Справа № 640/3092/19
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року

справа №640/3092/19

провадження № П/380/3112/25

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Чаплик І.Д., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «УКРГІДРОТРАНСБУД» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив

Приватне підприємство «УКРГІДРОТРАНСБУД» (адреса місцезнаходження: 02091, м. Київ, вул. Тростянецька, 5А/20; ) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (адреса місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ), у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 22.06.2018 № та №.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень контролюючим органом вказано заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету в загальній сумі 143 640 грн, в тому числі за листопад 2017 року в сумі 25 405 гривень, за грудень 2017 року в сумі 118 241 гривень та завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в загальній сумі 37 726 грн., в тому числі за грудень 2017 року в сумі 37 726 гривень, оскільки Приватне підприємство «УКРГІДРОТРАНСБУД» оформляло господарські операції з ризиковим контрагентом ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН», зазначені операції, на думку контролюючого органу, реально не відбувались, перевіркою не встановлено отримання робіт від цього контрагента, а надані до перевірки документи не відображають реальний рух активів між товариствами. Позивач заперечує встановлені в ході перевірки порушення податкового законодавства щодо нереальності господарських операцій із контрагентом ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН», оскільки всі первинні бухгалтерські документи складені належним чином та є в наявності, а податковим органом не вказано на жодну перевірку (звірку) проведену у ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» та його контрагентів. Вказує, що протокол допиту, проведений в рамках кримінального провадження є джерелом доказів, а не самим доказом. Зазначає, що в протоколі допиту вказані відомості про дату народження, освіту та національність гр. ОСОБА_1 , що є конфіденційною інформацією та не підлягає розголошенню. Стверджує про відсутність вироку суду за фактом фіктивного підприємництва. Наголошує на тому, що господарські операції позивача, що перевірялися відповідачем та були описані в Акті перевірки за листопад-грудень 2017 року, стосувалися виконання ремонтно-будівельних робіт, які було виконано власними силами позивачем шляхом залучення третіх осіб в т.ч. ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН», а саме: за договором підряду від 03.11.2017 № 02/11/17-2 з ТОВ "Укрмонтажлюкс" на капітальний ремонт с.ш. № 80 (м. Київ, бул. Дружби Народів, 12-5), ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» здійснило реконструкцію каналізаційних та водопровідних мереж та каналізаційних колодязів; за договором підряду від 18.07.2017 № 08.07-17 з ТОВ "Будгенсервіс" на влаштування внутрішньомайданчикової мережі госппобутової каналізації з проведенням гідравлічних випробувань на Броварському меблевому комбінаті, ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» здійснило роботи по влаштуванню внутрішньомайданчикових мереж по об`єкту за адресою: м. Бровари, вул. Олега Огнієнка (Кутозова), буд. 61; за договором підряду від 18.07.2017 № 08.07-17 з ТОВ "Будінжсервіс" на проведення робіт по влаштуванню зовнішніх інженерних мереж (водопровід, тепломережа) дошкільного навчального закладу № 486, ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» здійснило роботи з монтажу трубопроводів та споруд водопровідно- каналізаційного господарства (оглядових колодязів та камер) за адресою: м. Київ, вул. Маршала Гречка, буд. 20-Д; за договором підряду від 25.09.2017 № 25.09-17С з ТОВ "Будекосервіс" на проведення робіт з антикорозійного захисту залізобетонних оглядових колодязів Торгового Будинку, ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» здійснило роботи з нанесення антикорозійного покриття оглядових колодязів за адресою: м. Київ, вул. Архітектора Вербицького, буд. 1; за додатковою угодою від 19.09.2017 № 1 до договору підряду від 21.08.2017 № 14.07-17К з ТОВ "Мартін" на проведення робіт з реконструкції та розширення існуючого комплексу будівель і споруд під Торгово-розважальний центр ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» здійснило роботи по влаштуванню тимчасового водопроводу діаметром 50 мм. за адресою: м. Київ, проспект Правди, буд. 47. Вказані субпідрядні роботи ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» виконано у повному обсязі та виписано і зареєстровано в ЄРПН відповідні податкові накладні, а саме: від 22.11.2017 № 44, від 22.11.2017 № 46, та від 29.12.2017 № 123 на суми ПДВ у розмірі 3 833,33 грн., 35 000,00 грн. та 37 893,33 грн. відповідно, від 29.12.2017 № 124 на суму ПДВ у розмірі 70 916,67 грн. від 25.12.2017 № 125 на суму ПДВ у розмірі 4 666,67 грн. від 29.12.2017 № 122 на суму ПДВ у розмірі 17 395,00 грн. від 22.11.2017 № 45 на суму ПДВ у розмірі 11 666,67 грн. З цих підстав вважає донарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість неправомірним, а тому просить скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення та задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що операції здійснені ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» не мали реального характеру з огляду на те, що отримано пояснення про непричетність до реєстрації та ведення фінансово- господарської діяльності керівника (головного бухгалтера) ОСОБА_1 , який перебував на посаді на момент здійснення операції; неможливість виконання ТОВ «УКРБУДКОНСТРАКШН» оформлених господарських операцій за відсутності трудових ресурсів; не підтвердження поставки послуг по ланцюгу постачання (згідно даних єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН); неможливості підтвердити операції стосовно врахування реального часу здійснення операцій, наявності трудових ресурсів, а також основних засобів, що економічно необхідні для виконання такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для здійснення відповідної господарської, економічної діяльності; наявності інформації, що підтверджує нереальність фінансово господарської діяльності згідно Єдиного реєстру судових рішень; ненадання до перевірки документів, які б фактично підтверджували надання наведених послуг.

Статтями 1-2 Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон №2825-ІХ) постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва та утворити Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до частини третьої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ліквідації або припинення роботи адміністративного суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи адміністративного суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Абзацами 2, 4 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2825-ІХ (в редакції Закону України від 16.07.2024 № 3863-IX «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ») визначено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, на виконання вимог Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ" (далі - Закон), який визначає порядок передачі нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративних судових справ іншим окружним адміністративним судам України, затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі Порядок №399).

Пунктами 4-7 Порядку № 399 визначено, що на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті ОАСК та передані до КОАС, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями. Матеріали щодо розгляду та вирішення окремих процесуальних питань у межах нерозглянутих судових справ підлягають передачі до судів, визначених у результаті автоматизованого розподілу судових справ між судами, проведеного відповідно до правил, установлених цим Порядком. Судові справи, вказані у переліку, які підлягають передачі судам, мають бути зареєстровані в базі даних. Перелік складається відповідальною особою протягом семи робочих днів після опублікування цього Порядку за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку, та формується в електронній формі із застосуванням КЕП.

Відповідно до пункту 19 Порядку № 399 відповідальною особою протягом семи робочих днів після отримання результатів автоматизованого розподілу судових справ на підставі протоколу формується перелік судових справ у електронній формі із застосуванням КЕП за формою, визначеною у додатку 3 до Порядку, про визначені суди із зазначенням єдиних унікальних номерів судових справ.

За наслідками автоматизованого розподілу судових справ між судами визначено суд для розгляду справи №640/3092/19 Львівський окружний адміністративний суд.

Матеріали справи №640/3092/19 було направлено до Львівського окружного адміністративного суду та зареєстровано судом 07.02.2025.

Ухвалою від 12 лютого 2025 року прийнято справу до провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами та запропоновано учасникам справи подати письмові пояснення щодо справи протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

13.03.2025 на адресу суду надійшло клопотання від Головного управління ДПС у м. Києві, в якому представник зазначив про незмінність позиції податкового органу в даній справі та висловив прохання врахувати наявні у справі матеріали(відзив та додатки до нього) при розгляді справи.

Ухвалою від 17 березня 2025 року замінено відповідача у адміністративній справі за позовом Приватного підприємства «УКРГІДРОТРАНСБУД» із Головного управління ДФС у м. Києві (адреса місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ) на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ).

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Приватне підприємство «УКРГІДРОТРАНСБУД» зареєстроване як юридична особа з 10.07.2002 та здійснює діяльність згідно з КВЕД 42.21 Будівництво трубопроводів (основний); 43.21 Електромонтажні роботи; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 72.11 Дослідження й експериментальні розробки у сфері біотехнологій; 72.19 Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук.

На підставі направлення від 26.04.2018 № 742/26-15-14-04-05, Головним управлінням ДФС у м. Києві, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ із змінами та доповненнями (далі ПК України), та наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 07.05.2018 № 7961, з 17 травня 2018 по 23 травня 2018 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «УКРГІДРОТРАНСБУД» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово господарських взаємовідносин з ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» (код 41449123) за період з 01.11.2017 по 31.12.2017.

За результатом такої перевірки відповідачем складений акт від 31.05.2018 №538/26-15-14-04-05/31987638, в якому встановлено порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198. п. 200.1 ст. 200, п.201.1 ст. 201 ПК України, в результаті чого, встановлено заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету в загальній сумі 143 640 грн, в тому числі за листопад 2017 року в сумі 25 405 гривень, за грудень 2017 року в сумі 118 241 гривень та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в загальній сумі 37 726 грн., в тому числі за грудень 2017 року в сумі 37 726 гривень.

На підставі вказаного акту перевірки 22 червня 2018 року ГУ ДФС у м. Києві винесено податкові повідомлення рішення:

від 22.06.2018 №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 179 558 грн, в тому числі: 143 646 грн за податковим зобов`язанням та 35 912,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.48, т.1);

від 22.06.2018 № , яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 37 726,00 грн (а.с. 50, т.1).

Вважаючи такі податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керується таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - ПК України).

Відповідно до пункту 44.1. статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із пунктом 198.1. статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нормами пункту 198.3. статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 200.1. статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV).

Статтею 1 Закону №996-XIV визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частин першої-другої статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Водночас порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, встановлюється Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 (далі - Положення №88).

За вимогами пункту 1.2 Положення №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Пунктом 2.1 Положення №88 передбачено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (пункт 2.4 Положення №88).

Відповідно до пункту 2.5 Положення №88 документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Згідно із пунктом 2.13 Положення №88 керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера або особи, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку підприємства, щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів. Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов`язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна.

Зі змісту наведених норм слідує, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватися належним чином оформленими первинними документами.

При цьому потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарської операції, її справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарської операції, необхідно послатися на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) такої операції.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Ці вимоги однаковою мірою стосуються формування й інших показників податкового обліку, в тому числі, доходу і податкових зобов`язань з ПДВ за господарськими операціями, оскільки податковий облік, як і будь-який облік, обов`язковість якого встановлена законом, не може ґрунтуватися на недостовірних даних.

У справах, предмет спору в яких стосується правомірності відображення платником податків у бухгалтерському та податковому обліках фінансових показників господарських операцій, які, за висновком контролюючого органу, є фіктивними, сталою є практика правозастосування Верховним Судом, яка, якщо її узагальнити, полягає в тому, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податків господарських договорах, що має підтверджуватись первинними документами відповідно до вимог, встановлених правовими нормами, зокрема й щодо змісту (обов`язкових реквізитів).

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту та витрат.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то платник податків не має права на податкову вигоду у вигляді зменшення оподатковуваного доходу на суму витрат.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема, про наявність таких обставин, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій платник податків повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами і які в сукупності із встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для здійснення господарських операцій, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником даних податкового обліку.

Такі висновки зроблені Верховним Судом у низці постанов, до прикладу (але не виключно) у постановах від 24 січня 2018 року у справі № 2а-19379/11/2670, від 28 жовтня 2019 року у справі № 280/5058/18, від 26 лютого 2020 року у справі N 826/1308/18, від 6 травня 2020 року у справі № 640/4687/19. Схожі за змістом висновки викладені й у постановах Верховного Суду, від 19 жовтня 2023 року по справі № 160/5256/19, від 16 січня 2018 року у справі № 820/4648/13-а, від 1 лютого 2023 року у справі № 380/9660/21, від 26 червня 2018 року у справі № 825/3731/15-а, від 19 червня 2018 року у справі № 806/4988/13-а, від 27 березня 2018 року у справі № 816/809/17, від 7 липня 2022 року у справі № 160/3364/19, від 28 лютого 2018 року у справі № 806/1033/17, від 16 жовтня 2020 року у справі № 820/2587/15, від 1 лютого 2023 року у справі № 380/9660/21, від 16 квітня 2020 року у справі № 810/3443/18, від 30 вересня 2021 року у справі № 400/1986/19.

Висновки щодо реального виконання господарської операції, що породжує право платника податків на податковий кредит та зменшення фінансового результату до оподаткування на суму витрат, зробила і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 липня 2022 року по справі № 160/3364/19. Велика Палата в цій постанові акцентувала увагу на тому, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Велика Палата звернула увагу, що відповідно до положень статті 90 КАС України обставини у справі підлягають встановленню адміністративними судами під час розгляду відповідних спорів по суті на підставі всіх належних і допустимих доказів, при чому жоден з доказів не має наперед установленої сили, у тому числі будь-які дані, отримані в межах кримінальних проваджень. Ці дані підлягають ретельній перевірці безпосередньо судом, що розглядає справу, в силу офіційності з`ясування обставин справи, а також якщо платник податків обґрунтовано заперечує достовірність відповідних даних.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 16 листопада 2017 року та 11 грудня 2017 року між ПП «УКРГІДРОТРАНСБУД» та ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» було укладено ряд однотипних договорів підряду.

Так, 16 листопада 2017 року ПП«УКРГІДРОТРАНСБУД» (Замовник), в особі директора Примак Л. І., з однієї сторони та ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН», (Підрядник), в особі директора Фокусов В.А. уклали Договір підряду №16.11.1-17П на проведення робіт по реконструкції каналізаційних та водопровідних мереж.

Підрядник в межах договірної ціни, виконує на свій страх і ризик власними та залученими силами та засобами, в строки та за цінами обумовленими в цьому Договорі, роботи реконструкції каналізаційних та водопровідних мереж, з додержанням будівельних норм і правил (п.1.1. Договору №16.11.1-17П).

Замовник зобов`язується прийняти та оплатити належним чином виконані роботи, згідно умов цього договору, шляхом підписання акту виконаних робіт (п.1.2. Договору №16.11.1-17П).

Загальна договірна ціна (вартість) робіт по цьому Договору становить 210 000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 20% становить 35 000, 00 грн. Загальна договірна ціна є твердою (фіксованою) та не підлягає зміні (п. 3.1-3.2. Договору №16.11.1-17П).

Сторони домовились про те, що замовник, на підставі рахунку, сплачує Підряднику аванс в сумі: 210 000, 00 грн., що становить 100% від обсягу робіт, згідно затвердженого Сторонами кошторису (Договірної ціни) (п.4.1. Договору №16.11.1-17П).

Також, 16 листопада 2017 року ПП „Укргідротрансбуд", (Замовник), в особі директора Примак Л. І. з однієї сторони, та ТОВ „УКРБУД КОНСТРАКШН (Підрядник), в особі директора Фокусов В.А., уклали Договір підряду № 16.11.2-17П на проведення робіт по влаштування тимчасового водопроводу Д-50мм за адресою: проспект Правди, 47.

Підрядник в межах договірної ціни, виконує на свій страх і ризик власними та залученими силами та засобами, в строки та за цінами обумовленими в цьому Договорі, роботи по влаштуванню тимчасового водопроводу Д-50мм за адресою: проспект Правди, 47, з додержанням будівельних норм та правил. Замовник зобов`язується прийняти та оплатити згідно умов цього договору, шляхом підписання акту виконаних робіт (п.1.1-1.2 Договору № 16.11.2-17П).

Загальна договірна ціна (вартість) робіт по цьому Договору становить 70 000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 20% становить 11 666, 66 грн (п.3.1. Договору № 16.11.2-17П).

Сторони домовились про те, що замовник, на підставі рахунку, сплачує Підряднику аванс в сумі: 210 000, 00 грн, що становить 100% від обсягу робіт, згідно затвердженого Сторонами кошторису (Договірної ціни) (п.4.1. Договору № 16.11.2-17П).

Суд звертає увагу, що авансовий платіж за Договором № 16.11.2-17П в три рази перевищує загальну ціну самого договору та становить 300% від Договірної ціни.

Водночас, 16 листопада 2017 року ПП «УКРГІДРОТРАНСБУД» (Замовник), в особі директора Примак Л. І., та ТОВ „УКРБУД КОНСТРАКШН, (Підрядник), в особі директора Фокусов В.А., уклали Договір підряду №16.11.3-17П на проведення робіт по влаштування каналізаційного колодязя.

Підрядник в межах договірної ціни, виконує на свій страх і ризик власними та залученими силами та засобами, в строки та за цінами обумовленими в цьому Договорі, роботи влаштуванню каналізаційного колодязя, з додержанням будівельних норм та правил. Замовник зобов`язується прийняти та оплатити належним чином виконані роботи, згідно умов цього договору, шляхом підписання акту виконаних робіт.

Загальна договірна ціна (вартість) робіт по цьому Договору становить 25 000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 20% становить 4166, 67 грн.

Надалі, 11 грудня 2017 року ПП «УКРГІДРОТРАНСБУД» (Замовник), в особі директора Примак Л.І., з однієї сторони, та ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН», (Підрядник), в особі директора Фокусова В.А., уклали Договір підряду №11.3.12-17П, згідно з яким Підрядник в межах договірної ціни, виконує на свій страх і ризик власними та залученими силами та засобами, в строки та за цінами обумовленими в цьому Договорі, роботи з реконструкції каналізаційних колодязів по об`єкту за адресою: м. Київ, бульвар Дружби Народів, з додержанням будівельних норм та правил.

Загальна договірна ціна (вартість) Робіт по цьому Договору становить 227 360, 00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 37 893, 33 грн. (сімдесят тисяч вісімсот тридцять три гривні 33 копійки) (п.3.1. Договору №11.3.12-17П).

Так, 11 грудня 2017 року ПП «УКРГІДРОТРАНСБУД» (Замовник), в особі директора Примак Л.І., з однієї сторони, та ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН», (Підрядник), в особі директора Фокусова В.А., уклали Договір підряду №11.2.12-17П, відповідно до умов якого Підрядник в межах договірної ціни, виконує на свій страх і ризик власними та залученими силами та засобами, в строки та за цінами обумовленими в цьому договорі, роботи з влаштувания внутрішньо майданчикових каналізації по об`єкту за адресою: м. Бровари, вул. Олега Онікієнка, 61, з додержанням будівельних норм та правил, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити належним чином виконані роботи згідно умов цього договору, шляхом підписання Акту здачі-прийняття робіт.

Загальна договірна ціна (вартість) Робіт по цьому Договору становить 425 500, 00 грн. (чотириста двадцять п`ять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок), у тому числі ПДВ 20% - 70 916, 67 грн. (сімдесят тисяч дев`ятсот шістнадцять гривень 67 копійки) (Додаток 1 - Договірна ціна) (п.3.1. Договору №11.2.12-17П).

Відповідно до Договору підряду від 11 грудня 2017 року №11.12-17П, ПП «УКРГІДРОТРАНСБУД» (Замовник), в особі директора Примак Л.І., та ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН», (Підрядник), в особі директора Фокусова В.А., Підрядник в межах договірної ціни, виконує на свій страх і ризик власними та залученими силами та засобами, в строки та за цінами обумовленими в цьому Договорі, роботи з монтажу трубопроводів та споруд водопровідно-каналізаційного господарства (оглядових колодязів та камер) при виконанні робіт з реконструкції по об`єкту за адресою: м. Києв, вул. Маршала Гречко, 20-Д з додержанням будівельних норм та правил.

Загальна договірна ціна (вартість) Робіт по цьому Договору становить 28 000, 00 грн. (двадцять вісім тисяч гривень 00 копійки), у тому числі ПДВ 20% - 4 666, 67 грн. (чотири тисячі шістсот шістдесят шість гривень 67 копійок) (Додаток 1 - Договірна ціна) (п.3.1. Договору №11.12-17П).

Також 11 грудня 2017 року ПП «УКРГІДРОТРАНСБУД», (Замовник), в особі директора Примак Л.І., та ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН», (Підрядник), в особі директора Фокусова В.А., уклали Договір підряду №11.1.12-17П, відповідно до якого Підрядник в межах договірної ціни, виконує на свій страх і ризик власними та залученими силами та засобами, в строки та за цінами обумовленими в цьому Договорі, роботи з нанесення антикорозійного захисту каналізаційних колодязів по об`єкту за адресою: м. Києв, вул. Архітектора Вербицького, 1, з додержанням будівельних норм та правил, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити належним чином виконані Роботи, згідно умов цього договору, шляхом підписання Акту здачі-прийняття робіт.

Загальна договірна ціна (вартість) Робіт по цьому Договору становить 104 370, 00 грн. (сто чотири тисячі триста сімдесят гривень 00 копійки), у тому числі ПДВ 20% - 17 395, 00 грн. (сімнадцять тисяч триста дев`яносто п`ять гривень 00 копійок) (п.3.1. Договору №11.1.12-17П).

За умовами цих договорів строк на виконання становить 10-15 днів.

Зі змісту акта перевірки вбачається, що ці договори позивачем до контролюючого органу на дослідження не подавалися.

До перевірки не надано документів щодо взаємовідносин з ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» за період листопад та грудень 2017 року не в повному обсязі, про що було складено акт від 23.05.2018 № 1 «про ненадання документів».

За листопад 2017 року до перевірки було надано наступні документи:

Акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 16.11.1-17П за листопад 2017р. (без дати) до договору № 16.11.1-17П від 16.11.2017;

Акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 16.11.2-1711 за листопад 2017р. (без дати) до договору № 16.11.2-17П від 16.11.2017;

Акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 16.11.3-17П за листопад 2017р. (без дати) до договору № 16.11.3-17П від 16.11.2017;

Договірна ціна на реконструкцію каналізаційних та водопровідних мереж що здійснюється в 2017 році (без дати);

Договірна ціна на влаштування тимчасового водопроводу що здійснюється в 2017 році (без дати);

Договірна ціна на влаштування каналізаційного колодязя що здійснюється в 2017 році (без дати).

До перевірки також надано 3 додатки «Договірні ціни» без номеру та без дати.

Суд звертає увагу, що долучені позивачем до матеріалів справи акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) не містять дат їх підписання (складання), а більшість навіть посилання на договір за яким складені.

Варто наголосити, що у первинному документі має бути конкретизовано, які саме роботи були надані (зміст та обсяг господарської операції) із зазначенням їх вартості (вартісний вираз), годин виконання робіт (одиниця виміру господарської операції) тощо, однак в актах здачі-приймання робіт зазначено лише загальне найменування робіт (реконструкція каналізаційних та водопровідних мереж, влаштування тимчасового водопроводу, влаштування каналізаційного колодязя) та їх вартість без конкретизування об`ємів та напрямків, за якими проводились роботи, кількості відпрацьованих годин, у тому числі перелік використаних ресурсів та/або частина їх вартості, що включена до вартості робіт. Також відсутні будь-які дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні документи на підставі, яких можна було б установити факт реальності надання цих послуг, а саме документів, які б підтверджували конкретний час і місця надання цих послуг, їхньої деталізації (які саме послуги надавалися), кількості людей, що були задіяні у вказаних роботах, результатів наданих послуг.

Тобто, по взаємовідносинах з ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» не надано жодного документа, який підтверджує вартість послуг (відсутній розрахунок вартості, відсутній взаємозв`язок між обсягом зазначених послуг та вартістю даних послуг і відсутня логічна ув`язка між показниками в розумінні Положення №88). До перевірки не надано документи, які підтверджують факт наданих послуг та їх результати (у вигляді звітів, описів тощо).

Отже тексти актів приймання виконаних робіт не містили відомостей про витрати робітників, найменування, кількість та вартість використаних у процесі виконання робіт матеріалів, а в актах оформлених на виконання договорів відсутні дати їх складання.

З наданих позивачем документів не вбачається, які критерії використовувались для визначення вартості робіт та, відповідно, необхідність та доцільність використання їх в господарській діяльності позивача і правомірність формування податкового кредиту.

Відтак, вказані обставини роблять неможливим встановлення дійсного змісту та обсягу господарської операції і факту використання її результатів у господарській діяльності позивача.

Також судом встановлено, що в штаті ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» відсутні працівники, будь-які основні засоби та з урахуванням того, що до перевірки не надано жодного документа, який би містив (підтверджував) взаємозв`язок між вартістю отриманих послуг та обсягом послуг, то відсутня можливість підтвердження реальності здійснення господарських операцій.

Суд зауважує, що за спірними операціями позивача з указаним контрагентом лише оформлялися окремі первинні документи без фактичного виконання обумовлених операцій, чим створювалась видимість (зовнішні ознаки) реального здійснення операцій та правомірності формування спірних сум податкових вигод, наслідком чого є отримання позивачем необґрунтованої податкової вигоди.

Матеріали справи містять виписані ОСОБА_1 як уповноваженою особою ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» податкові накладні, а саме: ПН від 22.11.2017 №44 на суму 23000 грн, в тому числі 3833,33 грн ПДВ; ПН від 22.11.2017 №45 на суму 70 000 грн, в тому числі 11 666,67 грн ПДВ; ПН від 22.11.2017 №46 на суму 210 000 грн, в тому числі 35 000 грн ПДВ; ПН від 29.12.2017 №122 на суму 104 370 грн, в тому числі 17 395 грн ПДВ; ПН від 29.12.2017 №123 на суму 227 360 грн, в тому числі 37 893,33 грн ПДВ; ПН від 29.12.2017 № 124 на суму 425 500 грн, в тому числі 70 916,67 грн ПДВ, ПН від 29.12.2017 №125 на суму 28 000 грн, в тому числі 4666,67 грн ПДВ.

Однак квитанції про реєстрацію вищезазначених ПН в ЄРПН, матеріали справи не містять. Водночас, у випадку складення актів здачі прийняття робіт, як про це твердить позивач, ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» по факту «першої події» було зобов`язане зареєструвати в ЄРПН податкові накладні на вказані суми.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Позивач також долучає платіжні доручення в підтвердження оплати виконаних робіт від 22.11.2017 №450 на суму 23 000 грн, в тому числі 3833,33 грн ПДВ, від 22.11.2017 №448 на суму 210 000 грн, в тому числі 35 000 грн ПДВ, від 22.11.2017 №449 на суму 70 000 грн, в тому числі 11 666,67 грн ПДВ, від 09.01.2018 №573 на суму 28 000 грн, в тому числі 4666,67 грн ПДВ, від 09.01.2018 №576 на суму 425 500 грн, в тому числі 70 916,67 грн ПДВ, від 09.01.2018 №575 на суму 227 360 грн, в тому числі 37 893,33 грн ПДВ, від 09.01.2018 №574 на суму 104 370 грн, в тому числі 17 395 грн ПДВ. Водночас вказані платіжні доручення не містять відміток банківської установи.

Окрім цього, вищеописані платіжні доручення не були подані контролюючому органу, попри те, що повинні були бути наявні у позивача на момент проведення фактичної перевірки, яка здійснювалася з 17.05.2018 по 23.05.2018. Жодних пояснень щодо причин ненадання таких документів позивач не наводить.

Також подані до суду видаткові накладні та акти здачі-приймання робіт (надання послуг) не місять підпису директора ПП «УКРГІДРОТРАНСБУД».

Суд відхиляє доводи про неповідомлення позивача про здійснення перевірки, адже з метою вручення наказу від 07.05.2018 № 7961 та пред`явлення направлення на перевірку було здійснено виїзд за податковою адресою ПП «УКРГІДРОТРАНСБУД», а саме 02091, м. Київ, вул. Тростянецька, буд. 5 -А, кв. 20. Копію наказу контролюючого органу про проведення перевірки вручено під розписку 17.05.2018 представнику за довіреністю ПП «УКРГІДРОТРАНСБУД» Примаку Василю Івановичу. З направленням від 17.05.2018 № 865/26-15-14-04-05 на право проведення перевірки ознайомлено під підпис 17.05.2018 представника за довіреністю ПП «УКРГІДРОТРАНСБУД» Примака Василя Івановича. Перевірку проведено з відома та в присутності директора ПП «УКРГІДРОТРАНСБУД» Примак Ліни Іванівни.

Суд також зазначає, що подані позивачем до суду договори підряду та акти здачі прийняття робіт (надання послуг) від імені підрядника були підписані однією особою - Фокусовим В.А як директором.

Водночас згідно з довідкою по кримінальному провадженню № 0000037, в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000037 від 11.07.2017 встановлено, що в період 2017 року на території міста Києва невстановлені особи зареєстрували (перереєстрували) підприємство ТОВ «Укрбуд Констракшн» (), ТОВ «Поствен» (), ТОВ «Фемелі бізгруп» (), ТОВ «Монеро» (), використовуючи особисті дані гр. Фокусова Віталія Андрійовича (іпн НОМЕР_1 ), який повідомив, що не має відношення до ведення фінансово-господарської діяльності вказаних підприємств. Діяльність вищезазначених підприємств спрямована на проведення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам з метою ухилення від сплати податків. Підстава внесення до ЄРДР є матеріали ОУ ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві. Відповідно до вимог частини першої статті 222 КПК України дозволяю розголошення наданих у цій довідці відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000037 виключно в наданих обсягах, для виконання вимог наказу Міндоходів «Про затвердження інструкцій» від 10.07.2013 №261.

Відповідно до протоколу допиту свідка від 03 січня 2018 року свідок ОСОБА_1 з попередженням про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань, дачу завідомо неправдивих показань, передбачених ст.ст. 384, 385 КК України, який викликаний для дачі показань у кримінальному провадженні №0000037 від 11.07.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України, на питання: «Вам знайоме ТОВ «Укрбуд Констракшн» (код 41449123), його службові особи, представники та інші працівники?» відповів: «ТОВ «Укрбуд Констракши» (код 41449123), його службові особи, представники та інші працівники, мені не знайоме, назву даного товариства я чую вперше».

«Стосовно того, що я значусь службовою особою ТОВ «Укрбуд Констракшн» (41449123), … я дізнався від співробітників правоохоронних органів. Хто вів діяльність від мого імені в якості службової особи ТОВ «Укрбуд Констракшн» (код 41449123), …, мені не відомо. До фінансово-господарської діяльності ТОВ «Укрбуд Констракши» … я не маю та не мав жодного відношення. Я нікого не приймав на роботу ТОВ «Укрбуд Констракши» (код 41449123), …, та нікого на це не уповноважував.

Мені не відомо, де знаходиться офісне приміщення ТОВ «Укрбуд Констракшн»… та хто працює на ТОВ «Укрбуд Констракшн». Також, мені не відомо, яким видом діяльності займається або займалося ТОВ «Укрбуд Констракши» …, я жодного дня на ТОВ «Укрбуд Констракшн» (код 41449123)…, не працював. Первинні бухгалтерські документи ТОВ «Укрбуд Констракшн» (код 41449123), …, я не підписував та не складав, хто займався складанням первинних бухгалтерських документів на ТОВ «Укрбуд Констракши» (код 41449123), … мені не відомо. Податкової звітності ТОВ «Укрбуд Констракшн» (код 41449123), … я також не складав, не підписував та до контролюючих податкових органів не подавав. Ніякою діяльністю, в тому числі фінансово-господарською, в якості службової особи ТОВ «Укрбуд Констракшін» (код 41449123), … не займався. Фактично я не виконував обов`язки, які полягають на службову особу ТОВ «Укрбуд Констракшн» …. Довіреність на ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Укрбуд Констракшн (код 41449123), … від свого імені я нікому не надавав і нікого не уповноважував на ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Укрбуд Констракши» (код 41449123), … від мого імені, Ніяких первинних бухгалтерських документів щодо фінансово-господарської діяльності ТОВ «Укрбуд Констракшн» (код 41449123), … в тому числі договорів, угод, контрактів, актів здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг, поставлених товарів), рахунків, накладних, податкових накладних я не складав та не підписував. Також, я не реєстрував податкових накладних ТОВ «Укрбуд Констракшн» (код 41449123), … від свого імені, як службова особа ТОВ «Укрбул Констракши» (код 41449123), … в Єдиному реєстрі податкових накладних та нікого на це не уповноважував. Ключів для доступу до Єдиного ресстру податкових накладних для реєстрації податкових накладних від імені ТОВ «Укрбуд Констракин» (код 41449123), … я не отримував. Доступу до рахунків ТОВ «Укрбуд Констракшн» (код 41449123), … в банківських установах я не маю та не здійснював перерахування коштів з рахунків ТОВ «Укрбуд Констракши» (код 41449123), … в банківських установах та нікого на це не уповноважував. Договори, угоди та контракти, які укладені від мого імені як службової особи ТОВ «Укрбуд Констракшн» (код 41449123), … фактично не виконувалися, в тому числі мною. Також, я не робив ніяких внесків грошовими коштами чи майном до статутного фонду ТОВ «Укрбуд Констракшн».

Суд зазначає, що податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Суд враховує правову позицію Верховну Суду, викладену у постанові від 16.01.2018 №2а-7-75/12/2670, що всі первинні документи контрагента є неналежними, якщо вони підписані особою, яка значилась як засновник та директор товариства, проте фактично ніякого відношення до вказаного підприємства не мала, фінансово-господарською діяльністю не займалася, адміністративно - розпорядчі функції керівника підприємства не виконувала.

Верховний Суд у постанові від 22 листопада 2018 року у справі №826/14440/17 зазначив, що надані позивачем під час розгляду справи документи бухгалтерського обліку не спростовують тверджень контролюючого органу про те, що вищевказані контрагенти Товариства здійснюють фіктивну діяльність, а самі документи бухгалтерського обліку підписані особами, які заперечують свою участь у створенні та діяльності товариств, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, отже виписані від їх імені податкові накладні не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 08 листопада 2018 року у справі №804/5599/15 правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця (замовника) належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Отже, недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє надані позивачем первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

Такі обставини як наявність кримінального провадження та заперечення керівників контрагентів позивача щодо участі у створенні та господарській діяльності товариства, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, а тому, виписані від імені таких постачальників податкові накладні не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів та послуг, не могли бути не враховані судом під час розгляду справи, оскільки, статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами. Первинні документи, які виписані фіктивним підприємством, не можуть вважатися належно оформленими документами, що підтверджують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум до витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, та податкового кредиту є безпідставним.

Водночас, частина наданих позивачем первинних документів підписані особами, які заперечували причетність до ведення господарських операцій вище вказаних контрагентів позивача.

Доведеність податкового правопорушення полягає у комплексному дослідженні усіх складових господарських операцій (постанова Верховного Суду у справі від 16.01.2018 №826/1398/14).

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: - неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; - відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; - облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; - здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; - відсутність первинних документів обліку (постанова Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі №826/11531/14, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.08.2018 у справі №2а-7067/11/1370).

Згідно інформації отриманої від ГУ ДФС у Рівненській області № 22 від 20.11.2017 фінансово-господарської діяльності встановлено, що у TОB «УКРБУД КОНСТРАКШН» відсутні засоби для здійснення фінансово-господарської діяльності, а саме: офісні та складські приміщення, транспортні засоби, банківські рахунки, наймані працівники, непричетність до створення та ведення фінансово - господарської діяльності посадових осіб), що вказує лише на документальне оформлення безтоварних фінансово - господарських операцій з суб`єктами господарської діяльності реального сектору економіки. За результатами проведеного дослідження Єдиного реєстру податкових накладних встановлено придбання та реалізацію протягом 2017 року товарів різної номенклатури, що вказує також про відображення в бухгалтерському та податковому обліку безтоварних господарських операцій, оскільки вони не містять у суті своїй розумних економічних або інших причин (ділової мети) систематичного (протягом місяця) придбання та продажу товарів, що суперечить підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України.

Таким чином, контролюючим органом під час перевірки установлено, що у ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» відсутні трудові ресурси, виробничі потужності, основні засоби, які б надавали змогу виконати роботи, надати послуги за укладеними між останнім та позивачем договорами.

Також, ураховуючи те, що на підприємстві відсутні виробничі потужності та трудовий персонал і не встановлено отримання вказаних у договорах робіт/послуг від інших контрагентів, відсутня можливість встановити осіб ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН», які могли здійснювати фінансово-господарську діяльність, організовувати та виконувати роботи/послуги.

Так само, позивачем не надано доказів наявності господарської потреби у роботах, замовлених у ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН», особливо зважаючи на ті види діяльності, які здійснює сам позивач.

З акту перевірки вбачається, що звіту про суми нарахованої ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за 2017 рік не подано.

Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємства за 2017 рік не подано, тому визначити вартість основних засобів - неможливо.

Позивачем також не доведена реальність операцій, оскільки не підтверджено час здійснення операцій та до матеріалів справи не надано жодних доказів наявності у ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН», зокрема, необхідних трудових ресурсів або залучення працівників за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Відтак, суд дійшов висновку, що спірні господарські операції оформлені лише документально.

Суд вважає, що така господарська діяльність без наявності на те поважної розумної економічної або іншої причини (ділової мети) підтверджує намір платника зменшити отримані доходи з метою несплати податків та отримати додаткову «вигоду» у вигляді зниження податкового навантаження, що обставини справи та надані документи підтверджують той факт, що зазначені господарські операції є безтоварними.

Фактичне не отримання товару, відсутність поважної розумної економічної або іншої причини здійснення таких операцій позбавляють платника податку права на податковий кредит за наслідками цих операцій навіть у випадку наявності належним чином оформлених податкових накладних та інших первинно-бухгалтерських документів.

Слід також зазначити, що мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності передбачає наявність розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності в цілому, а відтак і в кожній господарській операції, з яких складається господарська діяльність платника. Тобто, господарські операції є такими, що вчинені у межах господарської діяльності, лише за наявності розумних економічних причин (ділової мети). Операція, позбавлена таких економічних причин, не підлягає відображенню в податковому обліку. Платник, плануючи господарську діяльність, повинен прагнути до отримання економічного ефекту за рахунок приросту (збереження) активів, а не від мінімізації податкових платежів та зменшення податкового навантаження.

Розглядувана позиція випливає зі змісту підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України, відповідно до якого розумна економічна причина (ділова мета) - розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Сутність доктрини ділової мети полягає в тому, що передбачені податковим законодавством податкові вигоди поширюються лише на операції, які мають розумну економічну причину. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 804/7948/16.

Враховуючи викладене, безпідставними є твердження позивача щодо реальності спірних господарських операцій з ТОВ «УКРБУДКОНСТРАКШН», позаяк під час судового розгляду справи останнім не спростовано вищенаведені висновки податкового органу, та не надано відповідних доказів, які б відповідали вимогам ст.ст. 73 - 76 КАС України.

При цьому, суд зауважує, що платник податку повинен бути розумним та обачливим при виборі контрагента. Зокрема, перевірка наявності у постачальника державної реєстрації та реєстрації у податковому органі не характеризує підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку відповідних товарів (робіт, послуг), що діє через уповноважену особу, яка представляє інтереси підприємства. Отже, заходи, спрямовані, зокрема, на отримання витягу з Єдиного державного реєстру та інших документів реєстраційного характеру, не є достатніми, позаяк отримані платником відомості не дозволяють кваліфікувати контрагента як добросовісного партнера, що гарантує виконання своїх зобов`язань через уповноважених представників. Позивачем під час розгляду справи не представлено будь-яких доказів на підтвердження того, що він перевірив повноваження особи, яка діяла від імені його контрагента, ідентифікував особу, що підписувала документи від імені ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН».

Несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності покладаються на особу, якою укладено відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов`язань та провадження необґрунтованих виплат. У випадку недобросовісності контрагентів покупець несе ризик своєї бездіяльності не лише по виконанню господарсько-правових зобов`язань, але і в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися пільговим порядком обчислення бази оподаткування у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. У процесі розгляду справи суд не встановив інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. А решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із частиною першою статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Судові витрати, на підставі вимог статті 139 КАС України, при відмові в задоволенні позову, розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 19-21, 72-77, 90, 139, 241-246, 257, 262, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

вирішив:

у задоволенні позову Приватного підприємства «УКРГІДРОТРАНСБУД» (адреса місцезнаходження: 02091, м. Київ, вул. Тростянецька, 5А/20; ) до Головного управління ДПС у м. Києві (адреса місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19 ) про визнання протиправними та скасування рішень відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається із врахуванням п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України та абзацу 6 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2825-IX до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чаплик І.Д.