Справа № 160/7615/25
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2025 рокуСправа №160/7615/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕД-МАР» до Львівської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженої відповідальністю «ЕД-МАР» (далі позивач, ТОВ «ЕД-МАР») до Львівської митниці (далі відповідач, митний орган, митниця), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2024/003718;
Вищезазначена позовна заява не відповідала вимогам ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), тому ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 р. була залишена без руху, з наданням строку для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2025 р. відкрито провадження в даній адміністративній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
15.04.2025 р. до суду через систему «Електронний суд» надійшла від ТОВ «ЕД-МАР» відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач зазначив, що в оскаржуваній картці відмови зазначено: «Неможливість завершення митного оформлення у зв`язку зі складанням протоколу про порушення митних правил від 13.11.2024 № 001429/UA209000/2024 згідно ст. 483 ч.1 Митного кодексу України. Товари не вилучались». Як стверджує позивач, відповідно до сторінки 4 протоколу про порушення митних правил від 13.11.2024 р. №001429/UA209000/2024, товар якимось чином взагалі був вилучений у нерезидента, який не є його власником. Також позивач повторно наголосив, що відносно позивача зазначений протокол про порушення митних правил не складався, а був складений відносно нерезидента - CONG TY TNHH TON TRANG KEM VIETNAM. При цьому, позивач зауважив, що ТОВ «ЕД-МАР» безпосередньо протокол про порушення митних правил відповідачем не надавався та був наданий лише після надсилання адвокатського запиту. Позивач вважає, що у даному випадку відсутні жодні правові підстави для включення в графу 44 митної декларації протоколу про порушення митних правил, оскільки безпосередньо позивач його на момент винесення картки відмови не отримував та зазначений протокол жодним чином не відноситься до ТОВ «ЕД-МАР», оскільки не містить жодних висновків про будь-які порушення з боку позивача. В даному випадку, митниця, на думку позивача, мала право здійснити коригування митної вартості товару, а не відмовляти у вільному випуску товару на митну територію України. З урахуванням наведеного позивач вважає, що спірна картка відмови була винесена митним органом передчасно, без встановлення всіх дійсних обставин справи, а країна походження товару підтверджується належними та достатніми документами.
Перевіривши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про необхідність витребування у відповідача додаткових доказів.
Цією ж ухвалою зупинено провадження у справі до надання витребуваних судом доказів.
Цією ж ухвалою суд продовжив строк зупинення провадження у справі до надання відповідачем витребуваних судом доказів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 р. провадження у справі поновлено.
Згідно із приписами ч. 6 ст. 77 КАС України, у разі якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Згідно із відомостями Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про включення відомостей про державну реєстрацію юридичної особи за ідентифікаційним кодом 36960427, до видів економічної діяльності позивача (за кодом КВЕД) належить:
- 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами (основний вид);
- 25.50 Кування, пресування, штампування, профілювання; порошкова металургія;
- 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту;
- 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання;
- 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.;
- 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;
- 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
02.10.2023 р. ТОВ «ЕД-МАР» (Покупець) укладено із CONG TY TNHH TON TRANG KEM VIET NAM (Продавець) Контракт №VT-ED02102023, згідно з яким Продавець продає Покупцю Товар (гарячеоцинковану сталь у рулонах) в кількості та за цінами, які зазначаються у Додатках, що є невід`ємною частиною контракту.
12.08.2024 р. було укладено Додаткову угоду №2 та додаток до неї щодо постачання продукції на загальну суму 239 003,08 євро.
Разом із вищевказаною ЕМД до митного контролю були подані наступні товаросупровідні документи:
- міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) без номера у кількості 14 штук;
- рахунок-фактура (Commercial Invoice) від 01.08.2024 р. №ZJ-VT202411;
- пакувальний лист від 01.08.2024 р. (без номера);
- сертифікат якості (Mill Test Certificate (original) від 01.08.2024 р. №Z.J-VT202411;
Пунктом 2 Додаткової угоди до Контракту від 04.10.2023 р. передбачено, що продавець «CONG TY TNHH TON TRANG KEM VIET NAM» продає товар, що вироблений на заводі «CONG TY TNHH TON TRANG KEM VIET NAM» Соціалістична Республіка В`єтнам.
Відправником (продавцем) товару є компанія «CONG TY TNHH TON TRANG KEM VIETNAM» (Tam Phuoc Ward, Bien Hoa City, Dongnai Pro, Vietnam).
Заявлена вартість товару становить 289 154, 97 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 11 918 794, 37 гривень.
Країною походження товару заявлено В`єтнам.
Відповідно до поданого сертифікату якості (Mil Test Certificate (original) від 01.08.2024 р. №/J-VT202411 був зазначений виробником вказаного товару компанія «CONG TY TNHH TON TRANG KEM VIETNAM».
110-4 «Витребування документів, які підтверджують країну походження товару»;
205-1 «Проведення митного огляду з метою перевірки відповідності відомостей, зазначених на упаковці, маркуванні товару, відомостям, зазначеним у митній декларації та інших документах, поданих до митного оформлення»;
401-1 «Усне опитування громадян та посадових осіб підприємств»;
802-4 «Направлення службової записки до підрозділу по контролю правильності визначення країни походження товарів з метою розгляду питання щодо направлення до компетентного органу, що видав документ про походження, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, запиту про проведення перевірки...відомостей (після завершення МО)»;
911-1 «Здійснення фото- та/або відеофіксації виконання митних формальностей».
«Під час здійснення митного контролю (митного огляду від 01.11.2024 р.) Львівською митницею встановлено, що на товарі наявні етикетки виготовлені з паперу білого кольору з інформацією про товар. У свою чергу, під білими етикетками виявлено первинні маркувальні етикетки червоного кольору на яких зазначено, що виробником товару є «TAN PHUOC KHANH» (No. 10 Street, Phu My 1 Industrial Park, Phu My Ward, Phu My Town, Ba Ria Vung Tau Province, Vietnam).
Таким чином, інформація про виробника товару заявлена у митній декларації та товаросупровідних документах не відповідає інформації наявній на виявлених первинних маркувальних етикетках.».
Відповідно до проведеного розрахунку, різниця суми митних платежів, із врахуванням Рішення міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі №АД546/2023/441-01 становить 7 654 239, 14 гривень.
Враховуючи викладене, встановлено, що керівник компанії «CONG TY TNHH TON TRANG KEM VIET NAM» Nguyen Thi Bich Thuy (Нгуєн Ті Біч Тай) вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо країни походження (виробника), відправника та маркування товару.».
З огляду на вищенаведені обставини 13.11.2024 р. Управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил було складено Протокол про порушення митних правил за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України відносно громадянина Nguyen Thi Bich Thuy ( ОСОБА_2 ), керівника компанії «CONG TY TNHH TON TRANG KEM VIET NAM».
У подальшому Львівською митницею складено картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів за №UA209230/2024/003718 від 19.11.2024 р. (далі Картка відмови) з причин «Неможливість завершення митного оформлення у зв`язку зі складанням протоколу про порушення митних правил від 13.11.2024 №001429/UA209000/2024 згідно ст. 483 ч. 1 Митного кодексу України. Товари не вилучались».
В Картці відмови митним органом роз`яснено які вимоги можуть забезпечити можливість митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, а саме: «Подання нової МД з зазначенням в гр. МД протоколу про ПМП та з вірними даними, які встановлені під час здійснення митних формальностей при проведенні митного огляду», а також роз`яснено порядок оскарження цієї картки відмови.
Не погодившись із вищезазначеною карткою відмови митного органу, ТОВ «ЕД-МАР» звернулося за захистом своїх прав та інтересів до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як визначено статтею 546 Митного кодексу України (далі МК України (тут і надалі в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на митні органи.
Митниця є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, має окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк із зображенням Державного Герба України та із своїм найменуванням і діє відповідно до Конституції України, цього Кодексу, інших нормативно-правових актів та на підставі положення, яке затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику.
Згідно статті 1 МК України, законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Основні терміни і поняття визначено у статті 4 МК України:
- митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митний режим, у який вона бажає помістити товари, та до якої внесено відомості залежно від митних формальностей, встановлених цим Кодексом для митних режимів (п. 20 ч. 1);
- митна процедура зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання (п. 21 ч. 1);
- митне забезпечення одноразові номерні запірно-пломбувальні пристрої, пломби, печатки, штампи, голографічні мітки, засоби електронного підпису чи печатки та інші засоби ідентифікації, що використовуються митними органами для відображення та закріплення результатів митного контролю та митного оформлення (п. 22 ч.1);
- митне оформлення виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (п. 23 ч. 1);
- митний контроль сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п. 24 ч. 1);
- митні правила - встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом та іншими законами України (п. 28 ч. 1).
Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта.
Згідно п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: зокрема, відомості про товари:
б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар;
в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах);
г) код товару згідно з УКТ ЗЕД;
ґ) назва країни походження товарів (за наявності);
д) опис упаковки (кількість, вид);
е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру;
є) фактурна вартість товарів;
ж) митна вартість товарів та метод її визначення;
з) відомості про уповноважені банки декларанта;
и) статистична вартість товарів;
Відповідно до ч. 1 ст. 264 МК України, митна декларація реєструється та приймається митним органом у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації (ч. 5 ст. 264 МК України).
З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант та митний представник несуть відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації (ч. 8 ст. 264 МК України).
За правилами частини 1 статті 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Частиною 3 статті 318 МК України встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч. 1 ст. 248 МК України).
Згідно із ч. 1 ст. 255 МК України, митне оформлення завершується в найкоротший можливий строк, але не більше ніж чотири робочих години з моменту пред`явлення митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу
Строк, зазначений у частині першій цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі, зокрема: подання заяви декларанта про надання додаткових документів чи відомостей про зовнішньоекономічну операцію або характеристики товару; виявлення порушень митних правил, якщо товари не випускаються відповідно до частини шостої цієї статті (п. 2, п. 4 ч. 2 ст. 255 МК України).
У відповідності до ч. 5 ст. 255 МК України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.
Частиною 6 статті 255 МК України передбачено, що при виявленні порушення митних правил митний орган здійснює випуск товарів до завершення розгляду справи про таке порушення за умови, що:
1) такі товари не підлягають конфіскації і не будуть потрібні надалі у процесі провадження у справі як докази;
2) всі митні платежі сплачено або надано забезпечення їх сплати відповідно до розділу X цього Кодексу.
Відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом (ч. 1 ст. 256 МК України).
За змістом частин 2, 3 статті 256 МК України, у рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Відповідно до пункту 8.1 Порядку розділу VІІІ (Оформлення картки відмови) №631, у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.
Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.
Згідно з пунктом 8.2 розділу VІІІ (Оформлення картки відмови) Порядку №631, у картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.
Разом з тим, посилання в картці відмови в якості підстави неможливості митного оформлення товару лише на сам факт складання протоколу відносно керівника компанії контрагента позивача свідчать про неналежне виконанням митного органу вимог щодо оформлення картки відмови, встановлених ст. 256 МК України та Порядком №631.
З огляду на викладене, суд вважає, що у даному випадку відповідач не виконав обов`язку, визначеного ч. 2 ст. 256 МК України, оскільки не зазначив про виявлення факту розбіжностей у наданих до митного оформлення документах щодо товару (зокрема, відомостей про виробника товару) із фактично наданим до митного оформлення товаром та наявному на ньому маркуванні, що призвело до невизначеності дійсного виробника товару, й станом на день розгляду цієї справи це питання залишається невирішеним.
Разом з тим, суд вважає, що не зазначення у картці відмови інших причин щодо неможливості подальшого митного оформлення товару (крім протоколу про порушення митних правил) не може бути єдиною підставою для визнання картки відмови незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Відповідно до положень частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Водночас, згідно із вищезазначеною ЕМД та наданими разом із нею товаросупровідними документами виробником товару зазначено «CONG TY TNHH TON TRANG KEM VIET NAM, В`єтнам» (зокрема, п. 2 Додаткової угоди до Контракту від 04.10.2023 р., сертифікат якості (Mill Test Certificate (original) від 01.08.2024 №ZJ-VT202411).
Як наслідок, на момент виникнення спірних правовідносин позивач не надав необхідного переліку документів (в т.ч. із виправленими відомостями щодо дійсного виробника товару) , які б свідчили про наявність у митного органу обов`язку здійснити митне оформлення відповідного товару за відповідною ЕМД.
Таким чином, на підставі вищевикладеного, судом встановлено, що у митного органу при митному оформленні експортованих ТОВ «ЕР-МАР» товарів виникли обґрунтовані сумніви щодо достовірності даних, зазначених декларантом у митній декларації, а саме щодо: виробника експортованих товарів (країни походження).
Відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України, переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утрудняють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Отже, суд вважає встановленим, що відповідачем при здійсненні митного оформлення товарів було виявлено ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме: подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, країни походження, їх маркування та номерів.
У позовній заяві ТОВ «ЕР-МАР» зазначено, що в отриманому від його контрагента листі було зазначено про допущену співробітником компанії помилку, а саме: зазначення невірної інформації щодо назви компанії виробника в базі: замість компанії TAN PHUOC KHANH була зазначена наша компанія CONG TY TNHH TON TRANG KЕM VIЕT NAM, яка привела до подальшої помилки в оформленні всіх наступних документів та не було повідомлено про це ТОВ «ЕД-МАР».
У зв`язку з чим, як повідомив позивач, з метою приведення у відповідність документів з маркуванням між ТОВ «ЕР-МАР» та CONG TY TNHH TON TRANG KЕM VIЕT NAM було укладено Додаткову угоду від «11.11.2025 р.» (згідно з текстом позовної заяви) зі зміною даних про виробника на TAN PHUOC KHANH.
При цьому, слід зауважити, що господарські відносини між ТОВ «ЕР-МАР» та його контрагентом («CONG TY TNHH TON TRANG KEM VIET NAM») не можуть впливати на правомірність дій митного органу в цій ситуації й подальше укладання позивачем із його контрагентом додаткових угод не усуває наявних розбіжностей у поданих до митного оформлення товарів та ЕМД із товаросупровідними документами.
Також суд зауважує, що доводи позивача про те, що з боку ТОВ «ЕР-МАР» не допущено порушень митних правил при експорті товарів, а також відсутність у його діях складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, судом не оцінюються, оскільки встановлення наявності або відсутності у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, кваліфікація вчиненого правопорушення має бути предметом дослідження у справі про порушення митних правил, яке здійснюється місцевим судом.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної в постанові від 05.02.2019 р. у справі №9901/645/18, для звернення до суду за захистом охоронюваного законом інтересу особа повинна мати легітимні очікування вчинення стосовно неї певних дій з боку іншого суб`єкта відповідно до заснованого на законі дозволу.
Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 р. у справі №522/3665/17 зазначив, що у разі встановлення обставин, що свідчать про очевидну відсутність законного інтересу (матеріально-правової заінтересованості), адміністративний суд не має юрисдикції для розгляду справи.
Відповідно частини 5 статті 242 КАС України , при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, у справі, що розглядається позивач довів наявності легітимних очікувань певних дій щодо нього з боку відповідача.
З огляду на зазначене відсутні підстави стверджувати, що у позивача є охоронюваний законом інтерес у цій справі. При цьому, позивач не довів, що він є потерпілим від порушення цього інтересу з боку суб`єкта владних повноважень.
В силу вимог частин 1, 2 статті 511 МК України, товари безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатися. У разі виявлення порушень митних правил, передбачених статтями 471 - 473, 476, 482 - 484 цього Кодексу, вилучення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які підлягають конфіскації відповідно до цих статей, а також відповідних документів є обов`язковим.
Частиною 3 статті 243 МК України передбачено: якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби можуть бути видані власникові або уповноваженій ним особі лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися. При цьому у разі припинення провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення витрати органу доходів і зборів на зберігання зазначених вище товарів, транспортних засобів власником цих товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою не відшкодовуються.
Відправником (продавцем) товару є компанія «CONG TY TNHH TON TRANG KEM VIET NAM» (Tam Phuoc Ward, Bien Hoa City, Dongnai Pro, Vietnam). Заявлена вартість товару становить 289154,97 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 11918794,37 гривень. Країна походження товару заявлена В`єтнам. Товар переміщується у 14 транспортних засобах.
Під час здійснення митного контролю (митного огляду від 01.11.2024) встановлено, що на товарі наявні етикетки виготовлені з паперу білого кольору з інформацією про товар. У свою чергу, під білими етикетками виявлено інші маркувальні етикетки червоного кольору на яких зазначено, що виробником товару є компанія «TAN PHUOC KHANH» (No. 10 Street, Phu My 1 Industrial Park, Phu My Ward, Phu My Town, Ba Ria Vung Tau Province, Vietnam).
Таким чином, інформація про виробника та фактичного відправника товару заявлена у митній декларації та товаросупровідних документах не відповідає інформації наявній на виявлених маркувальних етикетках.
Статтею 46 Митного кодексу України передбачено, що у разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів, щодо яких застосовуються особливі види мита, такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України, за умови сплати особливих видів мита.
Вищезазначені обставини свідчать про очевидну відсутність у позивача матеріально-правової заінтересованості і є достатньою підставою для відмови у задоволенні позову.
Інші доводи учасників справи не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
Окрім того, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позивачем належним чином не доведено протиправності винесеної відповідачем картки відмови.
За наведених обставин суд прийшов до висновку, що про відсутність підставі для задоволення позовних вимог ТОВ «ЕР-МАР».
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги ТОВ «ЕР-МАР» є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судового збору - відсутні.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 139, 159, 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.06.2025 р.

Суддя О.М. Неклеса