Справа № 420/24575/24
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/24575/24
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

Дата і місце ухвалення 07.01.2025р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В..,

суддів: Єщенка О.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди на час дії воєнного стану в розмірі 100000 гривень (пропорційно) за період з 21.04.2023 по 29.02.2024 (включно);

- зобов`язати НОМЕР_1 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду на час дії воєнного стану в розмірі 100000 гривень (пропорційно) за період з 21.04.2023 по 29.02.2024 (включно), з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин у справі, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи не враховано, що за безпосередньої участі позивача у бойових діях, він має право на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. На думку позивача, обмеження кола військовослужбовців, які мають право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100 тис. грн щомісяця, які виконують бойові завдання лише тими, які виконують їх на тих територіях, які визначаються головнокомандувачем як район ведення бойових дій є неправильним та таким, що порушує права військовослужбовців, порушує принципи рівності військовослужбовців, які виконують бойові завдання, віддають своє життя і здоров`я за Вітчизну у бойових діях на лінії бойового зіткнення з противником.

Позивач стверджує, що Положення КМУ № 168, яким введено додаткову винагороду військовослужбовцям та визначено підстави для її отримання не містить такої умови для призначення та виплати винагороди, як безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях в районі ведення бойових дій, який має бути визначеним саме Головнокомандуючим.

Апелянт посилається на те, що чинними нормативно-правовими актами визначено, що документами, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах є бойовий наказ (бойове розпорядження) або журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. Тобто, за наявності одного з наведених документів, військовослужбовець, який брав безпосередню участь у воєнних (бойових) діях має безумовне право на отримання додаткової грошової винагороди до 100000 гривень, а у начальника (командира) органу Держприкордонслужби, в якому такий військовослужбовець проходить службу виникає обов`язок підготувати та видати наказ про здійснення такої виплати такому військовослужбовцю.

Позивач посилається на те, що в період з 21.04.2023 року по теперішній час він виконує бойові (спеціальні) завдання на визначеному рубежі: н.п. Янтарне н.п. Дніпровське н.п. Білозерка (викл) Херсонського району Херсонської області. Згідно бойових розпоряджень від 20.04.2023 № 158-Р-гриф, від 25.04.2023 № 162-Ргриф, від 22.12.2023 № 668-Р-гриф рубіж: н.п. Янтарне н.п. Дніпровське АДРЕСА_1 є районом здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Відповідно до вищевказаних бойових розпоряджень до оперативного району (зони відповідальності) НОМЕР_3 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування належать: акваторія та узбережжя лівого берега річки Дніпро вздовж н.п. Дніпровське в бік АДРЕСА_2 , в тому числі притоки р. Кошова та р. Старий Дніпро в бік АДРЕСА_1 . Отже, оперативний район (зона відповідальності) є районом виконання бойових завдань за призначенням підрозділами НОМЕР_3 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування, в якому здійснюється виявлення дій та намірів противника, відбиття висадки морського десанту, проникнення ДРГ, виявлення та затримання плавзасобів противника, а також виявлення та знешкодження БпЛА, БпАК противника.

Позивач також зазначив, що акваторія р. Старий Дніпро, н.п. Білогрудове Скадовського р-ну Херсонської обл. є тимчасово непідконтрольними територіями, де розташовані сили противника та фактично ведуться бойові дії, а акваторія р. Дніпро належить до території між позиціями сил оборони та військ держави-агресора, оскільки, розташована поза межами рубежу н.п. Янтарне н.п. Дніпровське АДРЕСА_1 та перед рубежами військ держави-агресора, розташованими вздовж лівого берега р. Дніпро.

Крім того апелянт вказував на те, що згідно наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.05.2023 № 111, від 01.06.2023 № 147, від 01.07.2023 № 183, від 01.08.2023 № 210, від 01.09.2023 № 247, від 01.10.2023 № 273, від 01.12.2023 № 341, від 01.01.2024 № 2, від 01.03.2024 № 82 в період з 01.04.2023 по 29.02.2024 оперативний район (зона відповідальності) НОМЕР_3 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування належав до району ведення бойових дій, що в свою чергу свідчить про виконання особовим складом вищевказаного підрозділу бойових (спеціальних) завдань в районах ведення бойових дій та створює наведену вище факультативну умову для набуття права на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

За наведеного, зважаючи на те, що відповідно до Наказу від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ та пункту 4 Порядку №36 однією з умов визначення безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях є виконання таких дій у районах ведення воєнних (бойових дій), позивач вважає, що він виконував бойові завдання у районах ведення воєнних (бойових дій) та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, в тому числі на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, тому у спірні періоди мав беззаперечне право на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях та заходах.

Також апелянт зазначив, що вищевказаний висновок, щодо виконання бойових завдань в районах ведення бойових дій, підтверджується тим що він в серпні 2023 отримав тяжке поранення пов`язане із захистом Батьківщини та відповідач нараховував йому пропорційно збільшену до 100 000 гривень додаткову винагороду передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, пропорційно в розрахунку на місяць (з врахуванням сум, попередньо виплаченої додаткової винагороди у розмірі 30 000 гривень, за цей же період), за час перебування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово лікарської комісії.

Зважаючи на зазначене апелянт вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що він не приймав участь в бойових діях безпосередньо на лінії бойового зіткнення та під вогневим ураженням противника.

З огляду на зазначене апелянт просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 року та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами у справі, що позивач ОСОБА_1 з 09.10.2018 року по теперішній час проходить військову службу за контрактом у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України на посаді начальника НОМЕР_4 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону, військове звання майор.

12.03.2024 року позивач, по команді, звернувся із рапортом до керівництва НОМЕР_1 Прикордонного загону ДПСУ (далі - відповідач) щодо виплати йому додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах) за період з 21.04.2023 року по 29.02.2024 року (включно), з урахуванням раніше виплачених сум.

За результатом розгляду рапорту позивача відповідач листом від 16.04.2024 року № 04.2/17279/24-Ви повідомив про те, що на підставі рапорту позивача неможливо встановити підстави, які підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах, для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 гривень у розрахунку за місяць, а саме: факти виконання ним завдань безпосередньо перебуваючи в районах ведення воєнних (бойових) дій, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора; документи, що підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах (бойові накази/розпорядження, якими було визначено виконувати завдання безпосередньо перебуваючи в районах ведення воєнних (бойових) дій, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора), (журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий. навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки), бойове донесення, постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад), (рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу).

Повідомлено, що у запитувані періоди, виплата додаткової винагороди, яка передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, здійснювалась із суворим дотриманням вимог Конституції і Законів України, підзаконних нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства внутрішніх справ України, які регламентують діяльність Державної прикордонної служби України, зокрема в частині правового регулювання порядку виплати вказаної вище грошової винагороди.

26.04.2024 року за вих. № б/н представником позивача направлено адвокатський запит до відповідача про надання засвідчених копій (витягів) документів, що підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях.

Листом відповідача від 22.05.2024 року № 10/3912-24-Вих відмовлено у наданні запитуваних документів, оскільки, інформація що в них міститься віднесена до державної таємниці. Одночасно відповідачем повідомлено що виплата позивачу додаткової грошової винагороди на час дії воєнного стану за виконання ним бойових (спеціальних) завдань провадилась із розрахунку 30 000 гривень за виконання бойових (спеціальних) завдань поза межами районів бойових дій та 100 000 гривень за виконання бойових (спеціальних) завдань у районах бойових дій, пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань.

Судом встановлено, що відповідно до Витягів з Журналу службово-бойових дій прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 25.02.2022 року № 7-68 (гриф), виданих стосовно майора ОСОБА_1 та наданих відповідачем до суду, в період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року позивач перебував у н.п. Дніпровське Херсонської області, н.п. Ізмаїл Одеської області та виконував бойові (спеціальні) завдання щодо висвітлення надводної обстановки, недопущення висадки ДРГ противника на Правому березі річки Дніпро, проведення контрдиверсійних заходів та моніторингу повітряного простору.

Також встановлено, що згідно розрахункових листів грошового забезпечення майора ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року, виданих головним бухгалтером начальником фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) капітаном ОСОБА_2 , позивач щомісячно отримував додаткову грошову винагороду передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць, пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань поза районами ведення воєнних (бойових) дій визначених наказами Головнокомандувача ЗСУ, окрім, 15 календарних днів в серпні 2023 року коли позивач отримав збільшену до 100 000 гривень додаткову винагороду передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, пропорційно в розрахунку на місяць (з врахуванням сум, попередньо виплаченої додаткової винагороди у розмірі 30 000 гривень, за цей же період), за час перебування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, в сумі 48 387 грн. 10 коп.

Виплата вищевказаної додаткової винагороди майору ОСОБА_1 , була здійснена на підставі наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 24.09.2023 року № 561-ОС «Про виплату додаткової винагороди» за період перебування на стаціонарному лікуванні з 15.08.2023 року по 29.08.2023 року.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати йому у період з 21.04.2023 року по 29.02.2024 року (включно) додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року в сумі 100000,00 грн. щомісячно, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що позивач у спірний період перебував поза межами районів ведення воєнних (бойових) дій на Правому березі річки Дніпро, зокрема: н.п. Дніпровське Херсонської області та виконував бойові/спеціальні завдання не пов`язані із безпосереднім вогневим контактом або вогневим ураженням військ країни агресора, тобто такі, що не підпадають під перелік визначений в межах пунктів 3 Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом МВС України від 26.01.2023 № 36 та пунктом 3 Особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджених наказом МВС України від 01.09.2023 № 726, а отже права на додаткову грошову винагороду передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 у збільшеному до 100 000 гривень розмірі, за час перебування поза районами ведення воєнних (бойових) дій визначених наказами Головнокомандувача ЗСУ останній не набув.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне:

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 2 статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Як визначено ч. 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України № 64 від 24.02.2022 року введено воєнний стан в Україні, який продовжувався та діє і дотепер.

28.02.2022 року на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168), пунктом 1 якої (чинної станом на 21.04.2023 року) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

В подальшому постановами Кабінету Міністрів України № 836 від 09.08.2023 року, № 1001 від 15.09.2023 року, № 1162 від 07.11.2023 року до постанови № 168 від 28.02.2022 року, № 103 від 30.01.2024 року вносились відповідні зміни та доповнення.

Так, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 9 серпня 2023 р. № 836, викладено пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 в іншій редакції та доповнено постанову пунктами 11 та 12 такого змісту:

1-1. Установити, що на період воєнного стану:

військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони;

військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

1-2. Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників)»

Пунктом 2-1 Постанови КМУ № 168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

У період з 21.04.2023 року по 05.09.2023 року порядок і умови виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби визначалися Порядком та умовами виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 року № 36, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 31.01.2023 року за № 196/39252 (далі Порядок № 36).

У період з 05.09.2023 року до 29.02.2024 року порядок і умови виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби визначалися Особливостями виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 року № 726 (далі Особливості), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 вересня 2023 р. за № 1543/40599.

Так, пунктами 3, 4 та 7 Порядку № 36 визначено, що до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником;

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;

8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

Документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;

- рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України.

В свою чергу пунктами 3, 8, 10, 11 та 12 Особливостей № 726 встановлено, що до безпосередньої участі в бойових діях або заходах, здійснення яких передбачає виплату додаткової винагороди, належить виконання військовослужбовцями завдань:

1) безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора:

- на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

- з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);

- з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

- з вогневого ураження виявлених повітряних цілей;

- з ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту або польотів, пов`язаних з вогневим ураженням противника;

- з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням;

- з усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угруповань військ, інших складових сил оборони, за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

- з контррозвідувального забезпечення, що здійснюється органами Держприкордонслужби, які виконують бойові (спеціальні) завдання в умовах безпосереднього зіткнення з противником, а також проведення оперативно-розшукових і контррозвідувальних заходів, негласних слідчих (розшукових) дій в умовах безпосереднього зіткнення з противником;

2) з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника, з бойового чергування та інших завдань екіпажів кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів у районах здійснення заходів, у тому числі поза районами ведення воєнних (бойових) дій;

3) з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) артилерії.

Документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах та здійснення бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, є:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;

- рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), району участі військовослужбовця в діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, кількості днів участі в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Начальники (командири) органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці, до 5 числа поточного місяця інформують органи (заклади, установи) Держприкордонслужби за місцем проходження служби військовослужбовців про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах, здійсненні бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за минулий місяць.

Виплата додаткової винагороди військовослужбовцям здійснюється щомісяця за минулий місяць на підставі наказів відповідно Голови Державної прикордонної служби України, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, загонів морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) - на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня, які видаються до 8 числа поточного місяця.

У разі надходження всіх необхідних документів, визначених пунктом 8 цих Особливостей, після 5 числа поточного місяця видання наказу про виплату додаткової винагороди здійснюється протягом поточного розрахункового місяця.

Райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України.

Звертаючись до суду з даним адміністративним позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що у період з 21.04.2023 року по теперішній час він виконує бойові (спеціальні) завдання на визначеному рубежі: н.п. Янтарне н.п. Дніпровське - н.п. Білозерка (викл) Херсонського району Херсонської області, а саме: цілодобове ведення військового спостереження, з постів спостереження за акваторією річки Дніпро та за повітряним простором з метою вчасного дій та намірів противника, відбиття висадки морського десанту, проникнення ДРГ, виявлення та затримання плавзасобів противника, виявлення та знешкодження БПЛА, БПАК противника, а також продовження удосконалення опорних пунктів з урахуванням десантно-небезпечних ділянок місцевості та заходів щодо удосконалення інженерної інфраструктури. Згідно бойових розпоряджень від 20.04.2023 № 158-Р-гриф, від 25.04.2023 № 162-Р-гриф, від 22.12.2023 № 668-Р-гриф рубіж: АДРЕСА_1 є районом здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Позивач зазначив, що відповідно до вищевказаних бойових розпоряджень до оперативного району (зони відповідальності) НОМЕР_3 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування належать: акваторія та узбережжя лівого берега річки Дніпро вздовж н.п. Дніпровське в бік АДРЕСА_2 , в тому числі притоки - р. Кошова та р. Старий Дніпро в бік н.п. Білогрудове Скадовського р-ну Херсонської обл.

Отже, як зазначив позивач, оперативний район (зона відповідальності) 4 є районом виконання бойових завдань за призначенням підрозділами НОМЕР_3 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування, в якому здійснюється виявлення дій та намірів противника, відбиття висадки морського десанту, проникнення ДРГ, виявлення та затримання плавзасобів противника, а також виявлення та знешкодження БпЛА, БПАК противника. Зазначимо, що акваторія р. Старий Дніпро, н.п. Білогрудове Скадовського р-ну Херсонської обл. є тимчасово непідконтрольними територіями, де розташовані сили противника та фактично ведуться бойові дії, а акваторія р. Дніпро належить до території між позиціями сил оборони та військ держави-агресора, оскільки, розташована поза межами рубежу н.п. Янтарне - н.п. Дніпровське АДРЕСА_1 та перед рубежами військ держави-агресора, розташованими вздовж лівого берега р. Дніпро.

Також позивач зазначав, що згідно наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.05.2023 № 111, від 01.06.2023 № 147, від 01.07.2023 № 183, від 01.08.2023 № 210, від 01.09.2023 № 247, від 01.10.2023 № 273, від 01.12.2023 № 341, від 01.01.2024 № 2, від 01.03.2024 № 82 в період з 01.04.2023 по 29.02.2024 оперативний район (зона відповідальності) НОМЕР_3 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування належав до району ведення бойових дій, що в свою чергу свідчить про виконання особовим складом вищевказаного підрозділу бойових (спеціальних) завдань в районах ведення бойових дій та створює умову для набуття права на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказував на те, що в період часу з 01.01.2023 по 31.12.2023 (окрім 15 календарних днів стаціонарного лікування в серпні 2023 року), - майор ОСОБА_1 перебував поза межами районів ведення воєнних (бойових) дій на Правому березі річки Дніпро, зокрема: н.п. Дніпровське Херсонської області та виконував бойові/спеціальні завдання не пов`язані із безпосереднім вогневим контактом або вогневим ураженням військ країни агресора, тобто такі, що не підпадають під перелік визначений в межах пунктів 3 «Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України»,затвердженого наказом МВС України від 26.01.2023 № 36 та пунктом 3 «Особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затверджених наказом МВС України від 01.09.2023 № 726, а отже права на додаткову грошову винагороду передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 у збільшеному до 100 000 гривень розмірі, за час перебування поза районами ведення воєнних (бойових) дій визначених наказами Головнокомандувача ЗСУ останній не набув.

Відповідач вказав, що вищевказаний військовослужбовець щомісячно отримував додаткову грошову винагороду передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розмір 30 000 гривень в розрахунку на місяць, пропорційно часу виконання службових обов`язків, бойових і спеціальних завдань поза районами ведення воєнних (бойових) дій.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне:

За наведеного вище правового регулювання, у період дії воєнного стану, військовослужбовці Держприкордонслужби мають право на отримання збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що таке право не є безумовним, а виникає у військовослужбовців виключно у разі, коли вони беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).

Для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному до 100 000,00 грн розмірі їхня безпосередня участь у бойових діях і заходах повинна бути підтверджена документально.

При цьому, райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються виключно рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України, що прямо встановлено відомчими нормативно-правовими актами, які визначали порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, зокрема Порядком № 36 та Особливостями № 726.

Відповідно до визначення, наведеного у ст.1 Закону України «Про оборону України», район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

Відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 року №26, від 14.02.2023 року №35, від 01.03.2023 року №52, від 17.03.2023 року №67, від 17.03.2023 року №68, від 01.04.2023 року №89, від 01.05.2023 року №111, від 01.06.2023 року №147, від 01.07.2023 року №183, від 01.08.2023 року №210, від 01.09.2023 року №247, від 01.10.2023 року №273, від 01.11.2023 року №301, від 01.12.2023 року №341, від 01.01.2024 року №2, від 01.02.2024 року № 42, від 01.03.2024 року № 82, в спірний період до районів ведення воєнних (бойових) в Херсонському районі Херсонській області відносилися лише територія Олешківської міської територіальної громади, острова Забіч, Великий, Бакайський, Борщевий на території Білозерської селищної територіальної громади, острова Карантинний, Великий Потьомкін, Малий Потьомкін, Круглик на території Херсонської міської територіальної громади. А також Нижньодніпровський національний природний парк.

Як вбачається з наданих відповідачем витягів з журналів службово-бойових дій прикордонного комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 25.02.2022 року та від 20.04.2023 року, ОСОБА_1 у період з 01.01.2023 року по 21.04.2023 року перебував у н.п. Ізмаїл (Одеська область) та виконував завдання з відновлення, доукомплектування, підготовки до майбутніх дій, а у період з 21.04.2023 року по 25.04.2023 року здійснював марш за маршрутом Ізмаїл-Татарбунари-Сарата-Маяки-Одеса-Миколаїв-Херсон-Томина Балка та перебував у н.п. Ізмаїл (Одеська область), н.п. Томина Балка, н.п. Дніпровське (Херсонська область).

У період з 21.04.2023 року по 31.08.2023 року позивач перебував у н.п. Дніпровське (Херсонська область).

У цей період ОСОБА_1 виконував наступні бойові (спеціальні) та інші завдання:

- продовження виконання бойових завдань вказаних у попередніх розпорядженнях;

організація військового спостереження на визначених спостережних постах (сп) з метою висвітлення надводної обстановки р. Дніпра;

- проведення контрдиверсійних заходів та моніторингу повітряного простору;

- забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі збройної агресії на визначеному рубежі оборони;

- зайняття рубежу оборони Кізолмис-Велетенське-Дніпровське-Білозерка;

- організація військового спостереження на визначених СП, із заданням цілодобового спостереження, з урахуванням десантно-небезпечних ділянок;

- спостереження за надводною обстановкою акваторії р.Дніпро;

- проведення серед о/с санітарно-просвітницької роботи щодо використання виключно бутильованої води.

У період з 31.08.2023 року, згідно Витягу з журналу бойових дій НОМЕР_3 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону від 01.09.2023 року позивач виконував завдання із зайняття рубежу оборони н.п. Дніпровське з метою ведення військового спостереження на СП із завданням цілодобового спостереження, з урахуванням десантно-небезпечних ділянок, проведення контр диверсійних заходів та моніторингу' повітряного простору, спостереження за надводною обстановкою р. Дніпро.

Таким чином, згідно наведених вище наказів Головнокомандувача Збройних Сил України в період з 21.04.2023 року до 29.02.2024 року до районів ведення воєнних (бойових) дій не входили н.п. Ізмаїл (Одеська область), н.п. Дніпровське (Херсонська область), де перебував позивач.

Відповідно до наданих витягів з журналів майор ОСОБА_1 проходив службу та виконував службові та посадові обов`язки, бойові (спеціальні) завдання в н.п. Дніпровське (Херсонська область), тобто на правому березі річки Дніпро.

Наявними доказами підтверджується, що позивач перебував поза районами ведення воєнний (бойових) дій на території, яка не входить до переліку, визначених наказами Головнокомандувача Збройних Сил України, районів ведення воєнних (бойових) дій.

Таким чином надані суду докази не підтверджують факт виконання позивачем завдань, які свідчать про його безпосередню участь в бойових діях або заходах, здійснення яких передбачає виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн.

Саме по собі виконання позивачем завдань в н.п. Дніпровске (Херсонської області) Херсонської області під час дії воєнного стану не створює для відповідача обов`язку нарахування збільшеної додаткової винагороди, оскільки підставою для її виплати є документальне підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.

При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до розрахункових листів ОСОБА_1 , останній у спірний період отримував додаткову винагороду у розмірі 30000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання завдань, окрім періоду перебування на стаціонарному лікуванні (з 15.08.2023 року по 29.08.2023 року), в якому позивачу нараховано додаткову винагороду, збільшено до 100 000 грн., пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та не свідчать про наявність у позивача права на отримання збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлений позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Частиною 1 статті 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 січня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: О.А. Шевчук