Справа № 320/56414/24
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року Чернігів Справа № 320/56414/24

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови Київського окружного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Голови Київського окружного адміністративного суду Басая Олега Вікторовича, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання позивачу, відповідно до вимог ст.40 Конституції України, обгрунтованої відповіді на його скаргу від 23.10.2024 та зобов`язати відповідача надати обгрунтовану відповідь на скаргу позивача від 23.10.2024.

Позовна заява обгрунтована тим, що відповідач не надав позивачу відповідь на його скаргу від 23.10.2024 у встановлений ст.20 Закону України «Про звернення громадян» строк, чим порушив конституційне право позивача на звернення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 справу №320/56414/24 передано для визначення підсудності до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2025 визначено підсудність даної справи за Чернігівським окружним адміністративним судом.

Із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вбачається, що справу передано на розгляд судді Житняк Л.О.

Суд ухвалою від 25.02.2025 позовну заяву залишив без руху. В подальшому, суд ухвалою від 25.03.2025 відкрив провадження у справі та встановив відповідачу для подання відзиву на позов, який повинен бути складений та поданий за правилами, встановленими статті 162 КАСУ, або заяви про визнання позову 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі

У встановлений ухвалою суду строк, відповідачем подано відзив на позов, в якому він позов не визнає та просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позивачу було надано відповідь на його скаргу 20.11.2024, а тому право позивача не порушене.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на бездіяльність канцелярії суду, яку було подано на ім`я голови Київського окружного адміністративного суду.

У своїй скарзі позивач просив:

вжити заходи щодо реєстрації документа, сформованого в підсистемі «Електронний суд» 22.10.2024 з назвою «Заява щодо ненаправлення 21.04.2023 позивачем до Київського окружного адміністартивного суду заяви про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2020 за нововиявленими обставинами (справа №640/16323/19)», який доставлено до суду 22.10.2024 о 05:57 год та станом на 23.10.2024 13:08 год очікує на реєстрацію;

внести подання про застосування до керівника апарату Київського окружного адміністративного суду накладення дисциплінарного стягнення за нездійснення нею контролю за дотриманням вимог законодавства щодо строків реєстрації документів, які надходять до Київського окружного адміністративного суду в електронній формі в порядку, визначеному процесуальним законодавством, Положенням про порядок функціонування окремих підсистем ЄСІТС.

У відповідь на скаргу від 23.10.2024 Київським окружним адміністративним судом 20.11.2024 за вих№02-48/12466/24 позивачу було надано відповідь та повідомлено, що згідно з даними автоматизованої системи документообігу Київського окружного адміністартивного суду 22.10.2024 на розгляд суду надійшла зазначена позивачем заява та 15.11.2024 була зареєстрована в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду».

Стосовно причин несвоєчасної реєстрації повідомлено:

«У зв`язку з виконанням Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон №2825-ІХ) судді та працівники апарату Київського окружного адміністративного суду працюють в умовах надмірного навантаження, понаднормово, у позаробочий час та вихідні дні.

Наявна чисельність працівників апарату суду, у зв`язку із масовими звільненнями, в тому числі, працівників Відділу документального забезпечення і контролю (канцелярія), що пов`язано Із критично низьким рівнем оплати праці та надмірним навантаженням, не є достатньою для виконання вимог, передбачених Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, зокрема, щодо реєстрації позовних заяв, поданих нарочно, через підсистему Електронний Суд та засобами поштового зв`язку.

Судом вживаються всі необхідні заходи для забезпечення реалізації права на захист осіб, які звертаються до суду, та належного рівня організації роботи суду.

У зв`язку з критичною ситуацією, яка склалась в Київському окружному адміністративному суді, враховуючи велику кількість надходжень позовних заяв та неможливість дотримання строків реєстрації всієї вхідної кореспонденції, зокрема, позовних заяв, поданих нарочно, через підсистему Електронний Суд та засобами поштового зв`язку, така реєстрація здійснюється не в день надходження, а в наступні робочі дні відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 30.12.2022 №161-р/ка.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з таких джерел права.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з частиною другою статті 6 та статтею 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий порядок в Україні ґрунтуються на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робили те, що не передбачено законодавством.

За приписами Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - Закон) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Відповідно до визначення, наведеного у ст.3 Закону, скарга це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

До рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Відповідно до ст.16 Закону скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Громадянин може подати скаргу особисто або через уповноважену на це іншу особу. Скарга в інтересах неповнолітніх і недієздатних осіб подається їх законними представниками.

Згідно зі ст.18 Закону громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до ст.19 Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів (абз.1 ст. 20 Закону).

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Як встановлено судом, у відповідь на скаргу від 23.10.2024 Київським окружним адміністративним судом 20.11.2024 за вих№02-48/12466/24 позивачу було надано відповідь та повідомлено, що згідно з даними автоматизованої системи документообігу Київського окружного адміністартивного суду 22.10.2024 на розгляд суду надійшла зазначена позивачем заява та 15.11.2024 була зареєстрована в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду».

Щодо внесення подання про застосування до керівника апарату Київського окружного адміністративного суду накладення дисциплінарного стягнення за нездійснення нею контролю за дотриманням вимог законодавства щодо строків реєстрації документів, які надходять до Київського окружного адміністративного суду в електронній формі в порядку, визначеному процесуальним законодавством, Положенням про порядок функціонування окремих підсистем ЄСІТС, суд зазначає про таке.

Відповідно до абзацу першого підпункту 2.2.1 пункту 2.2 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 №25, вхідна кореспонденція, в тому числі процесуальні документи, приймається і опрацьовується користувачами автоматизованої системи, яким надано доступ до автоматизованої системи відповідно до їх функціональних обов`язків, і реєструється в автоматизованій системі в день її надходження. У разі неможливості з об`єктивних причин здійснити реєстрацію вхідної кореспонденції в день її надходження, така кореспонденція реєструється в автоматизованій системі в термін, визначений у розпорядженні керівника апарату суду із зазначенням причин встановлення такого терміну (зазначене повністю кореспондується з пунктом 2.2.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 №25).

Аналогічне положення визначено у абзаці четвертому пункту 2 розділу II Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814 (далі - Інструкція №814), - у разі неможливості з об`єктивних причин (кінець робочого дня тощо) здійснити реєстрацію вхідної кореспонденції в день її надходження така кореспонденція реєструється в автоматизованій системі в термін, визначений у розпорядженні керівника апарату суду, із зазначенням причин встановлення такого терміну.

Як зазначив відповідач у своєму листі від 20.11.2024, у зв`язку з виконанням Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон №2825-ІХ) судді та працівники апарату Київського окружного адміністративного суду працюють в умовах надмірного навантаження, понаднормово, у позаробочий час та вихідні дні.

Наявна чисельність працівників апарату суду, у зв`язку із масовими звільненнями, в тому числі, працівників Відділу документального забезпечення і контролю (канцелярія), що пов`язано із критично низьким рівнем оплати праці та надмірним навантаженням, не є достатньою для виконання вимог, передбачених Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, зокрема, щодо реєстрації позовних заяв, поданих нарочно, через підсистему Електронний Суд та засобами поштового зв`язку.

У зв`язку з критичною ситуацією, яка склалась в Київському окружному адміністративному суді, враховуючи велику кількість надходжень позовних заяв та неможливість дотримання строків реєстрації всієї вхідної кореспонденції, зокрема, позовних заяв, поданих нарочно, через підсистему Електронний Суд та засобами поштового зв`язку, така реєстрація здійснюється не в день надходження, а в наступні робочі дні відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 30.12.2022 №161-р/ка.

Таким чином, відповідач у встановлений ст.20 Закону строк надав позивачу письмову відповідь про результати розгляду його скарги, повідомивши про вжиття заходів щодо реєстрації документа, сформованого в підсистемі «Електронний суд» 22.10.2024 з назвою «Заява щодо ненаправлення 21.04.2023 позивачем до Київського окружного адміністративного суду заяви про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2020 за нововиявленими обставинами (справа №640/16323/19)» та вказавши причини тривалої реєстрації надісланого позивачем 22.10.2024 документу.

Мотивуючи свою правову позицію з приводу неефективності обраного способу захисту як підстави для відмови в задоволенні позову, Верховний Суд, зокрема, посилається на рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства», в якому - зазначено, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинен забезпечити поновлення саме порушеного права особи, яка звернулася за судовим захистом.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У пунктах 8-9 частини першої статті 4 КАС України визначено позивача як особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкта владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду. При цьому відповідачем може бути суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інша особа, до якої звернена вимога позивача.

Згідно з частиною першою і другою статті 5 КАС України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист; захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у будь-який спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень; формами захисту, зокрема, є визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, кожна особа (будь-який суб`єкт приватного права та суб`єкт публічного права) має право подати позов до будь-якого суб`єкта владних повноважень за єдиного обмеження, якщо це не суперечить закону, та при наявності єдиної умови, а саме, легітимної мети-забезпечення захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин.

Втім, враховуючи що станом на момент розгляду даної справи в суді, відповідь позивачу надана 20.11.2024 за вих№02-48/12466/24, його право на отримання відповіді на скаргу не порушено, а отже відсутній будь-який негативний вплив внаслідок бездіяльності, про яку зазначає позивач.

Суд зазначає, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Відсутність порушеного права, законних інтересів позивача чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначених законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є самостійною, достатньою підставою для прийняття судом рішення про відмову у позові.

Таким чином, у розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди має похідний характер від встановлення судом самого факту їх порушення, адже відсутність порушеного права, свободи чи інтересу виключає необхідність їх захисту або відновлення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Голови Київського окружного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Голова Київського окружного адміністративного суду (бульвар Лесі Українки, 26а, м. Київ, 01133, ).

Повне рішення суду складено 16.06.2025.

Суддя Л.О. Житняк