Справа № 320/6502/25
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року м. Київ № 320/6502/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому позивачка просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві №4772/26-15-24-01-19-13/ від 25.10.2024 про виключення з Реєстру платників єдиного податку: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , з 10.09.2024;

зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві відновити відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 реєстрацію платника єдиного податку третьої групи, ставка 5% з 30.09.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.09.2024 заступником начальника відділу ведення реєстру платників єдиного податку - фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у м. Києві Мариною Анатоліївною Ставицькою на підставі пунктів 299.10, 299.11 статті 299 Податкового Кодексу України проведено камеральну перевірку щодо порушення умов застосування платником єдиного податку спрощеної системи оподаткування: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , дата реєстрації платником єдиного податку 01.07.2021, за результатом якої складено акт про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку умов застосування спрощеної системи оподаткування № 4819/26-15-24-01-19-03/ НОМЕР_1 від 30.09.2024.

Перевіркою встановлено, що платником податків порушено умови застосування спрощеної системи оподаткування, а саме: абзац 5 підпункту 298.2.3. пункту 298.2 статті 298 ПК України (у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання) - здійснення виду діяльності КВЕД 61.90 Інша діяльність у сфері електрозв`язку.

В акті перевірки зазначено, що під час перевірки були використані документи та відомості з інформаційних баз даних, а саме: АІС «Податковий блок»; дані інтегрованої картки платника єдиного податку; дані з ЄДР; дані з реєстру платників єдиного податку; заява про право застосування спрощеної системи оподаткування від 31.05.2021 № 45713/АП, обрана група - третя (5 % доходу); податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця.

Відповідальність за порушення умов застосування спрощеної системи оподаткування, відповідно Глави 1 ПК України передбачена пунктами 299.10, 299.11 статті 299 ПК України.

Рішенням відповідача № 4772/26-15-24-01-19-13/31 19319842 від 25.10.2024 про виключення з реєстру платників єдиного податку, позивача виключено з Реєстру платників єдиного податку з 30.09.2024. Оскільки спірне рішення було прийнято на підставі висновків камеральної, а не документальної позапланової перевірки, вважає, що відповідачем порушено процедуру анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку, що в свою чергу. Просить суд задовольнити позов.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року судом відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану в межах адміністративної справи за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Відповідач не погодившись з доводами викладеними у позовній заяві подав відзив на позовну заяву, де зазначив, що Головним управлінням ДПС у м. Києві за результатами камеральної перевірки складено акт про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного подачку умов застосування спрощеної системи оподаткування від 30.09.2024 №4819/26-15-24-01-19-03/ НОМЕР_1 .

Акт про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку умов застосування спрощеної системи оподаткування від 30.09.2024 №4819/26-15-24-01-19-03/ НОМЕР_1 , Головним управлінням ДПС у м. Києві надіслано 02.10.2024 засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Головного управління ДІ1С у м. Києві від 25.10.2024 №4772/26-15-24-01-19-13/ про виключення з реєстру платників єдиного податку, реєстрація платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 була анульована 30.09.2024 на підставі абзацу 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України, а саме у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувані спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - здійснення видів діяльності за КВЕД - 61.90 - інша діяльність у сфері електрозв`язку. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач у відповіді на відзив зазначає, Класифікація видів економічної діяльності, (далі КВЕД-2010), затверджена наказом Державного комітету статистики України від 23.12.2011 № 396. Вказаний наказ визначає методологічні основи та пояснення до позицій національного класифікатора КВЕД-2010. Згідно з КВЕД-2010 діяльність з надання послуг доступу до мережі Інтернет не відокремлюється в окремий клас або підклас видів економічної діяльності, а є складовою класів 61.10 «Діяльність у сфері проводового електрозв`язку», 61.20 «Діяльність у сфері безпроводового електрозв`язку», 61.30-«Діяльність у сфері супутникового електрозв`язку» та класу 61.90 «Інша діяльність у сфері електрозв`язку». Отже, фізичні особи - підприємці, які обрали вищевказані КВЕД-2010 та надають електронні комунікаційні послуги не мають права застосовувати спрощену систему оподаткування. Таким чином, позивач не здійснює фактично діяльності за вказаними у статті 291 ПК України видами, підтвердженням чого є, в тому числі, відомості з Реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг. Просить суд задовольнити позов.

Розглянувши подані представниками сторін документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності та перебуває на спрощеній системі оподаткування третьої групи за ставкою 5 % до доходу, з 01.07.2021 року. Видами діяльності позивача згідно КВЕД ДК 009:2010, є:

61.90 Інша діяльність у сфері електрозв`язку (основний);

46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням програмним забезпеченням;

46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткованням, деталями до нього;

82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.;

62.02 Консультування з питань інформатизації;

63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність.

Позивач надає послугу доступу до мережі Інтернет з кодом ІА.S2 та включений до Реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж та послуг за № 1029, як постачальник послуги, що забезпечує доступ до мережі Інтернет із швидкістю передачі даних, не меншою, ніж визначена законодавством, та без застосування систем з комунікацією каналів, з використанням мережі: фіксованого зв`язку.

Позивач перебувала на спрощеній системі оподаткування на 3 групі зі ставкою 5% до доходу.

Листом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві було проінформовано позивача, що згідно Закону України від 16.12.20 № 1089-ІХ «Про електронні комунікації» платники податків при постачанні електронних комунікаційних послуг не мають права застосовувати спрощену систему оподаткування. Це стосується видів діяльності за КВЕД-2010: 61.10 «Діяльність у сфері проводового електрозв`язку»; 61.20 «Діяльність у сфері безпроводового електрозв`язку»; 61.30 «Діяльність у сфері супутникового електрозв`язку»; 61.90 «Інша діяльність у сфері електрозв`язку». Для уникнення анулювання реєстрації платника єдиного податку необхідно привести у відповідність реєстраційні дані та дані Реєстру платника єдиного податку.

30.09.2024 заступником начальника відділу ведення реєстру платників єдиного податку - фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у м. Києві Мариною Анатоліївною Ставицькою на підставі пунктів 299.10, 299.11 статті 299 Податкового Кодексу України проведено камеральну перевірку щодо порушення умов застосування платником єдиного податку спрощеної системи оподаткування: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , дата реєстрації платником єдиного податку 01.07.2021, за результатом якої складено акт про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку умов застосування спрощеної системи оподаткування № 4819/26-15-24-01-19-03/ НОМЕР_1 від 30.09.2024 (далі - Акт перевірки).

Перевіркою встановлено, що платником податків порушено умови застосування спрощеної системи оподаткування, а саме: абзац 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 ст. 298 ПК України (у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання) - здійснення виду діяльності КВЕД 61.90 Інша діяльність у сфері електрозв`язку, який заборонено підпунктом 291.5 статті 291 ПК України.

В Акті перевірки зазначено, що під час перевірки були використані документи та відомості з інформаційних баз даних, а саме: АІС «Податковий блок»; дані інтегрованої картки платника єдиного податку; дані з ЄДР; дані з реєстру платників єдиного податку; заява про право застосування спрощеної системи оподаткування від 31.05.2021 № 45713/АП, обрана група - третя (5 % доходу); податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця.

Рішенням ГУ ДПС у м. Києві №4772/26-15-24-01-19-13/31 19319842 від 25.10.2024 про виключення з реєстру платників єдиного податку, позивача виключено з Реєстру платників єдиного податку з 30.09.2024.

Не погодившись із вказаним рішенням позивачем було подано скаргу до ДПС України.

Державною податковою службою України рішенням від 20.12.2024 №38298/6/99-00-06-03-03-06 про відмову платнику податків у поновлені пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку - не визнано поважними наведені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 причини пропуску строку на подання скарги та у частині поновлення пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням ГУ ДПС у м. Києві №4772/26-15-24-01-19-13/31 19319842 від 25.10.2024 про виключення з реєстру платників єдиного податку, позивач звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив із такого.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 291.2 статі 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 291.3 статі 291 ПК України визначено, що юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначено статтею 299 ПК України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Згідно з пунктом 299.2 статті 299 ПК України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Абзацом 3 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України визначено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки, у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи (крім платників єдиного податку третьої групи - електронних резидентів (е-резидентів), - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

Відповідно до підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

6) набуття платником податку статусу резидента Дія Сіті - в останній день календарного кварталу, в якому платник податку набув статус резидента Дія Сіті;

7) втрати платником єдиного податку третьої групи статусу електронного резидента (е-резидента).

Приписами пункту 299.11 статті 299 ПК України визначено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Аналіз наведеного вище свідчить про те, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи (крім платників єдиного податку третьої групи - електронних резидентів (е-резидентів), що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

Суд зауважує, що передумовою прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку є проведення перевірки, висновки якої повинні бути викладені у відповідному акті.

Згідно з підпунктом 62.1.3 пунктом 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з підпунктом 1 розділу ІІ вказаного Порядку результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а в разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки.

Пунктами 3-5 зазначеного розділу Порядку №727 передбачено, що акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У ньому викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів. Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків.

Про обов`язок деталізувати зміст виявлених порушень та необхідність відповідності такого опису вказаним висновкам про вчинене в акті перевірки акцентує увагу в численних рішеннях і Верховний Суд, зокрема в постанові від 26 червня 2023 року у справі №815/6819/14.

Верховний Суд при розгляді аналогічних адміністративних справ сформував такі висновки: реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (постанови від 26.02.2019 року у справі №805/1396/17-а, від 05.02.2019 року у справі №805/206/17-а, від 24.01.2019 року у справі №813/1346/18, від 05.06.2018 року у справі №813/4266/17).

З огляду на наведене вище, суд висновує, що єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Водночас, матеріали справи не містять доказів проведення документальної перевірки позивача, а акт від 30.09.2024 №4819/26-15-24-01-19-03/ НОМЕР_1 , окрім лише посилань на норми пункту 299.11 статті 299 ПК України, взагалі не містить назви перевірки, на підставі якої останній був складений.

Крім того, в акті перевірки лише зазначено, що з проведеного аналізу основний вид діяльності ФОП ОСОБА_1 платника єдиного податку третьої групи - юридичних осіб, відповідає класу 61.10 «Діяльність у сфері проводового електрозв`язку». В подальшому в акті перевірки цитуються норми Податкового кодексу України.

За результатами цитування норм ПК України, податковий орган дійшов до висновку, що Товариство немає підстав для перебування в реєстрі платників єдиного податку третьої групи та за рішенням контролюючого органу підлягає виключенню з Реєстру платників єдиного податку.

Суд звертає увагу на те, що акт перевірки на підставі якого прийнято спірне рішення, взагалі не відображає зміст та суть встановлених контролюючим органом порушень. З описової частини акта перевірки не зрозуміло в чому, на думку податкового органу, полягає склад вчиненого правопорушення.

Зміст акту від 30.09.2024 свідчить, що податковим органом не наведено жодної доводу, який би підтверджував здійснення позивачем господарської діяльності, яка не може здійснюватися платниками єдиного податку першої - третьої груп.

В свою чергу, неповнота висновків акта перевірки, виключає можливість стверджувати про здійснення позивачем господарської діяльності, яка не може здійснюватися платниками єдиного податку першої - третьої груп.

При цьому, неповнота висновків акта перевірки, фактично унеможливлює здійснити аналіз правових норм в межах конкретних правовідносин.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у свої постанові від 18.03.2025 у справі № 160/21398/24.

Отже, оскільки контролюючим органом не було дотримано процедури анулювання реєстрації платника єдиного податку за наявності законодавчо визначених для цього підстав, суд погоджується із доводами позивача, що анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку третьої групи не відповідає положенням ПК України та здійснено контролюючим органом не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені законами України.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, окрім наведених вище висновків, погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує жодних правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення.

Зміст висновків наведених постанов свідчить про те, що установивши порушення процедури проведення перевірки, її підстав, наслідком чого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд може не переходити з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

Вказану позицію, зокрема викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у свої постанові від 18.03.2025 у справі № 160/21398/24.

У силу припису частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права , викладені у постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління ДПС у м. Києві про виключення з реєстру платника єдиного податку № 714/26-15-04-16-12 від 20.11.2024 прийнято з порушенням процедури його прийняття, що є самостійною підставою для його скасування, враховуючи правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 18.03.2025 у справі № 160/21398/24.

Враховуючи, що рішення Головного управління ДПС у м. Києві №4772/26-15-24-01-19-13/ від 25.10.2024 про виключення з реєстру платників єдиного податку є протиправним та підлягає скасуванню, належним захистом прав позивача у даному випадку є саме зобов`язання Головне управління ДПС у м. Києві поновити в реєстрі платників єдиного податку запис про реєстрацію фізичної особи-підприємства ОСОБА_1 платником єдиного податку з 30.09.2024 з метою недопущення порушення права позивача та повернення її у становище, яке існувало до винесення протиправного рішення.

Суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наведених обставин у сукупності, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання даного адміністративного позову до суду позивачем було сплачено за реквізитами Київського окружного адміністративного суду судовий збір в розмірі 3028 грн згідно платіжної інструкції від 30.01.2025, згідно з інформацією, наявною в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено.

Отже, в силу приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір в розмірі 3028грн підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві №4772/26-15-24-01-19-13/ від 25.10.2024 про виключення з Реєстру платників єдиного податку: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , з 10.09.2024.

Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві поновити реєстрацію платника єдиного податку третьої групи зі ставкою 5% фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , з 30.09.2024.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011; адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.