно позивача ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №1176/2025 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Розгляд справи по даному протоколу призначено на 11 годину 00 хвилин 09.05.2025, про що позивач ознайомлений і засвідчив підписом, а також надав пояснення, що не отримував вищевказану повістку. Будь-яких заперечень стосовно визначеної в протоколі дати та часу розгляду справи у своїх поясненнях, позивач не зазначив. Таким чином позивач був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. 04 червня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 винесено постанову №1176/2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Розгляд справи проводився у присутності позивача в ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить особистий підпис в отриманні другого примірника постанови. Тому безпідставним є твердження позивача про те, що справа про притягнення його до адміністративної відповідальності не розглядалася. Також зазначив, що норми законодавства передбачають три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року (включно), а саме: шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання; шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста. Тому твердження позивача про те, що РТЦК має можливість самостійно отримати персональні дані від державних органів не узгоджується з наведеним вище обов`язком саме військовозобов`язаного уточнити свої дані. На підставі вищевикладеного просив відмовити в задоволенні позову.

Положеннями ст. 12 КАС України передбачається, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

В розумінні ст. 257, ст. 263 ч.1 п. 2 КАС України вказана справа є незначної складності, може розглядатися в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням положень ст. 286 КАС України, в якій визначено, що вказаної категорії справи вирішуються судом протягом десяти днів з дня відкриття провадження в справі, сторони письмово виклали свої обґрунтування, а тому суд дійшов висновку про подальший розгляд справи без виклику сторін.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше.

Оскільки, суд не вбачає підстав для розгляду даної справи з викликом сторін, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з викликом сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, сторони не подали клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, відповідач не заперечував проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а тому у відповідності до положень ст. ст. 4, 257, 260, 262 КАС України розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі наявних матеріалів справи.

Згідно із ст. 10 КАС України розгляд справ в адміністративних судах проводиться відкрито, крім випадків, визначених цим Кодексом, в розумінні ст. 4, ст. 262 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження. У такому випадку судове засідання не проводиться, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 251 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

З огляду на те, що згідно із ч. 1 ст. 11 КАС України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини і не може автоматично вважатися порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд проаналізував матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи та мотиви суду.

Справа містить матеріали з яких вбачається наступне.

04.06.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 винесено постанову №1176/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, згідно якої 04.06.2025 року о 09 год 20 хв встановлено факт неявки ОСОБА_1 за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 на визначену дату по повістці на 09.05.2025 року о 15 год, без поважних причин у зв`язку з мобілізацією, що є порушенням вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинене в особливий період, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн (а.с.11).

Вказана постанова прийнята на підставі протоколу №1176/2025 від 04.06.2025 року складеного стрільцем-помічником гранатометника 1 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 , про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП (а.с.34-35).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Ч. 1 ст. 5 КАС України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

З матеріалів справи вбачається, що військовозобов`язаному ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення, засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», була направлена повістка за місцем його проживання, а саме: АДРЕСА_1 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09.05.2025 року о 08 год, для уточнення даних та проходження ВЛК (а.с.32,36). Вищезазначена повістка була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с.36).

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, вбачається, що у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09.05.2025 року о 08 год., у вказану дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин не з`явився за викликом, про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив вимоги частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в особливий період та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У протоколі № 1176/2025 від 04.06.2025 містяться підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема у графах щодо роз`яснення прав, повідомлення про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також щодо отримання другого протоколу. Протокол підписаний особою, яка його склала. В графі пояснення щодо змісту протоколу особою, яка притягується до відповідальності, міститься власноруч зроблені пояснення про те, що останній повістку не отримував (а.с.34-35).

Так, спірні відносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за те, що позивач не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці, яка була надіслана засобами поштового зв`язку та повернулася до відправника без вручення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оборону України" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Так, статтею 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Зокрема, відповідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - передбачено стягнення у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

17.03.2014 року оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Зокрема, згідно з абз. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 (далі-Порядок 560), належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Зі змісту наведеного положення вбачається, що у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку резервіст або військовозобов`язаний вважається належним чином оповіщеним про виклик до районного (міського) ТЦК у разі проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних або відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.

Отже, проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання прирівнюється законодавцем до належного повідомлення особи про виклик її до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, навіть незважаючи на те, що фактично особа може бути не ознайомлена із необхідністю явки її до територіального центру. Вказані приписи Порядку № 560 є чинними та в установленому порядку не скасовані.

В даному спірному випадку для з`ясування факту того, чи повідомлений належним чином позивач про виклик його за повісткою, необхідно дослідити дотримання відповідачем порядку направлення повістки та дотримання умов її вручення засобами поштового зв`язку.

З огляду на матеріали справи, відповідно до положень Порядку № 560, на ім`я ОСОБА_1 було направлено повістку із відповідною інформацією про виклик. З копії повістки встановлено, що позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 08 год 09.05.2025 року з метою уточнення даних та проходження ВЛК. Вказану повістку направлено засобами поштового зв`язку (номер відправлення 256) на адресу: АДРЕСА_1 , яке повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_3 без вручення (а.с.36).

Суд звертає увагу, що адреса за якою проживає та зареєстрований позивач АДРЕСА_1 , відноситься до функціонування пересувного відділення поштового зв`язку 42721, с.Комиші, Охтирського району, Сумської області. Отже, фактично направлення повістки відбулося за належною адресою, тому твердження представника позивача, викладені в позові, в цій частині не заслуговують на увагу суду.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до Правил надання правил поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 (зі змінами і доповненнями ), зокрема п.73 передбачено що, інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді текстового повідомлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а в разі відсутності номера телефону мобільного зв`язку - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланка повідомлення про надходження поштового відправлення або в інший спосіб, встановлений оператором поштового зв`язку.

Відповідно до п.82 вказаних Правил рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК", працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Як вбачається з витягу Військово-облікового документу «Резерв+» ОСОБА_1 зазначений його мобільний телефон, тобто в базі особистих даних мається засіб зв`язку з позивачем, та саме на вказаний номер мобільного телефону, у відповідності до вимог вищезазначених Правил, надходило сповіщення про отримання поштового відправлення.

За таких встановлених обставин, оповіщення позивача про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних відбулося з дотримання норм Порядку № 560.

Доводів в позовній заяві про неналежне повідомлення, так само і доказів того, що працівниками АТ "Укрпошта" не було дотримано порядку вручення поштового відправлення, матеріали справи не містять.

З наявного в матеріалах справи протоколу вбачається, що ОСОБА_1 належним чином був оповіщений про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, йому роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить підписи позивача в протоколі.

При цьому, останній скористався правом надати пояснення, які були власноручно викладені в графі пояснення та зауваження до змісту протоколу. Клопотань про відкладення розгляду справи, в тому числі з метою скористатися правничою допомогою, позивач не заявляв.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, з огляду на встановлені в цій справі обставини і правове регулювання спірних відносин, надаючи правову оцінку аргументам позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що відповідачем обґрунтовано з дотриманням вимог чинного законодавства, наявності доказів вчинення адміністративного правопорушення, визнано винуватим ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу, а тому в задоволенні позову належить відмовити.

Посилання представника позивача на практику Другого апеляційного суду по справі №583/6360/24 від 04.03.2025 року є некоректним, не може бути застосоване судом в даній справі.

Твердження представника позивача про не отримання відповіді на її адвокатські запити до ІНФОРМАЦІЯ_3 та АТ «Укрпошта» суд не приймає до уваги, оскільки Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Крім того, суд враховує десятиденний строк розгляду вказаної категорії справ. Крім того, суд зазначає, що така відповідь з Укрпошти не вплине суттєво на вирішення справи.

Позивач не надав розумних пояснень невиконання своїх обов`язків визначених Конституцією України, Законів України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме чому він не з`явився по повістці до ТЦК та СП. У ході провадження позивач мав можливість надати документи на підтвердження поважності причин неявки, але він цього не зробив.

Узагальнюючи вбачається, що позивач безпідставно ухилився від свого обов`язку з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 за повісткою, чим порушив Конституцією України, наведені положення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідач виніс постанову у межах своїх повноважень та з підстав триваючого порушення позивачем законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Розбіжності, про які зазначає представник позивача, не спростовують наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме неявку по повістці до ТЦК та СП в особливий період.

Щодо інших наведених в позові підстав, то вони жодним чином не впливають на законність та об`єктивність оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про відсутність порушення прав позивача при притягненні його до адміністративної відповідальності, постанова винесена за наявності підстав та у відповідності до зазначених нормативно-правових актів, а тому слід залишити рішення відповідача без змін, а позов без задоволення.

Висновок суду.

Таким чином, оцінюючи надані в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, перевіряючи чи прийнято відповідачем постанову обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, пропорційно, суд приходить до висновку, оскільки відповідачем доведено належними і допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тому суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 247, 251, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2,4, 6, 9,10,12, 72-77, 90,139, 229, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 17.06.2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 (юридична адреса АДРЕСА_2 , код ЄРДПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Т.О. Ярошенко