Справа № 320/17759/25
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року м.Київ № 320/17759/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Лисенко В.І., розглянувши в електронній формі у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної судової адміністрації України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови ВП№ 76404605, -

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" звернулась Державна судова адміністрація України з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови ВП№ 76404605.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 29.10.2024 державним виконавцем на підставі виконавчого листа №200/743/24, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 13.09.2024, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою ДСА України встановлено десятиденний строк для добровільного виконання рішення суду (ВП №76404605). ДСА України листом від 26.11.2024 № 10-22835/24 повідомила відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі №200/743/24 у спосіб визначений рішенням є об`єктивно неможливим (копія листа додається). Також у листі висловлено прохання утриматися від накладення штрафів на ДСА України. Окрім цього у даному листі ДСА України було зазначено, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі №200/743/24 можливо виконати лише шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України визначеної (перерахованої) суми коштів з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів». ДСА України для винайдення фінансової можливості виконання судового рішення листами від 30.04.2024 № 11-10400/24, від 22.07.2024 №11-14862/24 та від 11.10.2024 № 11-19998/24 неодноразово зверталась до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозицією щодо внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» у частині збільшення бюджетних призначень за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» на суми 1 318,0 млн гривень, 1 428,43 млн гривень та 1 502,98 млн гривень відповідно (копії додаються). Однак Міністерством фінансів України зазначені пропозиції не були підтримані, так як у період дії воєнного стану наявні фінансові ресурси держави насамперед спрямовуються на виконання завдань щодо відсічі збройної агресії, забезпечення недоторканості державного кордону та захисту держави, забезпечення життєво необхідних потреб жителів, реалізації заходів територіальної оборони та захисту безпеки населення. Законом № 1404-VIII передбачено застосування штрафних санкцій до боржника виключно за умови невиконання без поважних причин вимог, викладених у постанові про відкриття виконавчого провадження. Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову від 17.02.2025 ВП №76404605 про накладення на ДСА України штрафу в розмірі 10200,00 гривень. Проте, як вбачається з листа ДСА України від 26.11.2024 № 10-22835/24, невиконання рішення суду було зумовлене наявністю поважних причин. На думку позивача, зазначене свідчить про протиправність дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо накладення штрафу на ДСА України та про незаконність постанови вказаного державного виконавця від 17.02.2025 ВП №76404605 про накладення штрафу, через що позивач просив задовольнити заявлені вимоги.

Ухвалою суду від 22.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Протокольною ухвалою суду від 04.06.2025 вирішено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Відповідачем поданий відзив, в якому зазначено про правомірність дій державного виконавця щодо забезпечення примусового виконання рішення в адміністративній справі №200/743/24, а саме винесення спірної постанови. Відповідач вказав, що на виконанні у Відділі перебував виконавчий лист № 200/743/24, виданий 13.09.2024 Донецьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Державної судової адміністрації України здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення ОСОБА_1 виплати недоплаченої суддівської винагороди за період з 01.11.2023 по 31.01.2024, розрахованих виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2023 складає 2 684,00 грн., на 01.01.2024 3 028,00 грн., з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 20% від посадового окладу, з урахуванням раніше виплачених сум. У зв`язку з тим, що станом на 20.11.2024 рішення суду не виконано, боржником не надано державному виконавцю жодної інформації щодо стану його виконання, 20.11.2024 державним виконавцем на офіційну електронну адресу боржника направлено вимогу, якою було зобов`язано Державну судову адміністрацію України невідкладно, але не пізніше 27.11.2024, надати державному виконавцю інформацію щодо виконання рішення суду. Враховуючи, що станом на 03.12.2024 рішення суду та вимога державного виконавця Державною судовою адміністрацією України не виконані, про поважні причини невиконання боржником державного виконавця не повідомлено, у зв`язку з цим, керуючись статтями 63, 75 Закону за невиконання без поважних причин рішення суду на боржника накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн., постановою від 03.12.2024 ВП № 76404605. Враховуючи наведене, 21.01.2025 державним виконавцем було направлено вимогу за адресою боржника, якою зобов`язано Державну судову адміністрацію України надати державному виконавцю в строк до 05.02.2025 інформацію щодо суми коштів нарахованих та належних до виплати саме ОСОБА_1 за рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі 200/743/24. У зв`язку з тим, що станом на 17.02.2025 рішення суду Державною судовою адміністрацією України не виконано, про поважні причини невиконання боржником державного виконавця не повідомлено, у зв`язку з цим, керуючись статтями 63, 75 Закону за повторне невиконання без поважних причин рішення суду на боржника накладено штраф на користь держави у подвійному розмірі 10200 грн., постановою від 17.02.2025 ВП № 76404605. Вказані обставини свідчать про те, що на момент винесення постанови про накладення штрафу, рішення суду та вимоги державного виконавця не були виконані, підстави для зупинення проведення виконавчих дій або закінчення виконавчого провадження, відповідно до вимог Закону - відсутні, а відтак необхідно застосовувати до боржника заходи примусу вигляді штрафу. З наведених підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі №200/743/24 задоволено позов ОСОБА_1 про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії: зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.11.2023 по 31.01.2024 (включно) на підставі ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2023 складає 2 684,00 грн, на 01.01.2024 3 028,00 грн, з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 20% від посадового окладу, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів; зобов`язано ДСА України Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, коштів для проведення ОСОБА_1 виплати недоплаченої суддівської винагороди за період з 01.11.2023 по 31.01.2024, розрахованих виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2023 складає 2 684,00 грн, на 01.01.2024 3 028,00 грн, з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 20% від посадового окладу, з урахуванням раніше виплачених сум.

29.10.2024 державним виконавцем на підставі виконавчого листа №200/743/24, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 13.09.2024, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою ДСА України встановлено десятиденний строк для добровільного виконання рішення суду (ВП №76404605).

ДСА України листом від 26.11.2024 № 10-22835/24 повідомила відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі №200/743/24 у спосіб визначений рішенням є об`єктивно неможливим (копія листа додається). Також у листі висловлено прохання утриматися від накладення штрафів на ДСА України. Окрім цього у даному листі ДСА України було зазначено, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі №200/743/24 можливо виконати лише шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України визначеної (перерахованої) суми коштів з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

20.11.2024 державним виконавцем на електронну адресу боржника направлено вимогу, якою було зобов`язано Державну судову адміністрацію України невідкладно, але не пізніше 27.11.2024, надати державному виконавцю інформацію щодо виконання рішення суду.

Станом на 03.12.2024 рішення суду та вимога державного виконавця Державною судовою адміністрацією України не виконані, про поважні причини невиконання боржником державного виконавця не повідомлено, у зв`язку з чим за невиконання без поважних причин рішення суду на боржника постановою від 03.12.2024 ВП № 76404605 накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. Даною постановою зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів про що невідкладно повідомити державного виконавця, а також попереджено про відповідальність, передбачену статтею 75 Закону за невиконання без поважних причин рішення суду та статтею 382 Кримінального кодексу України за умисне невиконання рішення суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.05.2025 відмовлено у задоволенні позову Державної судової адміністрації України про скасування постанови відповідача від 03.12.2024.

21.01.2025 державним виконавцем було направлено вимогу за адресою боржника, якою зобов`язано Державну судову адміністрацію України надати державному виконавцю в строк до 05.02.2025 інформацію щодо суми коштів нарахованих та належних до виплати саме ОСОБА_1 за рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі 200/743/24.

У зв`язку з тим, що станом на 17.02.2025 рішення суду Державною судовою адміністрацією України не виконано, про поважні причини невиконання боржником державного виконавця не повідомлено, у зв`язку з цим, керуючись статтями 63, 75 Закону за повторне невиконання без поважних причин рішення суду на боржника накладено штраф на користь держави у подвійному розмірі 10200 грн., постановою від 17.02.2025 ВП № 76404605.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем постанови від 17.02.2025 ВП 76404605, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до норм статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наведеного, судом встановлено, що боржником (ДСА) не вжито заходів щодо виконання рішення суду, законні вимоги державного виконавця щодо його виконання боржником не виконані.

Суд зазначає, що поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Аналіз наведених норм свідчить, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини:

1) факт виконання чи невиконання рішення;

2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання.

Таким чином, лише встановивши відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника.

Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених статтею 18 Закону № 1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження свої обов`язків.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10.09.2019 по справі № 0840/3476/18, від 19.09.2019 по справі № 686/22631/17, від 07.11.2019 по справі № 420/70/19.

Обґрунтовуючи наявність поважних причин та відсутність вини у невиконанні рішення суду відповідач посилається на частину другу статті 6 Закону 1404-VIII, відповідно до якої рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Також відповідач зазначив, що порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, регулюється Законом України від 05.06.2012 № 4901-IV «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі Закон № 4901-IV) і Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі Порядок 845), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Відповідно до статті 3 Закону № 4901-IV виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності в зазначеному державному органі відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Абзацом десятим пункту 25 Порядку 845 визначено, що у разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. Виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється згідно із законодавством України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя», головним розпорядником якої є ДСА України, у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період.

Тому, на думку відповідача, виконання зазначеного рішення суду повинно здійснюватися Державною казначейською службою України виключно за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя», головним розпорядником якої є ДСА України.

В якості доказів вжиття заходів для виконання судового рішення відповідач надав листи від 30.04.2024 № 11-10400/24, від 22.07.2024 №11-14862/24 та від 11.10.2024 № 11-19998/24 до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозицією щодо внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» у частині збільшення бюджетних призначень за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» на суми 1 318,0 млн гривень, 1 428, 43 млн гривень та 1 502,98 млн гривень відповідно.

З наведених підстав ДСА України листом від 26.11.2024 № 10-22835/24 повідомила відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі №200/743/24 у спосіб визначений рішенням є об`єктивно неможливим. Також у листі висловлено прохання утриматися від накладення штрафів на ДСА України.

Наведені доводи відповідача суд не вважає такими, що вказують на відсутність вини боржника у невиконанні судового рішення у справі №200/743/24.

Зокрема, листи відповідача до Комітету Верховної Ради України за своїм змістом стосувались судових рішень про стягнення суддівської винагороди з посиланням на бюджет 2020 року та заходи, які стосувались періоду запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVІD-19, які не пов`язані з обставинами справи №200/743/24 за позовом про нарахування та виплату ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.11.2023 по 31.01.2024.

Крім того, листування ДСА України стосувалось також інших виплат за судовими рішеннями, зокрема, виплат працівникам Служби судової охорони.

За таких умов відповіді Міністерства фінансів України на рівні заступників міністра не є підставами для звільнення боржника від відповідальності за невиконання судового рішення.

У рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі №200/743/24 не міститься умови про виконання цього рішення в межах конкретної бюджетної програми. Водночас, наявність таких програм не повинна унеможливлювати виконання судових рішень.

За змістом рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.04.2024 предметом позову у справі №200/743/24 є нарахування та виплата ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.11.2023 по 31.01.2024 як судді Богуславського районного суду Київської області.

Суд окремо звертає увагу, що судове рішення в адміністративній справі не створює нових правовідносин, а спрямоване на захист права в межах правовідносин, які існували на момент порушення. Тому суд не встановив підстав для зміни бюджетного призначення виплат, присуджених стягувачеві. Зокрема, відсутні підстави перейменовувати виплату суддівської винагороди на виплату невизначених коштів, іменуючи їх лише як «виконання рішень судів на користь суддів» без позначення того, що таке виконання є виплатою суддівської винагороди.

За змістом вищенаведеної статті 3 Закону № 4901-IV списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, здійснюється за певною умовою, а саме - в разі відсутності в державному органі відповідних бюджетних призначень.

Проте, з боку ДСА України не доведена відсутність бюджетних призначень на виплату суддівської винагороди, через що не доведена правомірність фінансування присуджених стягувачеві коштів за рахунок лише спеціальної бюджетної програми

Суд також враховує, що у пункті 25 Порядку 845 всупереч змісту статті 3 Закону № 4901-IV перекручені причинно-наслідкові зв`язки, оскільки Порядком 845 встановлюється обов`язковість списання коштів виключно за окремою бюджетною програмою, виходячи з самої наявності такої програми, незалежно від наявності спеціальних бюджетних призначень.

Враховуючи, що зміст пункту 25 Порядку 845 в наведеній частині суперечить змісту статті 3 Закону № 4901-IV, статей 14, 370 КАС України та статті 129-1 Конституції України, вирішуючи справу суд застосовує нормативні акти, які мають вищу юридичну силу.

Зі свого боку ДСА України не довело дотримання вимог бюджетного процесу для фінансування нарахування та виплати суддівської винагороди за період з 01.11.2023 по 31.01.2024 судді Богуславського районного суду Київської області Лебединець Г.С., в тому числі з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, відповідно до судового рішення, яке набрало законної сили.

На підставі частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки позивачем не доведено протиправності постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладання штрафу від 17.02.2025 ВП №76404605 та не надано доказів на підтвердження поважності причин невиконання судового рішення у справі №200/743/24, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Через відмову у задоволенні позову суд не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Лисенко В.І.