Справа № 420/11663/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

І. Зміст позовних вимог.

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач ГУ ПФУ в Харківській області), у якому, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 11.01.2024 № 62.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до ОСОБА_1 загального страхового стажу період проходження строкової військової служби з 07.05.1982 по 20.06.1984, період роботи з 17.07.1986 по 01.03.1999.

ІІ. Позиція позивача, заперечення відповідача.

На обґрунтування вказаних вимог представник позивача зазначає, що 08.01.2024 р. ОСОБА_1 подав заяву про призначення пенсії за віком, за результатами розгляду якої Відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняв рішення від 11.01.2024 № 62 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. При цьому, відповідачем до загального страхового стажу позивача не було зараховано період роботи з 17.07.1986 по 18.12.1995 та з 01.06.1997 по 01.03.1999 згідно його трудової книжки НОМЕР_1 від 05.08.1981 року та період проходження строкової військової служби з 07.05.1982 по 20.06.1984 згідно військового квитка НОМЕР_2 від 27.04.1982 через певні недоліки їх записів. Оскільки недоліки щодо заповнення трудової книжки та військового квитка не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи та військової служби для обрахунку стажу при призначенні пенсії, тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 11.01.2024 № 62 є протиправним та підлягає скасуванню.

27.04.2025 року від ГУ ПФУ у Харківській області надійшов до суду відзив на позов, за яким відповідач просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи, що 08.01.2024 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, яка за принципом екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ у Харківській області та прийнято рішення від 11.01.2024 №62 про відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Так, відповідач вказує, що законодавцем встановлено два критерії щодо визначення права на призначення пенсії за віком, а саме: досягнення відповідного віку та наявність страхового стажу. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року. Відповідно до наданих документів та даних індивідуальних відомостей про застраховану особу на час звернення з заявою про призначення пенсії вік ОСОБА_1 складав 59 років 11 місяців 03 дні та страховий стаж становив 20 років 06 місяців 03 дні, страховий стаж для права на пенсію становив 21 рік 02 місяці 00 днів (при необхідних не менше 31 року у 2024 році), що є недостатнім та не дає підстав для призначення пенсії за віком. За доданими до заяви про призначення пенсії документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.08.1981 р. період з 17.07.1986 по 18.12.1995, оскільки назва підприємства в печатці при звільнення не відповідає назві згідно реорганізації підприємства; період з 01.06.1997 по 01.03.1999, оскільки різниця між датою зарахування та датою створення наказу про зарахування складає більше 1 місяця. Періоди з 01.01.1998 по 31.03.1998 та з 01.11.1998 по 28.02.1999 зараховано на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб. Не зараховано також період проходження строкової військової служби з 07.05.1982 по 20.06.1984 згідно військового квитка НОМЕР_2 від 27.04.1982, оскільки відсутній відпис відповідальної особи при звільненні зі служби. Отже, відсутні законні підстави для зарахування зазначених періодів роботи до страхового стажу Позивача. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області правомірно та на законних підставах винесло рішення від 11.01.2024 №62, яким відмовило в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого п.1 ст. 26 Закону №1058.

23.05.2025 р. на виконання ухвали від 07.05.25025 р. ГУ ПФУ в Херсонській області надало суду належним чином засвідчені копії заяви позивача від 08.01.2024 року щодо призначення пенсії за віком та додані до неї документи.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 22.04.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Цією ухвалою зобов`язано ГУ ПФУ у Харківській області разом з відзивом на позов надати суду належним чином засвідчені копії документів, а саме: заяву позивача щодо призначення пенсії за віком та додані до неї документи ( у разі їх не надання позивачем разом з позовом); пояснення з доказами та нормативно-правовим обґрунтуванням підстав прийняття оскаржуваного рішення.

Ухвалою від 07.05.2025 р. витребувано від ГУ ПФУ в Херсонській області належним чином засвідчені копії заяви позивача від 08.01.2024 року щодо призначення пенсії за віком та додані до неї документи у зв`язку з тим, у ГУ ПФУ в Харківській області відсутній доступ до електронної пенсійної справи позивача.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцем його реєстрації є АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України (а.с. 5)

08.01.2024 року позивач звернувся до Бериславського ОУ ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком.(а.с )

До заяви було додано наступні документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, диплом (свідоцтво) про навчання, військовий квиток НОМЕР_2 від 27.04.1982, трудова книжка НОМЕР_1 , що підтверджується розпискою-повідомленням від 08.01.2024 року за №29 ( а.с.)

Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (надалі по тексту Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - ГУ ПФУ у Харківській області, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

11.01.2024 року Відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за результатами розгляду документів ОСОБА_1 , доданих до заяви прийнято рішення за № 62, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Дане рішення обґрунтовано наступним:

- необхідний вік становить 60 років, вік заявника 59 років 11 місяців 03 дні

- необхідний страховий стаж становить 31 рік, страховий стаж заявника становить 20 років 06 місяців 03 дні, страховий стаж для права на пенсію становить 21 рік 02 місяці 00 днів

- за результатами розгляду документів, доданих до заяви:

1) згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.08.1981 до загального страхового стажу не зараховано період роботи

- з 17.07.1986 по 18.12.1995, оскільки назва підприємства в печатці при звільнення не відповідає назві згідно реорганізації підприємства;

- з 01.06.1997 по 01.03.1999, оскільки різниця між датою зарахування та датою створення наказу про зарахування складає більше 1 місяця.

Періоди з 01.01.1998 по 31.03.1998 та з 01.11.1998 по 28.02.1999 зараховано на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб.

2) згідно військового квитка НОМЕР_2 від 27.04.1982 до загального страхового стажу не зараховано період проходження строкової військової служби з 07.05.1982 по 20.06.1984, оскільки відсутній відпис відповідальної особи при звільненні зі служби.

- у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років мають особи за наявності страхового стажу: починаючи з 01 січня 2028 від 15 до 25 років. Відтак, право на пенсію заявник набуде з 06.02.2029 р.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що порушує його права на пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частинами 1, 2 ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до Конституції України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій гарантує всім непрацездатним громадянам України Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII. ( далі - Закон № 1788-XII), яким передбачено, зокрема,

- громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом ( частина 1 ст. 1 Закону № 1788-XII);

- до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання …. ( частина перша статті 56 Закону № 1788-XII)

- до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби ( пункт "в" частини третьої статті 56 Закону № 1788-XII)

- основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України . ( стаття 62 Закону № 1788-XII).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV в редакції, чинній на час звернення позивача за призначенням пенсії), зокрема, -

- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок ( перший частини ч.1 ст. 24 Закону № 1058-IV);

- страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. ( перший частини ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV);

- періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. ( абзац перший частини 4 ст. 24 Закону № 1058-IV);

- особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

У разі відсутності, починаючи з 01.01.2018 страхового стажу, передбаченого ч. 1 ст. 26 Закону № 1058, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років.

У разі відсутності, починаючи з 01.01.2019 страхового стажу, передбаченого ч.2 ст. 26 Закону №1058, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років мають особи за наявності страхового стажу: починаючи з 1 січня 2028 від 15 до 25 років. ( частини перша - третя статті 26 Закону № 1058-ІV).

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. ( частина перша ст. 44 Закону № 1058-IV);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. ( частина третя статті 44 Закону № 1058-IV);

- пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. ( абзац другий пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV);

- документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. ( частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабміну України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, зокрема,

- основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами ( пункт 1 Порядку № 637);

- за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків. ( пункт 3 Порядку№ 637).

- за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. ( пункт 18 Порядку № 637).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано "Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції чинній на момент звернення за призначенням пенсії), яким передбачено, зокрема, -

- звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. ( пункт 1.6 Порядку № 22-1);

- днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону. ( пункт 1.7 Порядку № 22-1)

- до заяви про призначення пенсії за віком, зокрема, додаються документи про стаж, що визначені Порядком № 637 ( пункт 2.1 Порядку № 22-1);

- орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). ( пункт 4.1. Порядку № 22-1);

- при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі. ( пункт 4.2. Порядку № 22-1)

- не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2. цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. ( абзац перший пункту 4.3 Порядку № 22-1).

VI. Оцінка суду.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що заява про призначення пенсії та необхідні документи, у т.ч. документи про стаж, що визначені Порядком № 637, подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

При цьому, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності останньої або відповідних записів у ній, їх неправильності чи неточності, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Такими документами, зокрема, є архівні та уточнюючі довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання, тощо. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, спірність питання у даній справі полягає у правомірності відмови пенсійного органу призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутності необхідного страхового стажу для її призначення.

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що відповідачем не враховано до страхового стажу позивача періоди роботи, які містяться в записах трудової книжки № НОМЕР_1 , виданій 05.08.1981 р., а також період проходження строкової військової служби згідно військового квитка НОМЕР_2 від 27.04.1982 р. з огляду на певні недоліки записів у трудовій книжці та військовому квитку.

Вирішуючи дані спірні правовідносини, суд враховує наступне.

У спірний період внесення записів до трудової книжки позивача діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затверджена наказом Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20 червня 1974 року № 162, яка втратила чинність 29 липня 1993 року у зв`язку з прийняттям спільного наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 р. про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція № 58).

Так, за змістом пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Так, за позицією відповідача записи трудової книжки № НОМЕР_1 , які охоплюють період роботи з 17.07.1986 по 18.12.1995 в Херсонському ОПО Бытрадиотехника (мовою оригіналу) мають такий недолік, як назва підприємства в печатці при звільнення не відповідає назві згідно реорганізації підприємства.

Дослідивши зміст записів трудової книжки у вказаний спірний період, судом встановлено, що

- перед записом під номером 5 міститься запис мовою документа « Херсонское ОПО «Бытрадиотехника ( штамп Херсонское обласное производственное объединение « Бытрадиотехника)

- запис під номером 5 від 17.07.1986 р. про прийняття радіомеханіком 4 розряду Великоолександрівського РРТА, підстава - наказ № 68-к від 18.07.1986 р.,

- запис під номером 6 від 01.02.1988 р. про введення нових тарифних умов оплати праці ( ЕКПС випуск № 1 рік видання 1986) встановлений 4 кваліфікаційний розряд, підстава - наказ № 18-к від 25.02.1988 р.

- запис під номером 7 від 15.10.1994 р. ХОПО Бытрадиотехныка реорганізовано в акціонерне товариство Вікторія, підстава - протокол зборів від 15.10.1994 року ;

- запис під номером 8 від 18.12.1995 р. - звільнений згідно ст. 36 п. 8 КЗпП України … - підстава - наказ № 72- к від 18.12.1995 року.

При цьому, запис про звільнення позивача засвідчений підписом інженера відділу кадрів та печаткою відділу кадрів ХОПО Бытрадиотехника, що не відповідає зміненій назві підприємства на АТ « Вікторія».

Проте, суд вважає, що вказаний недолік не може бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні позивачу періоду його роботи з 17.07.1986 по 18.12.1995 р. на вказаному підприємстві до трудового стажу з огляду на те, що перед записом під № 7 від 15.10.1994 р. наявний штамп реорганізованого ХОПО Бытрадиотехника на АТ Вікторія , а тому на думку суду надавало можливість відповідачу пересвідчитись у правильності назви підприємства, з якого позивача було звільнено.

Щодо обґрунтованості підстав для не врахування до загального стажу позивача період його трудової діяльності з 01.06.1997 по 01.03.1999 в В.Олександрійському дочірньому підприємстві Інгулець, який охоплюється записами трудової книжки № НОМЕР_1 під номерами 9-10 з огляду на різницю між датою зарахування та датою створення наказу про зарахування більше 1 місяця, то суд вказує про таке.

Дослідивши зміст записів трудової книжки позивача у вказаний спірний період, судом встановлено, що

- запис під № 9 датою 01.06.1997 р. містить відомості про переведення в В. Олександрійське підприємство Інгулець радіомеханіком 4 розряду, підстава - наказ №53-к від 09.12.1997 р.;

- запис під № 10 датою 01.03.1999 р. містить відомості про звільнення по статті 38 КЗпП України, за власним бажанням, підстава - наказ №10-к від 22.03.1999 р.

Тобто, запис під № 9 датований « 01.06.1997» про переведення не відповідає наказу №53-к датованого « 09.12.1997» та складає проміжок часу більше 6 місяців.

Суд приймає до уваги, що за змістом пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку.

Разом з тим, дослідивши записи в трудовій книжці позивача, у т.ч. записи перед та після спірного періоду, не дають суду підстав сумніватися в штучному збільшення чи зменшенні періодів роботи позивача в В. Олександрійське підприємство Інгулець, оскільки графа № 2 в трудовій книжці позивача за спірні періоди не містить ніяких виправлень.

Отже, на переконання суду, сумніви відповідача не можуть спростовувати відомості, наявні у трудовій книжці, та позбавити особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового (страхового) стажу.

Згідно ж з висновками Верховного Суду щодо застосування норм права з означених вище спірних питань, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці. В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо призначення пенсії за віком. ( постанова Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, від 11 травня 2022 року у справі № 120/1089/19 , від 17 вересня 2024 року у справі № 440/4164/23 тощо)

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 11 листопада 2020 року у справі №677/831/17 зазначив, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

В контексті обставин цієї справи та доводів ГУ ПФУ, покладених ним в основу свого рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, суд враховує й те, що за частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV органи пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

У даному випадку матеріали справи не містять доказів звернення ГУ ПФУ до відповідних підприємств, установ та організацій з метою надання необхідних додаткових документів, а також здійснення відповідної перевірки достовірності поданих позивачем та відображених у його трудовій книжці відомостей щодо періодів роботи та страхового (трудового) стажу позивача.

При цьому, суд зауважує, що хоча й витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу, однак перекладання обов`язку доказування, надання відомостей на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може слугувати умовою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31 січня 2025 року у справі № 120/8471/23.

Таким чином, відмовляючи у зарахуванні періодів роботи ( з 17.07.1986 по 18.12.1995, з 01.06.1997 по 01.03.1999) до страхового стажу внаслідок їх не підтвердження коректними записами у трудовій книжці позивача й, як наслідок, у призначенні йому пенсій за віком, відповідач не діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

При цьому, суд зауважує, що періоди з 01.01.1998 по 31.03.1998 та з 01.11.1998 по 28.02.1999, які включають також період трудової діяльності позивача в В. Олександрійському підприємстві Інгулець, були зараховані відповідачем на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб, при цьому будь-яких сумнівів щодо достовірності вказаного періоду у відповідача не виникло.

Що стосується не зарахування відповідачем періоду проходження строкової військової служби з 07.05.1982 по 20.06.1984 згідно військового квитка НОМЕР_2 від 27.04.1982 з причини відсутності підпису відповідальної особи при звільненні зі служби, суд вказує наступне .

Як зазначалось вище, до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби. ( ст. 56 Закону № 1788-ХІІ).

Відповідно до записів трудової книжки № НОМЕР_1 , то під номером 3 міститься запис датований від 07.05.1982 року по 25.06.1984 р. щодо служби позивача в лавах Радянської Армії, підстава військовий квиток № НОМЕР_2 .

Крім того, згідно граф 8 та 12 військового квитка серії НОМЕР_2 від 27.04.1982 позивач 07.05.1982 був призваний на військову службу та на підставі наказу МО СССР від 29.03.1984 року звільнений (демобілізований) в запас і направлений в ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 9 зв.с.)

При цьому, запис щодо призову на військову службу засвідчений підписом військового комісару, запис про звільнення про звільнення (демобілізацію) з військової служби містить прізвище командира військової частини НОМЕР_3 « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та печатку військової частини, що в сукупності не дає підстав для сумніву у достовірності вказаних записів.

Враховуючи, що до стажу роботи зараховується військова служба, запис щодо якої міститься у трудовій книжці, то суд вважає, що у відповідача відсутні законні підстави щодо не зарахування до страхового стажу позивача період проходження ним строкової військової служби з 07.05.1982 по 20.06.1984 р.

За положеннями пункту 19 частини 1 статі 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), яким визначено, зокрема, за результатами розгляду заяви керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), підписується рішення, яке зберігається в електронній пенсійній справі особи. (пункт 4.3 розділу ІV цього Порядку).

За таких обставин, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Харківській області від від 11.01.2024 № 62, оскільки під час його прийняття пенсійним органом не було враховано усі обставини та положення законодавства, що мають значення для призначення пенсії Позивачу, як наслідок, допущено неналежний розгляд поданої заяви і документів та, відповідно, прийнято необґрунтоване рішення про відмову у зарахуванні певних періодів роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком.

Частиною 3 статті 245 КАС України передбачено, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи, що судом визнано неправомірним не зарахування до страхового стажу позивача періоди його роботи згідно записів в трудовій книжці та проходження строкової військової служби згідно військового квитка, то позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 17.07.1986 по 18.12.1995 р. та з 01.06.1997 р. по 01.03.1999 р., а також період проходження військової служби з 07.05.1982 по 20.06.1984 згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_4 від 12.06.1978 р.

У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

VII. Висновок суду.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

VIII. Розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа лише у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, при звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн., що підтверджується платіжним документом від 08.04.2024 на суму 1211,20 грн . (а.с.1)

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області в повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром буд. 3, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 11.01.2024 № 62.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 17.07.1986 по 18.12.1995 р. та з 01.06.1997 р. по 01.03.1999 р.,а також період проходження військової служби з 07.05.1982 по 20.06.1984, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_4 від 12.06.1978 р.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 ( одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок ) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна