Справа № 380/7838/25
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/7838/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Коморного О.І., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу.

Обставини справи:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в загальній сумі 10 418,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за Відповідачем обліковується податковий борг, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення та несплати узгоджених сум єдиного податку. Зокрема, борг складається з:

- 1 020,00 грн. податок на доходи фізичних осіб (штрафна санкція за податковим повідомленням-рішенням №31735/13-01-24-11 від 19.07.2024);

- 9 398,81 грн. єдиний податок з фізичних осіб, в тому числі 9 193,28 грн. основного платежу та 205,53 грн. пені, нарахованої на суму боргу.

На підтвердження заборгованості Позивач надав довідку про заборгованість №2893/5/13-01-13-03 від 11.03.2025, копії документів, на підставі яких виник борг, та докази направлення Відповідачу податкової вимоги №0-1301 від 21.11.2024.

Позивач зазначає, що Відповідач у добровільному порядку борг не сплатив, у зв`язку з чим контролюючий орган змушений звернутися до суду.

Ухвалою від 23 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено Відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позов.

Копія ухвали про відкриття провадження разом із позовною заявою та додатками направлена Відповідачу за зареєстрованою адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, яке надійшло до суду 19 травня 2025 року.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Згідно з частиною 5 статті 262 та частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

в с т а н о в и в:

У фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) наявний податковий борг перед бюджетом у загальній сумі 10 418 (десять тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 81 копійка.

Факт наявності та розмір податкового боргу підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема:

- Довідкою про заборгованість №2893/5/13-01-13-03 від 11.03.2025;

- Податковим повідомленням-рішенням №31735/13-01-24-11 від 19.07.2024;

- Інтегрованою карткою платника податків, яка відображає нарахування, сплату та залишок несплачених сум.

Судом встановлено, що грошові зобов`язання, з яких складається борг, є узгодженими, а податковий борг у встановлені законом строки Відповідачем добровільно не погашено. З метою стягнення боргу контролюючий орган, дотримуючись процедури, передбаченої Податковим кодексом України, направив платнику податків податкову вимогу від 21.11.2024 року №0-1301.

Оскільки Відповідач не сплатив суму боргу добровільно після отримання вимоги, Позивач правомірно звернувся до суду за захистом інтересів держави.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Цей принцип є основоположним для діяльності контролюючих органів.

Водночас статтею 67 Конституції України встановлено безумовний обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 36.1 статті 36 ПК України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання, яку зазначає у податковій декларації. Така сума грошового зобов`язання вважається узгодженою з дня подання відповідної декларації.

Щодо суми боргу, яка виникла на підставі податкового повідомлення-рішення, суд зазначає таке. У випадку визначення грошового зобов`язання контролюючим органом, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункт 57.3 статті 57 ПК України).

З матеріалів справи вбачається, що податковий борг Відповідача є узгодженим в повному обсязі. Частина боргу виникла на підставі самостійно задекларованих зобов`язань, а інша частина на підставі податкового повідомлення-рішення, яке, як свідчать матеріали справи, не було оскаржене у встановленому законом порядку та набрало законної сили. Таким чином, обов`язок сплатити ці суми є безспірним.

У разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 ПК України). Податкова вимога є письмовим повідомленням контролюючого органу про наявність податкового боргу та не вважається заходом примусового стягнення, а є лише передумовою для його застосування.

Як встановлено судом, Позивач направив на адресу Відповідача податкову вимогу №0-1301 від 21.11.2024, виконавши таким чином вимоги законодавства щодо досудового врегулювання.

Стаття 95 ПК України надає контролюючому органу право здійснювати за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Згідно з пунктом 95.3 цієї статті, стягнення коштів з рахунків платника податків здійснюється за рішенням суду.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи.

Цей підхід узгоджується із правовою позицією Верховного Суду. Зокрема, у постанові від 21.02.2018 у справі №813/1351/16 Верховний Суд зазначив, що умовою для стягнення податкового боргу є факт його узгодження, а також дотримання контролюючим органом процедури стягнення, яка включає надсилання податкової вимоги.

У постанові від 29.01.2019 у справі № 825/2544/16 Верховний Суд також наголосив, що у справах про стягнення податкового боргу суди повинні перевіряти обставини, які свідчать про наявність та розмір боргу, а також про сплив строку, встановленого для його стягнення.

У разі, якщо податкове повідомлення-рішення не було оскаржене і сума грошового зобов`язання стала узгодженою, у контролюючого органу виникає право на стягнення такого боргу в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Однак у справах про стягнення податкового боргу саме на контролюючий орган покладається обов`язок довести наявність та розмір заборгованості, а також факт її узгодженості.

Суд вважає, що у даній справі Позивач надав належні, достовірні та достатні докази, що підтверджують факт існування заборгованості Відповідача перед бюджетом, її точний розмір та правомірність підстав її виникнення.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву та не спростував доводів контролюючого органу, чим фактично визнав наявність боргу.

За таких обставин, враховуючи бездіяльність Відповідача щодо погашення узгодженого податкового боргу та доведеність позовних вимог належними доказами, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судових витрат, то відповідно до пункту 27 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» Позивач як територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, у справах щодо стягнення податкового боргу звільнений від сплати судового збору, а тому питання про їх розподіл не вирішується.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 162, 241-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави податковий борг у сумі 10 418 (десять тисяч чотириста вісімнадцять) гривень 81 копійка.

3. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 16 червня 2025 року.

Суддя Коморний О.І.