Справа № 187/702/25
Суддя: Соловйов І. М.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/702/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2025 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участі секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в селищі Петриківка за правилами, передбаченими статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження

ВСТАНОВИВ:

05.05.2025 (документ сформовано в системі «Електронний суд» 02.05.2025) до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява (з урахуванням позовної заяви в новій редакції від 06.05.2025) ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- постанову від 30.10.2024 № 216 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити.

Позов подано адвокатом Щербиною Максимом Володимировичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №22 від 15.12.2020), який діє на підставі ордеру серії АР №1237716 від 01.05.2025.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.10.2025 на підставі постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 000 гривень. Підставою для прийняття зазначеної постанови стало те, що позивач відмовився від проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується рапортом офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого лейтенанта ОСОБА_2 від 30.10.2024. чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абзац четвертий частини першої ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», тим самим вчинивши, на думку старшого солдата ОСОБА_3 , правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 201-1 КУпАП. Однак позивач стверджує, що йому було вручено повістку № ВЗ-47988 в якій зазначено, що ОСОБА_1 , належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 «31» 10.2024 року о 08:30 за адресою : м. Київ, вул. Поповича, 2-А, кабінет № 4 для проходження військово-лікарської комісії, дану повістку було вручено 30.10.2024 року, а отже Постанову було винесено ще до фактичної дати виконання вимог повістки, а також постанову було винисено в день складання протоколу, а також в протоколі та постанові не вказано номер та дату направлення. Постанову від 30.10.2024 позивач не отримував, а про її існування дізнався від державного виконавця. З огляду на викладене, позивач вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки не було належного повідомлення, що виключає наявність вини. Отже постанова про накладення стягнення має бути скасована, а провадження у справі про притягнення його до відповідальності закрито.

Ухвалою суду від 12.05.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні та повідомлено учасників про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст. 268 КАС України.

Ухвала суду направлена відповідачу рекомендованим листом ДП «Укрпошта», яка отримана відповідачем 15.05.2025.

Однак витребувана інформація до суду не надійшла.

26.05.2025 повторно відповідачу направлено ухвалу про витребування доказів, яка також була направлена рекомендованим листом ДП «Укрпошта» і отримана відповідачем 29.05.2025, однак витребувана інформація до суду не надійшла.

Відповідач правом відзиву не скористався.

Позивач та його представник надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, наполягають на задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянином України, що підтверджується паспортом України НОМЕР_1 виданого 14.09.1999 Петриківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області.

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади № 2025/005469449 від 29.04.2025 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до повістки виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 на ім`я ОСОБА_1 , останньому потрібно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 31.10.2024 о 08:30 годині за адресою АДРЕСА_2 кабінет № 4 для проходження військово-лікарської комісії, дату вказано 30.10.2024.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 30.10.2024 уповноваженою посадова особою ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідальним виконавцем адміністративного відділення старшим солдат ОСОБА_3 складено протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Від підпису в протоколі відмовився.

30.10.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 винесено постанову № 216 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 . Опис обставин, установлених під час розгляду справи, у постанові викладено таким чином: « ОСОБА_1 о 08 год 45 хв 30.10.2024 відмовився від проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується рапортом офіцера мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого лейтенанта ОСОБА_5 від 30.10.2924, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абзац четвертий частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Оскаржувану постанову відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 не отримував, а в постанові стоїть не його підпис.

27.03.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 направлено до Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) заяву про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 77914436 від 25.04.2025 старшим державним виконавцем Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дарадан М.В. розглянуто заяву про примусове виконання, а саме постанову № 216 від 30.10.2024 та відкрито виконавче провадження з виконання про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 51000,00 гривень.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частина 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, зокрема, неявку до військкомату за повісткою.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з ч.2ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа(прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 цієї статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Як встановлено судом та підтверджено копією повістки від 30.10.2024, позивач був зобов`язаний з`явитися 31.10.2024 о 08:30 до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження військово-лікарської комісії.

Однак відповідно до постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, таку постанову винесено 30.10.2024 - з підстави відмови від проходження військово-лікарської комісії.

Таким чином, вбачається, що зазначена постанова ухвалена ще до того моменту, коли у позивача фактично виник обов`язок пройти відповідну комісію, тобто до настання юридично значущої події, яка могла би слугувати підставою для притягнення до відповідальності.

Відтак в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, статтями 278, 279, 283 КУпАП, тягне за собою недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної постанови та є підставою для скасування постанови та відповідно закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено КАС України. При цьому він не завжди є юридичною особою.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є структурними підрозділами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя. Даних, які б свідчили, що ІНФОРМАЦІЯ_5 має самостійний баланс, самостійного фінансового органу, банківських рахунків, які відкриті в органах Державної казначейської служби України матеріали справи не містять.

Таким чином, суд позбавлений можливості вирішити питання про стягнення з цього органу витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 ; місце знаходження АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено та підписано 17.06.2025.

Суддя І.М. Соловйов