Справа № 636/5950/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 р. Справа № 636/5950/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська - 105» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 (головуючий суддя І інстанції: Панов М.М.) у справі №636/5950/24

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська - 105»

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська-105», що виявилися у відмові надати ОСОБА_1 , інформацію на запит на отримання публічної інформації від 08.07.2024;

- зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська-105» надати для ознайомлення з можливістю фотографування та копіювання інформацію, що запитувалася ОСОБА_1 за запитом на отримання публічної інформації від 08.07.2024.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 07.08.2024 року адміністративну справу передано на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 року відкрито провадження в справі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська-105», що виявилася у ненаданні ОСОБА_1 інформації на запит на отримання публічної інформації від 08.07.2024.

Зобов`язано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська-105» надати для ознайомлення з можливістю фотографування та копіювання інформацію, що запитувалася ОСОБА_1 за запитом на отримання публічної інформації від 08.07.2024.

Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Харківська-105" на користь ОСОБА_1 сплачену судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким закрити провадження у справі, стягнути з позивача судові витрати.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що рішення суду ухвалене з суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права, за помилкових висновків суду щодо обставин справи.

Зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що запит не стосується надання публічної інформації, надходження та витрачання відповідачем бюджетних коштів, а стосується господарської діяльності Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська-105».

Крім того, зазначає, що запит позивача від 08.07.2024 не отримував.

Також, судом першої інстанції необґрунтовано задоволено позовні вимоги, оскільки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська-105» не є суб`єктом владних повноважень в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» та не зобов`язаний надавати відповідь на запит позивача.

Звертає увагу, що він звертався з клопотанням про закриття провадження у справі, проте ухвалою суду першої інстанції у задоволенні такої заяви (клопотання) відмовлено.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2025 року було визначено склад колегії суддів у даній справі: головуючий суддя (суддя-доповідач): Русанова В.Б.; судді: Бегунц А.О., Присяжнюк О.В.

У зв`язку з перебуванням у відрядженні судді Бегунца А.О., протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів у даній справі: головуючий суддя (суддя-доповідач): Русанова В.Б.; судді: Присяжнюк О.В., Калиновський В.А.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Вважає, що рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Відповідно до ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником нежитлових приміщень №№ 11-20, розташованих на першому поверсі житлового будинку за літ. «А-9» по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування нежитлових приміщень, нотаріально посвідченим 01.03.2024 за реєстровим № 225.

08.07.2024 позивач надіслав до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська-105» запит на отримання публічної інформації, в якому просив надати копії документів згідно з переліком:

1) протокол загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ХАРКІВСЬКА-105» про обрання нового складу правління та голови правління у 2023-2024 роках, разом з протоколом поіменного голосування присутніх на даних зборах, а також документи, що підтверджують надсилання співвласникам рекомендованих листів з повідомленням про проведення даних зборів, протокол підрахунку голосів лічильною комісією, листки опитування співвласників будинку, які не були присутні на даних зборах;

2) документи щодо фінансово-господарської та іншої діяльності правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ХАРКІВСЬКА-105», а саме:

- фінансовий звіт про суму коштів, зарахованих у ремонтний, резервний фонди із загальної суми перерахованих співвласниками будинку коштів на його утримання та утримання прибудинкової території, починаючи з 01.01.2024 по теперішній час;

- документи внутрішнього обліку, в яких відображаються нарахування та надходження коштів від мешканців будинку та інших співвласників за період з 01.01.2024 по теперішній час;

- документи внутрішнього обліку, в яких відображаються всі витрати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ХАРКІВСЬКА-105 за період з 01.01.2024 по теперішній час;

- документи, які відображають суму зарахованих коштів із загальних внесків на утримання будинку та прибудинкової території співвласників у ремонтний та резервний фонди, починаючи з 01.01.2024 по теперішній час;

- документи фінансової звітності за період з 01.01.2024 по теперішній час;

- бухгалтерські документи за період з 01.01.2024 по теперішній час, у тому числі оборотно-сальдові відомості за всіма рахунками;

- документи штатного розкладу за 2024 рік;

- накази про призначення посадових осіб, про затвердження штатних розкладів за 2024 рік;

- кошториси Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ХАРКІВСЬКА-105» за 2024 рік;

- договори з організаціями та договори цивільно-правового характеру про найманих працівників чи громадян на виконання робіт на замовлення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ХАРКІВСЬКА-105»;

- копію Статуту ОСББ «Харківська-105».

Позивач стверджував, що на поданий інформаційний запит від 08.07.2024 жодної відповіді він не отримав.

У відповіді на відзив, позивач зазначив, що запит ним направлявся відповідачу 08.07.2024, проте конверт повернуто АТ «Укрпошта» у зв`язку із закінченням строку зберігання відправлення, в підтвердження чого надав конверт на якому зазначено адреса відповідача, його електронна пошта та телефон.

Позивач тричі направляв запит на адресу відповідача, засобами поштового та електронного зв`язку о.g.vоуkу88@gmail.соm, в підтвердження чого надав чек про сплату послуг пошти та накладною №430, тренінгом АТ «Укрпошта» про відстеження посилки за № 430, проте кореспонденція не була отримана відпаовідачем.

Вважаючи неотримання запиту відповідачем фактичною відмовою у наданні відповіді на запит від 08.07.2024, не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач запитував публічну інформацію, а тому ненадання відповіді на запит позивача від 08.02.2024 є протиправноюбездіяльністю відповідача, оскільки не узгоджується із приписами чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених ст.308 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі по тексту - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Приписами п.7 ч.1 ст.19 КАС України визначена предметна юрисдикція публічно-правових спорів фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації, як така, що поширюється на адміністративні суди.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" № 2939-VI від 13.01.2011 (далі по тексту - Закон №2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

За приписами ч.1 ст.13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Згідно з ч.2 ст.13 Закону №2939-VI до розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють:

1) інформацією про стан довкілля;

2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту;

3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян;

4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами (ч.3 ст.13 Закону №2939-VI).

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (ч.4 ст.13 Закону № 2939-VI).

При цьому, приписами ч.1 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 за №2866-III (далі по тексту - Закон №2866-III) визначено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (ч.4 ст.4 Закону №2866-III).

Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону, є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками (ч. 6, ч. 7 ст. 4 Закону № 2866-III).

Отже, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач стверджує, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська-105» є розпорядником публічної інформації, оскільки отримує бюджетні кошти, проте відповідних доказів на підтвердження цих обставини до матеріалів справи не надано.

Водночас, колегія суддів вважає, що за змістом запиту позивача від 08.07.2024 запитувана ним інформація (копії документів згідно переліку) не стосується надходження/витрачання бюджетних коштів відповідачем.

Отже, в розумінні приписів ст.13 Закону №2939-VI запитувана позивачем інформація не відноситься до публічної інформації, на надання якої поширюються приписи зазначеного Закону.

На переконання суду у цьому випадку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська-105» не є розпорядником публічної інформації, а вказаний спір не є публічно-правовим.

Верховний Суд у своїй практиці сформував усталений підхід до визначення юрисдикції у подібних правовідносинах, за якого захист права особи на отримання інформації від ОСББ реалізується шляхом звернення до суду за правилами цивільного судочинства (зокрема, постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №235/1523/17, від 05.08.2020 року у справі №522/9294/16, від 10.02.2021 року у справі №487/3116/18, від 01.12.2021 року у справі №367/1505/20, від 19.05.2022 року у справі №759/10114/20).

Отже, враховуючи суб`єктний склад та предмет спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки він не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи дану справу по суті заявлених вимог, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що запитувана позивачем інформація не відноситься до публічної інформації, на надання якої поширюються приписи Закону №2939-VI, а відповідач не є розпорядником публічної інформації, тобто даний спір не є публічно-правовим, відтак неправомірно надавши правову оцінку бездіяльності відповідача щодо ненадання інформації на запит позивача, не вирішивши питання про закриття провадження у даній справі.

Згідно з ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених ст.19 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

За приписами ч.1 ст.239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про його скасування з прийняттям постанови про закриття провадження.

Відповідач в апеляційній скарзі просить розподілити судові витрати, понесені ним під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій, у тому числі витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції у сумі 4000,00 грн. та у суді апеляційної інстанції у сумі 2500,00 грн., а також сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1816,80 грн.

За приписами ч.1, ч.2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Порядок розподілу судових витрат у разі закриття провадження встановлений нормами частин п`ятої та десятої статті 139 КАС України.

Цими нормами визначено, що у разі, зокрема закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Тобто відповідачу, що заявляє про компенсацію здійснених ним витрат внаслідок необґрунтованих дій позивача, необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були вчинені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно; чи мав на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії недобросовісні дії позивача умисними й чим це підтверджується тощо. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 24.03.2021 у справі №922/2157/20, від 21.01.2020 у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі №924/804/20.

Відповідач, звертаючись до суду з апеляційною скаргою, наведеного не врахував, будь-яких доводів на підтвердження необґрунтованості дій позивача не навів, відповідних доказів не надав.

Рішення про закриття провадження у справі у зв`язку з непідсудністю спору судам адміністративної юрисдикції загалом не є тим видом судового рішення, в основі якого лежать безпідставні чи необґрунтовані дії, оскільки, як правило, під час ухвалення такого рішення суд не формулює висновків про обґрунтованість і слушність доводів позивача.

Отже, необґрунтованість дій позивача у цій справі не доведена відповідачем та не встановлена судом апеляційної інстанції в межах розгляду цієї справи.

Колегія суддів наголошує, що сам по собі факт закриття провадження у справі не підтверджує ні відсутність спору позивача з відповідачем, ні відсутність предмета спору, ні вчинення необґрунтованих дій позивачем та не свідчить про наявність безумовних підстав для компенсації судових витрат відповідачу.

Аналогічний за змістом висновок містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №640/1029/18 (провадження №14-443цс19).

За таких обставин підстави щодо здійснення розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги відповідачу, відсутні.

Також судом враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в ухвалі від 08.07.2020 у справі №810/3711/18.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (ч. 5 ст.7 цього Закону).

Отже, судовий збір, сплачений відповідачем за подання апеляційної скарги, може бути повернутий з Державного бюджету України відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону №3674-VІ за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись ст. ст. 238, 239, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська - 105» задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2025 у справі №636/5950/24 скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківська-105» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд та вирішення даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови на звернення із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді О.В. Присяжнюк В.А. Калиновський