Справа № 580/4363/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у встановленні строку для подання звіту

16 червня 2025 року справа № 580/4363/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Черкаського окружного адміністративного суду із заявою звернувся ОСОБА_2 , в якій просить:

- судовий контроль за виконанням рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 липня 2024 року по справі № 580/4363/24;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання рішення суду у справі № 580/4363/24 від 05.07.2024 року в порядку передбаченому статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заява мотивована тим, що оскільки рішення Черкаського окружного адміністративного суду справі № 580/4363/24 від 05 липня 2024 року, яке набрало законної сили 10.12.2024, не виконане, то є всі підстави для встановлення судового контролю за його виконанням.

Заперечення на заяву про встановлення судового контролю відповідач не подав.

Зважаючи на те, що сторони не подали клопотання про розгляд заяви у судовому засіданні з повідомленням сторін, а суд таких обставин не встановив, то на підставі частини 1 статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви в порядку письмового провадження.

Під час розгляду заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суд з`ясував таке.

Рішенням від 05 липня 2024 у справі № 580/4363/24, яке набрало законної сили 10.12.2024, Черкаський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково:

- визнав протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29.01.2020 до 17.12.2020 з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 із застосуванням з 29.01.2020 показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, для визначення розмірів складових грошового забезпечення;

- зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18) за період з 29.01.2020 до 17.12.2020 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, а також здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020;

- у задоволенні іншої частини вимог відмовив.

28.01.2025 позивач за його заявою отримав виконавчий лист про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18) за період з 29.01.2020 до 17.12.2020 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, а також здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020.

Постановою від 30.01.2025 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрила виконавче провадження № 77037046.

Згідно інформації, яка міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors) суд з`ясував, що листом від 17.02.2025 № 1200/148/9/51/184 Військова частина НОМЕР_1 повідомила державного виконавця про те, що рішення суду не виконане у зв`язку з відсутністю фінансування за відповідною статтею Міністерством оборони України. Також у листі відповідач повідомив, що проводяться відповідні дії в межах повноважень командира військової частини НОМЕР_1 щодо виконання рішення суду та отримання відповідного фінансування для його виконання, а саме: здійснено перерахунок та нараховане грошове забезпечення за період з 29.01.2020 по 17.12.2020, здійснено перерахунок допомоги на оздоровлення за 2020 рік, складено довідку від 11.01.2024 № 1200/148/9/66/87. Відповідно до доведеного розпорядження Фінансово-економічного управління КПС ЗСУ м. Вінниця від 11.03.2024 № 723/147/2/680/пс військовою частиною було отримано лист-погодження КПС ЗСУ на виплату для виконання рішення суду (вхідний № 695/пс 23.01.25 року), після чого була направлена заявка до ФЕУ КПС ЗСУ м. Вінниця № 148/20/719/64 від 07.02.2025.

Крім того, у листі відповідач вказав, що на даний час виділення кошторисних призначень Міністерством Оборони України на погашення витрат за рішенням судів відсутнє, після надходження коштів на рахунок військової частини НОМЕР_1 та проведення виплати на адресу виконавця будуть надані відповідні документи щодо виконання постанови.

До листа від 17.02.2025 № 1200/148/9/51/184 відповідач додав копії довідки про перерахунок грошового забезпечення позивача, копію листа-погодження КПС ЗСУ на виплату для виконання рішення суду (вхідний № 695/пс 23.01.25 року), а також копії основної заявки-розрахунку Військової частини НОМЕР_1 на лютий 2025 року та розрахунку потреби в коштах для виплати, зокрема і позивачу в розмірі 40172 грн.

Постановою від 14.04.2025 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції за невиконання рішення суду в повному обсязі наклала на боржника Військову частину НОМЕР_1 штраф в розмірі 5100 грн, постановою від 08.05.2025 за повторне невиконання рішення суду в повному обсязі штраф в розмірі 10200 грн.

За інформацією з автоматизованої системи виконавчого провадження суд з`ясував, що інші постанови державного виконавця станом на 16.06.2025 у виконавчому провадженні № 77037046 відсутні.

Під час вирішення заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по суті суд зазначає таке.

Обов`язковість виконання судових рішень закріплена статті 129 Конституції України та частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення відповідно до частини 2 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Завершальною стадію судового провадження являється виконання судового рішення як гарантія захисту порушених прав та інтересів осіб, які звернулись до суду за їх відновленням.

Відтак, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Тому особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити дії встановлені Законом для його виконання.

Суд врахував, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 КАС України.

Відповідно до частини 1 згаданої норми КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Для застосування наведених процесуальних заходів повинні існувати відповідні правові підстави. Зокрема, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення у порядку статті 382 КАС України може слугувати наявність у суду об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю судове рішення залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Відповідно до ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, у разі невиконання судового рішення позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України Про виконавче провадження.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (пункт 1 частини третьої, частина четверта статті 18 Закону України Про виконавче провадження).

За положеннями статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

З аналізу зазначених норм законодавства суд доходить висновку, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Тобто, для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Як вище встановив суд, позивач за його заявою отримав виконавчий лист, на підставі якого постановою від 30.01.2025 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрила виконавче провадження № 77037046 та в подальшому постановами від 14.04.2025 і 08.05.2025 наклала на боржника штраф за невиконання судового рішення.

Разом з тим, доказів вчинення всіх заходів примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України Про виконавче провадження позивач до заяви не додав, а суд з інформації, яка міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження, вчинення таких дій не встановив, тому об`єктивні підстави, які підтверджені належними та допустимими доказами, задля застосування судом права встановити судовий контроль відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 248, 256, 382, 294, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 580/4363/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала в повному обсязі складена та підписана 16.06.2025.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК