Справа № 420/935/25
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/935/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ), у якій представник позивача просить суд:

розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні);

поновити строк звернення позивача ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинення певних дій (сплати компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення);

визнати протиправними дії НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_3 ) щодо відмови в нарахуванні та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 03 березня 2022 року по 29 серпня 2022 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159;

зобов`язати НОМЕР_1 загін морської охорони Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 03 березня 2022 року по 29 серпня 2022 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Разом із позовною заявою подана заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 17.01.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін(ст.262 КАС України); запропоновано позивачу уточнити, яка саме особа є відповідачем згідно прохальної частини позовної заяви (Військова частина НОМЕР_2 або Військова частина НОМЕР_3 ).

При цьому суд дійшов висновку, що позивачем не пропущений строк звернення до суду з позовом.

В обґрунтування вимог позову ОСОБА_1 зазначає, що 03 березня 2022 року наказом командира НОМЕР_1 загону морської охорони ДПС України (військової частини НОМЕР_2 ) № 55-ос його зараховано в списки особового складу частини на всі види забезпечення, 28.08.2022 року з позивачем припинено (розірвано) контракт і звільнено ї військової служби, 29.08.2022 року позивач виключений зі списків особового складу і всіх видів забезпечення. 05 лютого 2024 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/9145/23 зобовязано відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення, а також відповідних виплат при звільненні за період з 03.03.2022 року по 29.08.2022 року включно, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з Додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30,08.2017 №-704, та з урахуванням раніше виплачених сум. 09.11.2024 року відповідачем шляхом перерахування на картковий рахунок позивача здійснена доплата грошового забезпечення за період з 03.03.2022 року по 29.08.2022 року на виконання судового рішення у справі № 420/9145/23 від 05 лютого 2024 року в розмірі 48250грн. Таким чином, за період з 03 березня 2022 року по 29 серпня 2022 року виплата грошового забезпечення (заробітної плати) ОСОБА_1 проводилась неправильно, з суттєвим заниженням його розміру, а фактичний повний розрахунок за цей період проведений лише 09 листопада 2024 року, у зв`язку з чим через зниження купівельної спроможності відповідних доходів ним втрачено частину таких доходів, що підлягає відповідній компенсації. 11.11.2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, 09.12.2024 року відповідачем надана відповідь щодо відсутності підстав для нарахування і виплати компенсації втрати частини доходу у зв`язку з тим, що виплата грошового забезпечення 09 листопада 2024 року здійснена на виконанню судового рішення, а тому така виплата (сума) не підлягає компенсації втрати частини доходів через несвоєчасну її виплату. Такі дії відповідача є протиправними на думку позивача.

20.01.2025 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить з урахуванням зауважень суду:

визнати протиправними дії НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) щодо відмови в нарахуванні та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 03 березня 2022 року по 29 серпня 2022 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159;

зобов`язати НОМЕР_1 загін морської охорони Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 03 березня 2022 року по 29 серпня 2022 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Відповідач подав відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що в/ч НОМЕР_2 встановлено, що позивачу було здійснено перерахунок грошового забезпечення за період з 03 березня 2022 року по 29 серпня 2022 року виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року на відповідні коефіцієнти, та проведено виплату з урахуванням раніше виплачених сум. Вказані дії були вчинені на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року у справі № 420/9145/24 (набрало законної сили 24 жовтня 2024 року). Виплата перерахованого грошового забезпечення була здійснена, як вказав позивач, 09 листопада 2024 року. У випадку коли сума доходу нарахована відповідно до рішення суду, то підстава для виплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. Отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів. З аналізу судового рішення у справі № 420/9145/24 встановлено, що в/ч НОМЕР_2 невірно нараховувала позивачу грошове забезпечення та інші виплати за період з 03 березня 2022 року по 29 серпня 2022 року на загальну суму 48 250,00 грн. Вказане рішення, як було вказано, набрало законної сили 24 жовтня 2024 року, після апеляційного перегляду. Тобто у даному випадку, рішенням суду підтверджено обов`язок в/ч НОМЕР_2 здійснити перерахунок та провести виплату позивачу грошового забезпечення починаючи з 24 жовтня 2024 року. Грошові доходи виплачені позивачеві 09 листопада 2024 року які надійшли на рахунок позивача у сумі 48 250,00 грн., на виконання рішення суду від 05 лютого 2024 року у справі № 420/9145/24, яке набрало законної сили 24 жовтня 2024 року. Тобто, рішення суду, що 05 лютого 2024 року, яке набрало законної сили 24 жовтня 2024 року, про стягнення грошових коштів є виконане 09 листопада 2024 року, з дня зарахування коштів на рахунок позивача. Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Підставою для виплати компенсації позивачу є затримка на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів згідно рішення суду. Оскільки рішення суду, яке набрало законної сили 24 жовтня 2024 року було виконано 09 листопада 2024 року, то саме з цього часу необхідно обраховувати строк затримки виплати доходу, на який повинна нараховуватися сума компенсації, а не з 03 березня 2022 року, як вважає позивач.

Розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, ОСОБА_1 у період з 22 квітня 2015 року по 02 березня 2022 року проходив військову службу в НОМЕР_4 загоні морської охорони Державної прикордонної служби ДПС України (Військовій частині НОМЕР_5 ), у період з 03 березня 2022 року по 28 серпня 2022 року проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військовій частині НОМЕР_2 ), що підтверджується наказом командира НОМЕР_1 загону морської охорони ДПСУ від 03.03.2022 року № 55-ОС Про особовий склад, яким позивача зараховано у списку особового складу та на всі види забезпечення, а також наказом командира НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби ДПС України від 29.08.2022 року № 264-ОС Про особовий склад, за яким Позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення позивача у зв`язку зі звільненням з військової служби у відставку відповідно до підпункту б (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово- лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, без надання права носіння військової форми одягу згідно наказу командира НОМЕР_1 загону морської охорони від 28 серпня 2022 року №263-ОС (обставини, встановлені у рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 року у справі №420/9145/23).

Ці обставини визнаються відповідачем.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 року у справі №420/9145/23 (залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2024 року), зокрема, зобов`язано НОМЕР_1 загін морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_5 ) здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення, а також відповідних виплат при звільненні за період з 03.03.2022 року по 29.08.2022 року включно, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 року, на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з Додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, та з урахуванням раніше виплачених сум.

09.11.2024 року НОМЕР_1 загін морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) на виконання вищезазначеного рішення здійснив виплату позивачу 77320грн. (а.с.8).

Представник позивача звернувся до відповідача із заявою від 11.11.2024 року, у якій просив:

здійснити добровільно виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 з 03.03.2022 року по 29.08.2022 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів,у зв`язку, з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів У країни від 21.02.2001 №159;

Надати повний розрахунок здійсненої 09 листопада 2024 року виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного;суду у справі №420/9145/23 від 05 лютого 2024 року (а.с.9-12).

У відповідь на цю заяву відповідачем наданий лист від 09.12.2024 року, в додатки до якого надано розрахунок грошового забезпечення позивача згідно вищезазначеного рішення (а.с.13).

Не погоджуючись із невиплатою йому компенсації втрати частини доходів, позивач звернувся до суду з позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтями 22, 64 Конституції України, передбачено, що право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною 2 ст.14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно ст.2 Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Статтями 3, 4, 7 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 затверджений Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (надалі Порядок №159).

Дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи) (п. 1).

Згідно п.п. 2-5, 8 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі Порядок № 159), компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом.Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Дія вищезазнаечнихзазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (заробітна плата (грошове забезпечення), сума індексації грошових доходів громадян).

Основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів.

Судом встановлено, що 09.11.2024 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/9145/23 відповідач сплатив позивачу 77320грн.

Таким чином наявне порушення строків виплати позивачу грошового забезпечення, що є підставою для нарахування компенсації втрати частини доходу.

Стосовно тверджень відповідача про те, що оскільки рішення суду, яке набрало законної сили 24 жовтня 2024 року було виконано 09 листопада 2024 року, то саме з цього часу необхідно обраховувати строк затримки виплати доходу, на який повинна нараховуватися сума компенсації, а не з 03 березня 2022 року, суд зазначає наступне.

Ані приписи ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-III, ані Порядок № 159 не ставлять у залежність право на компенсацію втрати частини заробітної плати (грошового забезпечення) від порядку виплати доходу - у добровільному чи судовому порядку.

Право на компенсацію за порушення строків виплати доходів виникає тоді, коли грошовий дохід (заробітна плата (грошове забезпечення) особи з вини відповідача не нараховувався, своєчасно не виплачувався і через це особа зазнала втрат.

Висновки суду у даній справі відповідають висновкам Верховного Суду України, які викладені, зокрема, у постановах від 18 листопада 2014 року у справі № 21-518а14, від 11 липня 2017 року у справі № 21-2003а16, а також висновкам Верховного Суду, які викладені, зокрема, у постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 681/423/15-а, від 20 лютого 2018 року у справі № 522/5664/17, від 21 червня 2018 року у справі № 523/1124/17, від 17 липня 2019 року у справі № 825/2023/16, від 19 лютого 2020 року у справі № 826/12938/16, від 16 жовтня 2020 року у справі № 825/2381/16.

Аналіз положень статей 1, 2, 4 Закону України №2050-ІІІ дає підстави для висновку, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання (у цьому випадку - пенсійного органу) у разі порушення встановлених строків виплати доходу (в тому числі, пенсії) громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку разом із відповідною несвоєчасною проведеною виплатою перерахованої пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі Федоренко проти України (№25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути існуючим майном або виправданими очікуваннями щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи законними сподіваннями отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства (Stretch - United Kingdom № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття майно, а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як наявне майно, так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого права власності (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини Фон Мальтцан та інші проти Німеччини). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися активом: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є активом, на який може розраховувати громадянин як на свою власність (Von Maltzan and Others v. Germany № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02).

Отже дії відповідача у вигляді ненарахування та невиплатити позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення є протиправними та позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем законність оскаржуваних дій не доведена, а його доводи суд відхиляє з вищенаведених мотивів.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», інші витрати для розподілу відсутні.

Підстави для встановлення судового контролю, передбачені ч.ч.5,6 ст.382 КАС України, згідно п.6-1 ч.1 ст.244 КАС України наразі відсутні.

Керуючись ст. ст. 143, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_2 ) щодо відмови в нарахуванні та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 03 березня 2022 року по 29 серпня 2022 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Зобов`язати НОМЕР_1 загін морської охорони Державної прикордонної служби України (Військову частину НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 03 березня 2022 року по 29 серпня 2022 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 293,295 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ); адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: НОМЕР_1 загін морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ; адреса: АДРЕСА_3 ).

Суддя М.М. Аракелян