Справа № 160/503/25
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2025 рокуСправа №160/503/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання протиправним та скасування наказу.
Суть спору: 08 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, в якій позивач просить суд:
-визнати протиправним та скасувати наказ Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги «Про відмову в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 » №В-БВПД/005/02.2.4-03/1 від 06.01.2025;
-зобов`язати Південно-Східний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги прийняти рішення про надання ОСОБА_1 безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до його звернення (заяви) від 27.12.2024.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги з письмовим зверненням про надання безоплатної вторинної правничої допомоги в оскарженні дій/бездіяльності Уряду України для забезпечення виконання судових рішень на виконання вимог Європейського суду з прав людини. Підставою для отримання права на безоплатну правничу допомогу є те, що позивач, як суб`єкт права на безоплатну вторинну правничу допомогу, визначений п. 17 ч.1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» (надалі - Закон), зокрема, як ветеран війни, має право на всі види правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону. 07 січня 2025 року на електронну адресу позивача надійшов лист №005/02.02-03/51 від 06.01.2025 за підписом виконуючого обов`язки директора ПСМЦ з надання БПД Крістини Мачулян, до якого було додано наказ «Про відмову в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 » №В-БВПД/005/02.2.4-03/1 від 06.01.2025 за підписом начальниці Південно-Східного управління надання безоплатної правничої допомоги ОСОБА_2 . Як вбачається з оскаржуваного наказу, відмова у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ґрунтується на пункті 3 частини першої статті 17, частині другій статті 19, пункті 4-1 частини першої статті 20 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу». На думку посадових осіб відповідача, позивач використав право на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до частини четвертої статті 14 цього Закону, оскільки має право на таку допомогу не більше шести разів протягом бюджетного періоду та одночасно не більше ніж за шістьма рішеннями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, прийнятими центрами з надання безоплатної правничої допомоги, тоді як йому на момент звернення надається безоплатна вторинна допомога одночасно за сімома рішеннями, що перевищує встановлену частиною четвертою статті 14 Закону квоту. Позивач не погоджується з цим наказом, вважає його протиправним і таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 січня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати без виклику сторін.
16 січня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог. Вказує, що позивач не позбавлений доступу до правосуддя, оскільки він уже користується безоплатною вторинною правничою допомогою за сімома чинними дорученнями. Відмову видано виключно через перевищення встановленого Законом ліміту, а також у зв`язку з відсутністю правової підстави для запитуваних дій. Законодавча вимога «не більше шести одночасних рішень» покликана запобігти надмірному навантаженню системи БВПД, а також забезпечити раціональне використання бюджетних коштів. Це обмеження рівною мірою поширюється на всіх суб`єктів права на БВПД. Після завершення (закриття) хоча б одного з поточних доручень позивач може знову звернутися до Центру із належно обґрунтованими вимогами, які підпадатимуть під норми Закону.
Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутнє клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не зверталися.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІІ групи та особою, яка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 14.08.2008 та копією посвідчення особи з інвалідністю 3 групи внаслідок війни серії НОМЕР_2 від 19.02.2019.
Листом від 06.01.2025 №005/02.2-0351 Південно-Східний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги повідомив ОСОБА_1 про результати розгляду його заяви від 27.12.2024 щодо надання безоплатної вторинної правничої допомоги з оскарження дій/бездіяльності Уряду України для забезпечення виконання судових рішень на виконання вимог Європейського суду з прав людини з приводу невиконання судових рішень.
Зокрема, позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви, на підтвердження чого надіслано копію наказу про відмову у наданні безоплатної вторинної правничої допомоги від 06.01.2025 №В-БВПД/005/02.2.4-03/1, оскільки, відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», позивач використав право на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до частини 4 статті 14 цього Закону.
Так, наказом від 06.01.2025 №В-БВПД/005/02.2.4-03/1 «Про відмову в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 », відповідно до пункту 3 частини першої статті 17, частини другої статті 19, пункту 4-1 частини першої статті 20 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» та за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 27.12.2024 про надання йому безоплатної вторинної правничої допомоги, що передбачає оскарження дій/бездіяльності Уряду України для забезпечення виконання судових рішень на виконання вимог Європейського суду з прав людини, відмовлено в наданні такої допомоги з огляду на наступне.
Суб`єкти права на безоплатну вторинну правничу, визначені пунктами 1, 14, 17, 19, 20, 26-28 частини 1 статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», мають право на отримання такої допомоги не більше 6 (шести) разів протягом одного календарного року бюджетного періоду та одночасно не більше ніж за 6 (шістьма) рішеннями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, прийнятими центрами з надання безоплатної правничої допомоги (частина 4 статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу»).
ОСОБА_1 є суб`єктом права на безоплатну вторинну правничу, допомогу відповідно до пункту 17 частини 1 статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомог».
При цьому, відповідач відмовив в наданні допомоги з підстав того, що вторинна правнича допомога не може надаватися особі одночасно більше ніж за шістьма рішеннями про надання такої допомоги.
Судом встановлено, що безоплатна вторинна правнична допомога на момент видачі оскаржуваного наказу надається ОСОБА_1 за наступними зверненнями, а саме:
від 08.04.2024 з питання складання процесуальних документів та представництва інтересів по справі про стягнення індексації за затримку виконання судового рішення №932/2730/22, де така допомога надається адвокатом Ілющенком А.А. за дорученням Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової правничої допомоги №033-02-9/368 від 15.04.2024 (рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оформлене наказом Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової правничої допомоги №033-02-28/576-над від 12.04.2024 «Про надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 »);
Вважаючи оскаржуваний наказ протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Згідно зі статею 59 Конституції України кожен має право на професійну правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Закон України «Про безоплатну правничу допомогу» від 02.06.2011 №3460-VI (надалі - Закон №3460-VI) відповідно до Конституції України визначає зміст права на безоплатну правничу допомогу, порядок реалізації цього права, суб`єктів, підстави та порядок надання безоплатної правничої допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правничої допомоги.
Частиною 1 статті 2 Закону №3460-VI встановлено, що цей Закон регулює правовідносини у сфері надання безоплатної правничої допомоги суб`єктам права на безоплатну первинну правничу допомога та суб`єктам права на безоплатну вторинну правничу допомогу, що встановлені цим Законом.
Згідно з ч.1 ст.13 Закону №3460-VI безоплатна вторинна правнича допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.
Безоплатна вторинна правнича допомога включає такі види правничих послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правничу допомога, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру (ч.2 ст.13 Закону №3460-VI).
Згідно з пунктом 17 ч.1 ст. 14 Закону №3460-УІ встановлено, що право на безоплатну вторинну правничу допомогу згідно з цим Законом та іншими законами мають ветерани війни та члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, особи, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - на всі види правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.
Відповідно до частини 1 статті 15 Закону №3460-VI суб`єктами надання безоплатної вторинної правничої допомоги в Україні є центри з надання безоплатної правничої допомоги та адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомога.
Центри з надання безоплатної правничої допомоги забезпечують надання всіх видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 7 і частиною другою статті 13 цього Закону (частина 4 статті 16 Закону №3460-VI).
Частиною 1 статті 17 Закону №3460-VI встановлено, що центр з надання безоплатної вторинної правничої допомоги, серед іншого, приймає рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги; забезпечує складення процесуальних документів за зверненням суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомога; забезпечує здійснення представництва інтересів суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомога в судах, інших органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами.
Відповідно до пункту 4-1 частини 1 статті 20 Закону №3460-VI особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги, якщо особа використала право на отримання безоплатної вторинної правничої допомоги відповідно до частини четвертої статті 14 цього Закону.
Частиною 4 статті 20 Закону №3460-VI визначено, що суб`єкти права на безоплатну вторинну правничу допомогу, визначені пунктами 1, 14, 17, 19, 20, 26-29 частини першої цієї статті, мають право на отримання такої допомоги не більше шести разів протягом одного року бюджетного періоду та одночасно не більше ніж за шістьма рішеннями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги (надалі БВПД), прийнятими центрами до надання безоплатної правничої допомоги.
Зазначена вище норма Закону №3460-VI є запобіжником від зловживання правами суб`єктами, які звертаються за отриманням безоплатної вторинної правничої допомоги, а також покликана запобігти надмірному навантаженню на систему БВПД.
Згідно з вимогами ч.1 ст.3 Бюджетного кодексу України встановлено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 декабря того ж року.
З аналізу наведених норм слідує, що особа не може отримувати безоплатну вторинну правничу допомогу більше шести разів протягом одного календарного року бюджетного періоду та одночасно більш ніж за шістьма рішеннями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, прийнятими центрами надання безоплатної правничої допомоги.
Згідно з оскаржуваним наказом судом встановлено, що станом на день звернення позивача до відповідача із заявою від 27.12.2024 про надання безоплатної вторинної правничої допомоги та прийняття відповідачем оскаржуваного наказу від 06.01.2025 позивач отримував безоплатну вторинну правничу допомогу за 7 рішеннями, виданими Дніпровським місцевим центром з надання вторинної правової допомоги, а саме:
на підставі наказу Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги №033-02-28/576-над від 12.04.2024 «Про надання безоплатної вторинної правової допомоги Щербині Віктору Леонідовичу» з питання складання процесуальних документів та представництва інтересів по справі про стягнення індексації за затримку виконання судового рішення №932/2730/22, де така допомога надається адвокатом Ілющенком А.А. за дорученням Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги №033-02-9/368 від 15.04.2024;
Відтак, на момент реалізації позивачем права на отримання безоплатної вторинної правової допомоги ним вже перевищено встановлений ч. 4 ст. 14 Закону ліміт щодо отримання допомоги не більш ніж за шістьма рішеннями про надання безоплатної вторинної правничої допомоги.
Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що прийняття відповідачем наказів про надання БВПД поза межами бюджетного періоду (2024 року) не свідчить про нечинність у 2024 році наказів, виданих в період з 2021 по 2023 роки, оскільки зазначені накази продовжують виконуватися відповідачем у 2024 році, що підтверджується виданими дорученнями №1299Дн від 14.10.2024, №1313Дн від 15.10.2024, №033-02-9/7 від 08.01.2024, №033-02-9/368 від 15.04.2024, №033-02-9/381 від 17.04.2024, №033-02-9/380 від 17.04.2024, №0404-0002700 від 14.12.2022.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.17, ч.3 ст.21 Закону №3460-VІ документом, що свідчить про призначення адвоката є доручення.
Доручення є діючим до моменту виникнення умов, за яких надання безоплатної вторинної правової допомоги буде припинено згідно зі ст.23 Закону №3460-VІ.
Видані доручення на представництво інтересів позивача не були відкликані чи припинені. Доказів протилежного матеріали справи не містять.
В контексті спірних правовідносин суд звертає увагу на те, що відповідач за кожним із 7 (семи) рішень про надання безоплатної вторинної правничої допомоги надає такий вид правничої послуги як представництво інтересів позивача за зазначеними вище дорученнями.
Представництво інтересів містить ознаки триваючого процесу, що реалізовується впродовж певного часу та не обмежується виключно одним календарним роком, оскільки, до приклада, представництво інтересів у справі може тривати як під час розгляду справи у всіх інстанціях, так і на стадії виконання судового рішення.
Отже, вищенаведені докази у своїй сукупності підтверджують факт отримання позивачем на момент прийняття оскаржуваного наказу від 06.01.2025 №В-БВПД/005/02.2.4-03/1 безоплатної вторинної правової допомоги більше ніж за шістьома дорученнями, виданими Дніпровським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, одночасно, що у розумінні приписів ч.3 ст.14 Закону №3460-VІ виключає можливість надання безоплатної вторинної правничої допомоги за зверненням від 27.12.2024 та зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання позивачеві безоплатної вторинної правової допомоги за його заявою від від 27.12.2024.
Доводи позивача про його незадоволеність наданою деякими адвокатами безоплатною вторинною правовою допомогою за вже діючими дорученнями не спростовують наявності факту отримання позивачем на момент прийняття наказу від 06.01.2025 №В-БВПД/005/02.2.4-03/1 безоплатної вторинної правової допомоги більше ніж за шістьома дорученнями, виданими Дніпровським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, одночасно, оскільки таке невдоволення позивача не є підставою для твердження про відсутність певного факту надання БВПД.
За наведених обставин, у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору на підставі ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір останнім сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання протиправним та скасування наказу, - відмовити у повному обсязі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон