Справа № 522/1886/24
Суддя: Літвінова І. А.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 522/1886/24
Провадження № 2-а/947/1/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Літвінової І.А.,

секретар суду Шишко В.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу № 522/1886/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказував, що постановою серії ЕНА № 1335957 від 29.01.2024 року його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за те, що позивач здійснив перетин дорожньої розмітки 1.12 «Стоп-лінія» при забороненому червоному сигналі світлофору, чим порушив п. 8.5.1 ПДР порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки.

Позивач не погоджується із оскаржуваною постановою, вважаючи себе невинним, а постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи.

При автоматизованому розподілі справи між суддями Приморського районного суду м. Одеси справі за вказаним позовом присвоєно єдиний унікальний номер 522/1886/24, головуючим визначено суддю Федчишену Т.Ю.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Федчишеної Т.Ю. від 06 березня 2024 року матеріали справи № 522/1886/24 передано за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси.

За результатами здійсненого автоматизованого розподілу справи № 522/1886/24 між суддями Київського районного суду м. Одеси головуючим визначено суддю Літвінову І.А.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Літвінової І.А. від 22.04.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі № 522/1886/24. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи. Цією ж ухвалою учасникам справи встановлено строк вчинення процесуальних дій, відповідачу строк на надання відзиву на позовну заяву.

Відзив відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області на позов ОСОБА_1 надійшов до суду 30.04.2024 року (вхід. № 27607).

Ухвалою суду від 20.11.2024 року було відкладено розгляд по суті адміністративної справи № 522/1886/24; продовжено строк вчинення процесуальних дій учасниками справи; поновлено відповідачу строк на надання відзиву на позов; прийнято відзив відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області на позов; встановлено позивачу строк на подання відповіді на відзив.

До цього часу відповідь на відзив позивачем надано не було.

Також у період з дня постановлення вищевказаної ухвали й до 16.06.2025 року від учасників справи до суду не надходило ніяких заяв по суті справи чи з процесуальних питань.

Зважаючи на наведене, суд перейшов до розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами, оскільки вони є повними та достатніми для ухвалення рішення.

В ході розгляду справи суд встановив, що 29 січня 2024 року інспектором 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Григоровичем С.Р. винесено постанову серії ЕНА № 1335957 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до Коркут Джанкут застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Підставою для складання даної постанови стало те, що Коркут Джанкут 29.01.2024 року о 21:30 годині за адресою м. Одеса, Миколаївська дорога, керуючи транспортним засобом, здійснив перетин дорожньої розмітки 1.12 «Стоп-лінія» при забороненому червоному сигналі світлофору, чим порушив п. 8.5.1. ПДР порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - ПДР України) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами п. 8.10 ПДР, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

У відповідності до п. 8.5.1 ПДР горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Пп.1.12 п.1 р.34 (стоп-лінія) - вказує місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, правил дорожнього руху (в тому числі, частини перша статті 122).

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У даному випадку інспектор роти 4 батальйону 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Григорович Микола Романович є працівником органу Національної поліції, має спеціальне звання (старший лейтенант поліції) та відповідно до покладених на нього повноважень має право розглядати справи про адміністративне правопорушення, зокрема, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Окрім того, звертається увага на те, що у статті 258 КУпАП наведено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Окрім того, частина п`ять статті 258 КУпАП передбачає, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 - цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 4 Розділу 1 «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місті вчинення правопорушення виноситься постанова (ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

В Рішенні Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року зазначено, що застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом. призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В той же час, положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі № 25-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол та, відповідно, розгляд справи і накладення стягнення на місці вчинення правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Отже, закон дозволяє застосовувати процедуру скороченого провадження, тому, відповідно, дозволяється фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 14 березня 2018 року по справі № 760/2846/17, висновки якого повинні враховуватись судами при виборі та застосуванні норм права (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Крім того, постановою Верховного Суду від 14 лютого 2018 року по справі № 536/583/17 зроблено висновок, що застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на наведене, суд доходить висновку, що розгляд справи та винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення відповідає вимогам чинного законодавства України, а відтак постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1335957 від 29.01.2024 року, відносно ОСОБА_1 є законною.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до відеозаписів з портативного відеореєстратора поліцейського, Коркут Джанкут повідомив, що він чудово розуміє російську мову та попросив поліцейських проводити розгляд справи та спілкуватися з ним російської мовою. Клопотань про залучення перекладача на відеозаписі не зафіксовано.

Також слід зауважити, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є засновником та кінцевим бенефіціаром ТОВ «КОРДЖАН», код 42936135, дата реєстрації: 08.04.2019. Тобто, Коркут Джанкут з 2019 року проводить підприємницьку діяльність згідно законодавства України, сплачує податки, надає податкові звіти - українською мовою згідно вимог.

За таких обставин суд вважає, що посилання позивача про нерозуміння останнім української мови (мови провадження) є способом уникнення адміністративної відповідальності.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.18 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України (у редакції до 15.12.17) розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Оскільки, частинами 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції) передбачено аналогічні положення, що й в частинах 1, 2 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.17), то вищезазначений висновок Верховного суду з приводу обов`язку доказування в адміністративному судочинстві підлягає застосуванню й до положень частин 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Такої ж позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові № 520/2261/19 від 25.06.2020 року, в якій зазначено, що обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою статті 77 КАС України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Разом з тим, в обґрунтування власної позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При досліджені оскаржуваної постанови суд встанови, що ця постанова повністю відповідає вимогам статті 83 КУпАП, оскільки в ній міститься найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дата розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, - дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, встановлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Також оскаржувана постанова, крім окреслених даних, містить відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Твердження позивача про незаконність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а також у зв`язку з відсутністю об`єктивних доказів скоєння адміністративного правопорушення, допущене порушення процесуальних норм при розгляді адміністративного провадження, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

За таких обставин, суд доходить висновку що позов ОСОБА_1 є необґрунтований та безпідставний, а від так задоволенню не підлягає.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі ст. 139 КАС України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 126, 251, 252, 258, 268, 278-280, 283-285, 288 КУпАП України, ст.ст. 2, 13, 72-73, 77, 79, 90, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя І. А. Літвінова