Справа № 442/4101/25
Суддя: Коваль Р. Г.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/4101/25
Провадження №2-а/442/43/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Коваля Р.Г.,

з участю секретаря Чолавін Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив :

Позивач звернувся у суд з вказаним адміністративним позовом до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивує тим, що постановою серія ЕНА №4826529 від 27.05.2025 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 510 грн, а саме за керування транспортним засобом будучи непристебнутим ременем безпеки.

З вказаною постановою не погоджується. Вказує, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортного засобу будучи непристебнутим ременем безпеки, хоча в цей час його автомобіль був припаркований, він не встиг здійснити рух, оскільки до нього підійшли працівники поліції.

Разом з тим, при розгляді справи про адміністративне правопорушення працівником поліції йому пред`явлено відеозапис, який було розпочато коли працівники поліції перебували біля його автомобіля, відомості про рух транспортного засобу відсутні.

Враховуючи вказане, просить скасувати вказану постанову.

Ухвалою судді від 06.06.2025 відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду на16.06.2025.

На адресу відповідача було надіслано ухвалу суду із визначенням дати розгляду даної справи.

У судове засідання позивач не з`явився, однак подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розгляд проводити без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подано. Про причини неявки суду також не інформував, хоча належним чином повідомлявся про місце, день та час розгляду справи.

Будь яких клопотань про наявність поважних причин неподання відзиву чи неможливість подання такого у визначений в ухвалі про відкриття провадження від 06.06.2025 суду не надано, а відтак неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи зазначені обставини, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності представника відповідача.

Судом також було задоволено заяву позивача про розгляд даної справи у його відсутності, та виходячи з положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у цій справі технічними засобами не здійснювалось.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що при розгляді справи повинно бути всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Згідно ст. 252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно постанови від 27.05.2025 серії ЕНА №4826529 ОСОБА_1 25.05.2025 керуючи транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки, був непристебнутим ременем безпеки, чим порушив п.2.3в ПДР та притягнений до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.

Так, за ч. 5 ст. 121 КУпАП, зокрема, передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно з вимог п.2.3 в ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідачем відзиву, у встановлені строки, або інших доказів правомірності складання оскаржуваної постанови надано не було, доказів порушення позивачем ч. 5 ст. 121 КУпАП, правомірність своїх дій та правомірність прийняття оскаржуваної постанови не доведено.

Згідно ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути розцінено судом як визнання позову.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи піддягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Сама по собі постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративного правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 338/1/17 від 26.04.2018, зокрема, що посилання в оскаржуваній постанові як на беззаперечний доказ вчинення позивачем правопорушення є недопустимим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП є недоведеним.

Оскільки під час розгляду судом даної адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не доведено вини у його вчиненні, суд розглянув справу за наявними у ній доказами, та прийшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити шляхом скасування спірної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за пред`явлення адміністративної позовної заяви до суду із вимогою немайнового характеру у розмірі 605 грн. 60 коп., слід стягнути на користь ОСОБА_1 . Разом з тим, оскільки позивачем при пред`явленні даного позову судовий збір сплачений в розмірі 1211,20 грн., а тому надміру сплачений судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. слід йому повернути.

Керуючись ст. ст. 19, 77,159-163 КАС України, суд

ухвалив :

Позов задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4826529 від 27.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 5 ст. 121 КУпАП у видіштрафу в розмірі 510 грн - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп.

Повернути ОСОБА_1 надмірно сплачений судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. відповідно до квитанції платіжної інструкції про переказ готівки 28 від 29.05.2025 за позовом ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили судовим рішенням за наслідками апеляційного провадження

Повний текст рішення складено 16.06.2025.

Суддя Роман КОВАЛЬ