Справа № 455/801/25
Суддя: Кушнір А. В.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 455/801/25
Провадження № 2-а/455/9/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

16 червня 2025 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кушніра А.В.,

секретар судового засідання Борковська Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

24.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №14 від 16.01.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000гривень, а справу закрити.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з вказаною постановою не погоджується, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Зазначає, що він перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 05.07.2019 року, що вбачається з тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 24.10.2022 року. Згідно п.12 особливі відмітки тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 йому була надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до абз.11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» терміном на 12 місяців з 21.10.2022р. В подальшому, він 26.10.2023 року подав всі необхідні підтверджуючі документи про те, що є особою, яка не підлягає призову на військову службу під час мобілізації і листом від 16.11.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджено, що він не підлягає призову на військову службу терміном на один рік до 31.10.2024 року.

Стверджує, що при зверненні до Самбірського2022 році так і в 2023 році він надавав всю інформацію про себе (адресу проживання, номер телефону, склад сім`ї, електронну пошту), яка є необхідною для підтвердження права на відстрочку відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізацію». На початку листопада він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із таким же пакетом документів для підтвердження права на відстрочку під час мобілізації. Коли звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 про отримання підтвердження відстрочки 16 січня 2025 року йому була вручена постанова №14 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП. Отже, не відповідає дійсності той факт, що з дня набрання чинності Законом України №3633-ІХ він не здійснив уточнення персональних даних (адреси проживання, номера засобу зв`язку, адреси електронної пошти).

Вказує, що всі його персональні дані, в тому числі (адреса проживання, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти) були повідомлені ним ІНФОРМАЦІЯ_3 як під час взяття на облік. Під час оформлення відстрочки 21.10.2022 року та 16.11.2023 року, що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.11.2023р. №10051/23 де вказана його адреса. Той факт, що ці дані не були працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 внесені до системи «Оберіг» не може бути вмінений йому у вину.

Також звертає увагу на те, що відповідач ставить йому у вину порушення п. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» згідно якого призовники, військовозобов`язані резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади, зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку. Однак, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, на підставі яких саме доказів відповідач дійшов висновку про порушення ним п.11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП. Отже, при з`явленні до ІНФОРМАЦІЯ_2 та поданні документів на відстрочку, де обов`язковими даними є зазначення адреси проживання, номер засобу та електронної пошти, він дотримався вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Якщо ІНФОРМАЦІЯ_3 , як орган адміністрування Реєстру, самостійно не вніс до Реєстру дані про нього, а саме про адресу проживання та номер телефону, і про цей факт йому було відомо починаючи з 18.07.2024 року, то двомісячний строк на притягнення до адміністративної відповідальності сплив, що є ще додатковою підставою для скасування постанови як такої, що винесена поза межами встановленого законом строку. Вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту винності його у порушенні законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та як наслідок у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2025 року справа визначена для розгляду судді Кушніру А.В.

Ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 30.04.2025 поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до адміністративного суду з даним позовом, адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд.

16.06.2025 від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду надійшов відзив на позовну, в якому зазначає наступне. Вказує, що 13.01.2025року о 13год 00хв при особистому зверненні до ІНФОРМАЦІЯ_4 вияснилось що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 являється військовозобов`язаним і з дня набрання чинності Законом України №3633-ІХ протягом 60 днів, а саме до 17.07.2024 року, не здійснив уточнення персональних даних. Факт вчинення правопорушення підтверджується інформацією облікованою в реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів в системі «Оберіг». 13.01.2025 року офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 , старшим лейтенантом ОСОБА_2 , було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за те, що він в особливий період та з дня набрання чинності Закону України №3633-IX протягом 60 днів, а саме до 17.07.2024 року, не здійснив уточнення персональних даних (адреси місця проживання, номера засобу зв`язку, адреси електронної пошти) у встановленому Законом порядку. Таким чином, позивач ОСОБА_1 порушив Закон України №3633-ІХ від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. Вказане свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП. У цьому протоколі позивачеві повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 16.01.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в кабінеті №6. На підставі протоколу від 13.01.2025 року, відповідачем винесено щодо ОСОБА_1 постанову №14 від 16.01.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000,00 грн. Не погоджуючись з вказаною постановою, вважаючи її незаконною та такою, що не відповідає нормам процесуального права, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування. Втім, відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_3 заперечує проти вказаних доводів ОСОБА_1 , з огляду на таке. Перехідними положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» встановлено обов`язок громадянам України, які перебувають на військовому обліку, протягом 60 днів із дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані. Здійснити вищевказані дії необхідно шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності). Як уже зазначено відповідачем вище, згідно постанови про адміністративне правопорушення від 16.01.2025 року №14, позивач ОСОБА_1 , під час дії в Україні особливого періоду не уточнив військово-облікові дані до 17.07.2024 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.210 КУпАП. Так, стаття 210 КУпАП встановлює відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Заперечуючи правомірність оскаржуваної постанови, позивач посилається на те, що він у 2022-2023 роках звертався до ІНФОРМАЦІЯ_4 для оформлення відстрочки від мобілізації. З дня набрання чинності 3аконом України №3633-ІХ протягом 60 днів, а саме до 17.07.2024 усі військовозобов`язані громадяни України повинні були уточнити свої військово-облікові дані незалежно від місця перебування або права на відстрочку. Враховуючи викладене, вважає за необхідне зазначити, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 мав обов`язок протягом 60 днів із дня набрання чинності змін до Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» від 18.05.2024 року уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані. Крім того, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення N14 від 16.01.2025 року винесена уповноваженою на те особою, у встановлені законом строки, за умов належного повідомлення позивача про дату, місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, розмір накладеного штрафу відповідає санкції ч.3 ст.210 КУпАП, а тому відсутні підстави для її скасування. На переконання відповідача, доводи позивача, що викладені ним у позовній заяві, не спростовують вчинення ним адміністративного правопорушення, що оспорюється, а зводяться до намагання уникнути адміністративної відповідальності. Таким чином, зважаючи на встановлену законодавством правову регламентацію спірних правовідносин та з урахуванням фактичних обставин справи, в задоволенні позовних вимог належить відмовити у повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у відзиві на позовну заяву просив суд судове засідання проводити у їх відсутності.

Згідно ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності учасників справи.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, фіксування процесу не здійснювалося оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що 16 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 винесено постанову №14 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, якою на ОСОБА_1 (позивача у справі) накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000гривень.

Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, «…З протоколу про адміністративне правопорушення складеного офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_6 старшим лейтенантом ОСОБА_2 та вивчивши матеріали адміністративного провадження стало відомо, наступне: "13" січня 2025 року о 13 год. 00 хв. стало відомо, при особистому зверненні до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що військовозобов`язаний ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , з дня набрання чинності Законом України № 3633-ІХ протягом 60 днів до 17.07.2024 року, не здійснив уточнення персональних даних (адреси проживання, номера засобу зв`язку, адреси електронної пошти) у встановленому Законом порядку, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП. Факт вчиненого правопорушення підтверджується інформацією облікованою в реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» у якому відсутня Інформація щодо уточнення персональних даних військовозобов`язаним ОСОБА_1 …».

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства, як вказується у ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Стосовно правильної кваліфікації дій позивача за ч.3 ст. 210 КУпАП, суд виходить з такого.

Згідно з частинами 1, 3 статті 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частин 1, 3 статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивачем порушено вимоги положень Закону України № 3633-ІХ, за що передбачено адміністративну відповідальність ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що 11 квітня 2024 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (далі - Закону № 3633-ІХ), який набрав чинності 18 травня 2024 року.

Підпунктом 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ установлено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-IX: громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Відповідно до 2 статті 17 Закону України «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно з абзацом 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції Закону № 3633-ІХ) громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до абзацу 6 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII, в редакції Закону № 3633-ІХ) громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Загальні правила військового обліку встановлені статтею 33 Закону № 2232-XII, якою закріплено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників (підпункт 2 частини 1 статті 37 Закону № 2232-XII).

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі Порядок № 1487), додатком 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі також - Правила військового обліку).

Відповідно до положень пункту 1 Правил військового обліку призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:

прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньої розвідки - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки;

особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до пункту 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

Абзацом 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції Закону № 3633-ІХ) визначено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що неуточнення військово-облікових даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (тобто в період 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року включно) у відповідності до підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633-ІХ, а саме адреси проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інших персональних даних, шляхом самостійного прибуття до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до ЦНАП, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності), має кваліфікуватись за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Таким чином, відповідачем неправильно кваліфіковано дії позивача за ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки фактично саме вимогами законодавства України про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію визначено обов`язок громадян України щодо уточнення військово-облікових персональних даних у відповідності до підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633-ІХ.

Суд звертає увагу на те, що Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції Закону України № 3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку») окремо виділяє обов`язок громадян України щодо уточнення персональних даних та обов`язок громадян України виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Суд зауважує, що об`єктивна сторона правопорушення, визначеного ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачає невиконання, зокрема, приписів ст. 21 та 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», тому застосування до спірних правовідносин ст. 210 КУпАП є безпідставним.

Суд зазначає, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Неправильна кваліфікація дій особи зумовлює її притягнення за неналежне порушення і, відповідно, відсутність складу та події правопорушення яке йому кваліфікують.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №14 від 16.01.2025 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, і закриття справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ч.1 ст.139 КАС України понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 605,60 гривень слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.2, 6, 72-78, 241-246, 250, 271, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №14 від 16.01.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000гривень, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відомості щодо учасників справи:

- Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ;

- Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено та проголошено 16.06.2025 року.

Суддя А.В.Кушнір