Справа № 380/17294/24
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

в порядку ст.383 КАС України

справа № 380/17294/24

16 червня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув заяву позивача про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії (в порядку ст.383 КАС України) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.10.2024 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не вирішення питання про наявність у ОСОБА_1 права на отримання індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 10.06.2019 відповідно до абз.3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 індексації-різниці за період з 01.03.2018 до 10.06.2019 відповідно до абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, а також провести виплату індексації грошового забезпечення з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 01.03.2018 до дня фактичної виплати, з врахуванням пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 29.11.2025.

15.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку ст.383 КАС України із заявою про визнання протиправними дій та бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 при виконанні судового рішення у справі 380/17294/24, у цій заяві просить суд:

- визнати протиправними бездіяльність відповідача, щодо порушення прав позивача на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.10.2024 у справі №380/17294/24, щодо неврахування щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 у сумі 2858,49грн. до суми грошового забезпечення за лютий 2018р. та без нарахування індексації-різниці у розмірі 4082,63грн (4463,15грн 380,52грн), з 01.03.2018 по 10.06.2019;

-зобов`язати вч НОМЕР_4 в термін до 30 днів, вжити заходи щодо усунення причин та умов що сприяють неналежному виконанню рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.10.2024 у справі №380/17294/24, шляхом перерахунку суми грошового забезпечення за лютий 2018року з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 у розмірі 2858,49грн. та нарахувати позивачу індексацію-різниці у розмірі 4082,63грн (4463,15грн 380,52грн), з 01.03.2018 по 10.06.2019;

-визнати поважними причини пропуску для звернення до суду про визнання протиправними дії вч НОМЕР_1 під час виконання рішення ЛОАС від 30.10.2024 у зв`язку з тим, що виконавче провадження відкрито лише 13.05.2025 та тривалою бездіяльністю відповідача.

Ухвалою від 23.05.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 під час виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.10.2024 (в порядку ст.383 КАС України) відмовлено у зв`язку із тим, що виконавче провадження № 78064699 з виконання виконавчих листів №380/17294/24, виданих 20.02.2025, відкрито 13.05.2025. У постанові про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2025 зобов`язано відповідача виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження. Станом на день звернення позивача із заявою, поданою в порядку ст.383 КАС України, тобто 15.05.2025, ще не сплив строк, наданий виконавцем відповідачу для виконання рішення суду.

28.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку ст.383 КАС України із аналогічною заявою про визнання протиправними дій та бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 при виконанні судового рішення у справі 380/17294/24.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо невиконання рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Вказана правова норма КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Таким чином, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу..

Таким чином правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Суд встановив, що підставою подання даної заяви є незгода позивача саме з розміром отриманих коштів при нарахуванні і виплаті індексації грошового забезпечення.

Суд звертає увагу, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.10.2024 у справі №380/17294/24 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 01.03.2018 до дня фактичної виплати, з врахуванням пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

При цьому вимога щодо стягнення з відповідача чітко визначеної суми індексації грошового забезпечення позивачем у позовній заяві заявлена не була. Також, прохальна частина позовної заяви не містила вимог щодо необхідності зазначення конкретного методу обчислення індексації.

Також суд звертає увагу, що судом при розгляді справи не досліджувався розмір сум необхідних для нарахування індексації грошового забезпечення, вказавши в мотивувальній частині рішення, що здійснення нарахування конкретних сум належить до безпосередніх повноважень відповідача, як роботодавця позивача.

У постанові від 30.03.2023 у справі № 200/2737/21-а Верховний Суд вказав, що питання обчислення суми індексації грошових доходів громадян може бути предметом судового контролю, а позовні вимоги щодо правильності їх обчислення можуть бути заявлені окремим позовом. При цьому, моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати позивачем індексації грошового забезпечення, з розміром якого останній не погоджується.

Як наслідок, незгода позивача з нарахуванням та виплатою індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду свідчить про виникнення нових спірних правовідносин, відмінних від спору, який вирішений судом в межах цієї справи, що не позбавляє заявника права на звернення до суду із позовною заявою в загальному порядку.

Рішення суду відповідач виконав відповідно до вимог резолютивної частини, тому захист порушеного права позивача у зв`язку з неправильним нарахування індексації грошового забезпечення можливий при новому зверненні до суду з новим предметом спору та з інших підстав, тому вимоги заявника, викладені у заяві в порядку ст.383 КАС України не можуть вирішуватися в порядку ст. 383 КАС України.

Отже, заявник фактично звертаючись до суду із даною заявою сформував нові вимоги, що відповідно не може бути вирішено судом у порядку застосування статті 383 КАС України.

Крім того, суд наголошує на тому, що примусове виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду 30.10.2024 у справі №380/17294/24 здійснюється у виконавчому провадженні, в межах якого виконавець уповноважений вживати заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на належне виконання судового рішення.

Отож, примусовий порядок виконання рішення ще не завершений, оскільки дії відповідача щодо належного виконання рішення перевіряються відповідним органом Державної виконавчої служби, та без надання належної оцінки цим органом суд не може стверджувати, що встановлені законом заходи примусового виконання рішення суду наразі є вичерпаними.

Відтак станом на день подання позивачем заяви, що розглядається, судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату.

Також , суд зауважує, що за правовою позицією, сформованою Верховним Судом у постанові 28.09.2021 у справі №440/2130/21, повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Керуючись статтями 248, 256, 383 КАС України, суд

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії (в порядку ст.383 КАС України) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя Лунь З.І.