Справа № 380/19185/24
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 рокусправа № 380/19185/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Радехівське лісомисливське господарство" до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

у с т а н о в и в :

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Радехівське лісомисливське господарство" до Головного управління ДПС у Львівській з вимогами:

-визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 31 травня 2024 року, а саме: - №24527/13-01-04-08/44967579 форми «Ш» на суму штрафних санкцій в розмірі 14956,55 грн; - №24531/13-01-04-08/44967579 форми «Ш» на суму штрафних санкцій в розмірі 4484,76 грн; - №24534/13-01-04-08/44967579 форми «Ш» на суму штрафних санкцій в розмірі 6 75,14 грн. - №24528/13-01-04-08/44967579 форми «Ш» на суму штрафних санкцій в розмірі 114804,81 грн. - №24525/13-01-04-08/44967579 форми «Ш» на суму штрафних санкцій в розмірі 232307,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувані ППР є протиправними, оскільки контролюючий орган пропустив строки давності, встановлені статтею 102 Податкового кодексу України (ПКУ), для нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, що виникли у 2020-2021 роках. Також позивач стверджує, що під час реорганізації його попередника ДП «Радехівське лісомисливське господарство» відповідач не заявив свої вимоги у встановлений законодавством двомісячний строк для кредиторів, а на момент завершення реорганізації податковий борг був відсутній. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 16.09.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (від 18.10.2024 за вх.№77392) в якому проти позову заперечив, зазначив, що реорганізація платника податків не звільняє його правонаступника від виконання податкових обов`язків. Головний аргумент Відповідача полягає в тому, що строки давності, визначені статтею 102 ПКУ, були зупинені на період дії карантину, встановленого через COVID-19 (з 18.03.2020 р. до 01.07.2023 р.), та на період дії воєнного стану (з 17.03.2022 р. до 01.08.2023 р.). Таким чином, на момент проведення камеральної перевірки (25.04.2024 р.) та винесення ППР (31.05.2024 р.) 1095-денний строк не сплив. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі Філії "Радехівське лісомисливське господарство" , зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та є платником податку на додану вартість.

Головним управлінням ДПС у Львівській області 25 квітня 2024 року проведено камеральну перевірку позивача як правонаступника ДП «Радехівське лісомисливське господарство». Перевіркою встановлено порушення термінів сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів, граничні строки сплати яких припадали на період з 20.11.2020 по 22.02.2021 року.

За результатами перевірки було складено Акт №18266/13-01-04-08-15/44967579 від 25.04.2024 р.

У висновку Акту, зазначено про те, що ДП «Радехівське лісомисливське господарство» (), правонаступником якого є ДП «Ліси України» в особі філії «Радехівське лісомисливське господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» () несвоєчасно сплачено узгоджені суми податкових зобов`язань з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів.

Не погодившись із висновками, відображеними посадовими особами ГУ ДПС у Львівській області в Акті, філією «Радехівське лісомисливське господарство» ДП «Ліси України» подано відповідні заперечення до Акту.

31 травня 2024 року ГУ ДПС у Львівській області винесено податкові повідомлення рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення від 31 травня 2024 року №24527/13-01-04 08/44967579 форми «Ш» на суму штрафних санкцій в розмірі 14956,55 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 31 травня 2024 року №24531/13-01-04 08/44967579 форми «Ш» на суму штрафних санкцій в розмірі 4484,76 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 31 травня 2024 року №24534/13-01-04 08/44967579 форми «Ш» на суму штрафних санкцій в розмірі 75,14 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 31 травня 2024 року №24528/13-01-04 08/44967579 форми «Ш» на суму штрафних санкцій в розмірі 114804,81 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 31 травня 2024 року №24525/13-01-04 08/44967579 форми «Ш» на суму штрафних санкцій в розмірі 232307,96 грн.

Із зазначеними ППР позивач не погодився та оскаржив їх в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

Рішенням від 14.08.2024 року №24770/6/99-00-06-03-02-06 «Про результати розгляду скарги», адміністративну скаргу ДП «Ліси України» в особі філії «Радехівське лісомисливське господарство» залишено без задоволення.

Не погодившись зі вказаним рішенням та вважаючи його протиправним Позивач вирішив звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір суд керувався таким.

Згідно із ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Статтею 67 Конституції України передбачено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України, податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способи здійснення податкового контролю перелічені у ст. 62 ПК України, згідно якої до них, серед іншого відноситься здійснення податкового контролю шляхом проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Так, згідно пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Предметом спору у цій справі є правомірність податкових повідомлень-рішень, якими до позивача застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань. Ключовими доводами позивача є сплив строків давності та порушення процедури пред`явлення вимог під час реорганізації.

Як встановлено судом, податковим органом проведено камеральну перевірку щодо порушення граничних термінів сплати (перерахування) податків, зборів, платежів з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів на Радехівську ТГ, Лопатинську ТГ, по кодах платежів 130101100 і 13010200 та Червононоградську ТГ по коду платежу 13010200, визначеного відповідно до пункту 257.5 ст.257 ПКУ.

Перевіркою, проведеною 25.04.2024 року встановлено порушення, а саме, що ДП «Ліси України» в особі Філії «Радехівське лісомисливське господарство» проведена 25.04.2024 року на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу I, пункту 75.1 статті 75 розділу ІІ Податкового кодексу України, у порядку визначеному пунктом 76.2 статті 76 розділу ІІ, підпункту 98.2.2 пункту 98.2 Податкового кодексу України щодо порушення граничних термінів сплати (перерахування) податків, зборів, платежів з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів на Радехівську ТГ, Лопатинську ТГ по кодах платежів 13010100 і 13010200 та Червоноградську ТГ по коду платежу 13010200, визначеного відповідно до пункту 257.5 ст. 257 Податкового кодексу України.

Зокрема перевіркою встановлено, що ДП «Ліси України» в особі Філії «Радехівське лісомисливське господарство» самостійно визначило та подало декларації з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів, в яких задекларовано суми податкових зобов`язань до сплати. Вказані у акті декларації складені і підписані відповідно до ст. 48 ПКУ, та подані у спосіб визначений діючим законодавством, однак ДП «Ліси України» в особі Філії «Радехівське лісомисливське господарство» порушено вимоги п. 57.1 ст. 57 та п. 257.5 ст. 257 Податкового кодексу України, а саме порушено терміни сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів, що тягне за собою відповідальність у вигляді штрафних санкцій передбачених ст.124 ПКУ. (детальний перелік декларацій та сум податкових зобов`язань визначених позивачем наведено у акті перевірки).

Щодо доводів позивача про застосування строків давності (стаття 102 ПКУ), суд зазначає таке.

Загальне правило, встановлене пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України (далі ПКУ), передбачає, що контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати таких зобов`язань.

Позивач стверджує, що цей строк сплив, оскільки зобов`язання стосуються періоду 2020-2021 років, а ППР винесені у травні 2024 року. Однак суд вважає цей довід необґрунтованим з огляду на законодавчо встановлені періоди зупинення перебігу строків давності.

Зупинення строків на період карантину COVID-19: Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 533-IX від 17.03.2020 року підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ було доповнено пунктом 52-2. Цей пункт зупинив перебіг строків давності, передбачених статтею 102 ПКУ, на період з 18 березня 2020 року. Дія карантину була завершена 30 червня 2023 року (Постанова КМУ № 651 від 27.06.2023), отже, зупинення строків за цією підставою тривало до 01 липня 2023 року.

Зупинення строків на період дії воєнного стану встановлено Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15.03.2022 року статтю 102 ПКУ було доповнено пунктом 102.9, який зупинив перебіг строків, визначених цим Кодексом, на період дії правового режиму воєнного стану. Ця норма була виключена Законом № 3219-IX з 01 серпня 2023 року.

Таким чином, загальний період, протягом якого перебіг 1095-денного строку було зупинено, тривав з 18 березня 2020 року по 01 серпня 2023 року.

Ця правова позиція повністю узгоджується з висновками Верховного Суду.

Зокрема, у постанові від 13 грудня 2023 року у справі № 240/34220/22 Верховний Суд зазначив, що контролюючий орган при визначенні строків для проведення перевірки та нарахування зобов`язань повинен враховувати періоди зупинення, встановлені законодавством як на час карантину, так і на час дії воєнного стану.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 31.01.2023 у справі № 420/12093/22 та від 21.09.2023 у справі № 560/5495/22.

Отже, при обчисленні строку давності щодо зобов`язань 2020-2021 років необхідно додати період зупинення (з 18.03.2020 по 01.08.2023).

Здійснивши такий розрахунок, суд встановлює, що на момент проведення камеральної перевірки (25.04.2024) та винесення ППР (31.05.2024) 1095-денний строк не сплив.

Щодо наслідків реорганізації (правонаступництва), суд вказує таке.

Відповідно до ст. 104 Цивільного Кодексу юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Податкові зобов`язання є обов`язком публічно-правового характеру, і їх регулювання здійснюється спеціальним законодавством Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 98.7 статті 98 ПКУ, реорганізація платника податків не змінює строків погашення грошових зобов`язань або податкового боргу платниками податків, утвореними в результаті такої реорганізації.

Як встановлено судом, до ДП «Ліси України» в особі Філії «Радехівське лісомисливське господарство» перейшли всі, права та обов`язки ДП «Радехівське лісомисливське господарство».

Це означає, що до правонаступника (ДП «Ліси України») перейшли не лише активи, а й усі пасиви (включаючи податкові обов`язки) його попередника.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що у разі припинення юридичної особи шляхом приєднання до правонаступника переходять усі без винятку права та обов`язки, у тому числі й обов`язок зі сплати податків та зборів, незалежно від того, чи були вони відображені у передавальному акті.

Така позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 1.380.2019.004313 та від 25.02.2021 у справі № 826/11424/17.

Отже, позивач як правонаступник ДП «Радехівське лісомисливське господарство» є належним суб`єктом відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, що виникли у його попередника.

Щодо правомірності камеральної перевірки, суд вказує на таке.

Відповідно до абзацу другого підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПКУ, предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах контролюючого органу.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2020 у справі № 826/1458/16 зазначив, що для встановлення факту несвоєчасної сплати самостійно задекларованих сум податковому органу достатньо даних інтегрованої картки платника податків.

Проведення камеральної перевірки з цього питання не потребує аналізу первинних документів та виїзду до платника.

Таким чином, відповідач діяв у межах наданих йому повноважень, провівши камеральну перевірку на підставі наявних у нього даних щодо поданої звітності та строків сплати.

За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Акт перевірки - це документ, який складається у передбачених Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати (пункт 86.1 статті 86 Кодексу). Примірний перелік відомостей, які підлягають відображенню в акті камеральної перевірки наведено у додатку 1.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Кодексу, матеріали перевірки - це: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу І Кодексу.

В акті перевірки в обов`язковому порядку зазначається можливість надання платником пояснень та додаткових документів у порядку визначеному статтею 86 Кодексу про вчинені ним податкові правопорушення.

Підставами для висновків під час проведення перевірок є наявні визначені статтею 83 Кодексу матеріали, зокрема це може бути наявні матеріали попередніх перевірок, що свідчать про здійснення платником податків аналогічного правопорушення з 01.01.2021 (з урахуванням строку давності застосування штрафів за вчинення податкового правопорушення - 1095 днів).

Стаття 83 Кодексу визначає невиключний перелік матеріалів, які є підставами для висновків під час проведення перевірок. Дана норма є загальною для всіх видів перевірок, визначених Кодексом.

В той же час норма п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Кодексу встановлює виключний перелік джерел для висновків при камеральних перевірках, таким чином встановлюючи обмеження в джерелах, які відсутні в інших видах перевірок.

У цій справі зупинення перебігу строків давності було запроваджено законами України (№ 533-IX та № 2120-IX), які були офіційно опубліковані та є загальнодоступними. Відтак, зміна правового регулювання була передбачуваною для будь-якого обачного платника податків (bonus pater familias), який зобов`язаний стежити за змінами у податковому законодавстві, особливо в умовах таких екстраординарних подій, як пандемія та повномасштабна війна. Таким чином, застосування зупинених строків давності не порушує принципу правової визначеності.

Відтак, дії контролюючого органу відповідають критеріям законності, легітимної мети та пропорційності, а також не порушують принципу правової визначеності.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом. Доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до наведених вимог відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, спростовано позовні вимоги та аргументи позивача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295, КАС України, суд

у х в а л и в:

1.У задоволенні адміністративного позову Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Радехівське лісомисливське господарство" (80200, Львівська обл., Червоноградський р-н, м.Радехів, вул. Витківська,26 , ) до Головного управління ДПС у Львівській області (72026, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення - відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяГрень Наталія Михайлівна