Справа № 560/12700/24
Суддя: Печений Є.В.
Дата ухвалення: 2025-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

17 червня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України", у якому просить:

« - визнати протиправною бездіяльність Державного закладу «Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України» щодо не розгляду заяви від 03.05.2024р., поданої ОСОБА_1 , щодо проведення перевірки обґрунтованості рішення Хмельницької обласної МСЕК від 29.04.2024р. щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 II групи інвалідності; проведення повторного огляду для вирішення питання про встановлення ОСОБА_1 II групи інвалідності;

- зобов`язати Державний заклад «Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України» здійснити розгляд поданої ОСОБА_1 заяви та провести переогляд стосовно можливості встановлення ОСОБА_1 II групи інвалідності».

Ухвалою суду від 03.09.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України"; постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження; зобов`язано Державний заклад "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" разом із відзивом на позовну заяву надати до суду інформацію про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.06.2024 про перевірку обґрунтованості рішення Хмельницької обласної МСЕК від 29.04.2024 р. щодо відмови в призначенні другої групи інвалідності, проведенні повторного огляду для вирішення питання про встановлення другої групи інвалідності із наданням завірених належним чином копій документів за результатом такого розгляду.

Ухвалою суду від 28.05.2025 зобов`язано ОСОБА_1 надати до суду в п`ятидений строк з дня отримання даної ухвали читабельну копію опису вкладення до цінного листа від 03.05.2024 року; зобов`язано Державний заклад "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" надати до суду в п`ятидений строк з дня отримання даної ухвали інформацію про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 03.05.2024 про перевірку обґрунтованості рішення Хмельницької обласної МСЕК від 29.04.2024 р. щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 другої групи інвалідності, проведенні повторного огляду для вирішення питання про встановлення другої групи інвалідності; завірені належним чином копії документів (рішень) Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" за результатом розгляду вказаної вище заяви ОСОБА_1 від 03.05.2024 із доказами направлення і вручення їх заявникові.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що, у зв`язку з наявним захворюванням, йому призначено II групу інвалідності. Повторно групу інвалідності призначено позивачеві з 01.03.2023 до 01.05.2024 з датою переогляду 01.04.2024 року.

Посилається на те, що довідкою Хмельницької обласної МСЕК від 29.04.2024 його не визнано інвалідом.

Вказує, що, не погоджуючись із рішенням Хмельницької обласної МСЕК від 29.04.2024 року, звернувся 03.05.2024 із заявою до відповідача та просив Державний заклад "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" провести перевірку обґрунтованості рішення Хмельницької обласної МСЕК від 29.04.2024 року, провести повторний огляд для вирішення питання про встановлення позивачеві II групи інвалідності.

Зазначає, що, оскільки відповідач жодним чином не відреагував на його заяву від 03.05.2024 року, позивач звернувся до відповідача із заявою від 27.06.2024 про надання інформації щодо розгляду по суті заяви щодо рішення Хмельницької обласної МСЕК.

Посилається на те, що станом на день звернення з позовною заявою відповідач не розглянув його заяву від 03.05.2024 року, а тому, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Згідно із ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило заяв про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини.

У зв`язку з наявним захворюванням, позивачеві призначено II групу інвалідності. Повторно групу інвалідності призначено позивачеві 19.04.2023 з 01.03.2023 до 01.05.2024 з датою переогляду 01.04.2024 року.

ОСОБА_1 11.03.2024 отримав направлення КНП «Деражнянський центр первинної медико-санітарної допомоги» Деражнянської міської ради Хмельницької області на проходження МСЕК.

У квітні 2024 позивачем пройдено огляд з приводу продовження йому II групи інвалідності, за результатом якого, відповідно до наданої позивачеві довідки про невизнання інвалідом від 29.04.2024 року, виданої Хмельницькою обласною МСЕК, ОСОБА_1 не визнано інвалідом.

Не погоджуючись з рішенням Хмельницької обласної МСЕК від 29.04.2024 року, позивач 03.05.2024 звернувся до Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" із заявою щодо рішення Хмельницької обласної МСЕК про відмову у визнанні його інвалідом та просив відповідача провести перевірку обґрунтованості рішення Хмельницької обласної МСЕК від 29.04.2024 щодо відмови в призначенні йому II групи інвалідності; провести повторний огляд для вирішення питання про встановлення ОСОБА_1 II групи інвалідності.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 27.06.2024 про надання інформації щодо розгляду по суті заяви від 03.05.2024 щодо рішення Хмельницької обласної МСЕК.

Станом на день звернення з позовною заявою, відповідачем не розглянуто заяву позивача від 03.05.2024 року, доказів протилежного матеріали адміністративної справи не містять.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні визначає Закон України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 р. № 875-XII (далі - Закон № 875-XII) (тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який також гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 875-XII, особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону №875-XII, інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських об`єднань осіб з інвалідністю (ч. 2 ст. 3 Закону № 875-XII).

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначені Законом України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в України" від 06.10.2005 р. № 2961-IV (далі - Закон № 2961-IV) (тут і надалі в редакції від 01.01.2024 р., чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За визначенням, наведеним у ст.1 Закону № 2961-IV, медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

Частинами 1, 2 статті 7 Закону № 2961-IV встановлено, що медико-соціальна експертиза осіб з обмеженнями повсякденного функціонування та осіб з інвалідністю проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей - лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я. Особа з обмеженнями повсякденного функціонування направляється для проходження медико-соціальної експертизи з метою підтвердження стійкого обмеження життєдіяльності та встановлення статусу "особа з інвалідністю" або "дитина з інвалідністю" у разі виявлення мультидисциплінарною реабілітаційною командою ознак стійкого обмеження життєдіяльності, що зазначається в індивідуальному реабілітаційному плані.

Частиною 8 статті 7 Закону № 2961-IV передбачено, що медико-соціальні експертні комісії визначають: групу інвалідності, її причину і час настання. Особа може одночасно бути визнана особою з інвалідністю однієї групи і лише з однієї причини. При підвищенні групи інвалідності в разі виникнення більш тяжкого захворювання причина інвалідності встановлюється на вибір особи з інвалідністю. У разі якщо однією з причин інвалідності є інвалідність з дитинства, вказуються дві причини інвалідності; види трудової діяльності, рекомендовані особі з інвалідністю за станом здоров`я. Висновок про нездатність до трудової діяльності внаслідок інвалідності готується виключно за згодою особи з інвалідністю (крім випадків, коли особу з інвалідністю визнано недієздатною); причинний зв`язок інвалідності із захворюванням чи каліцтвом, що виникли у дитинстві, вродженою вадою; ступінь втрати професійної працездатності потерпілим від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання; ступінь втрати здоров`я, групу інвалідності, причину, зв`язок і час настання інвалідності громадян, які постраждали внаслідок політичних репресій або Чорнобильської катастрофи; медичні показання на право одержання особами з інвалідністю автомобіля і протипоказання до керування ним.

Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медикосоціальними експертними комісіями та лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч. 12 ст. 7 Закону № 2961-IV).

За змістом абзацу 1 пункту 3 Положення про МСЕ, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (абзац 1 п. 4 Положення про МСЕ).

Згідно із підпункту 1 пункту 11 Положення про МСЕ, міські, міжрайонні, районні комісії визначають: ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків; потребу осіб з інвалідністю у забезпеченні їх технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань, а також з урахуванням соціальних критеріїв; потребу осіб з інвалідністю, потерпілих від нещасного випадку на виробництві, із стійкою втратою працездатності у медичній та соціальній допомозі, в тому числі у додатковому харчуванні, ліках, спеціальному медичному, постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування; ступінь стійкого обмеження життєдіяльності хворих для направлення їх у стаціонарні відділення центрів соціального обслуговування; причини смерті особи з інвалідністю або особи, ступінь втрати працездатності якої визначений комісією у відсотках на підставі свідоцтва про смерть у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам сім`ї померлого; медичні показання на право одержання особами з інвалідністю автомобіля і протипоказання до керування ним.

Пунктом 12 Положення про МСЕ передбачено, що Кримська республіканська, обласні, центральні міські комісії, зокрема, проводять у складних випадках огляд осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленнями районних, міжрайонних, міських комісій.

Згідно з п. 17 Положення про МСЕ, медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Відповідно до абз. 1 п. 19 Положення про МСЕ, комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Пунктом 20 Положення про МСЕ передбачено, що комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України. (Інструкція про встановлення груп інвалідності затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 р. № 561 (далі - Інструкція № 561)).

Пунктом 1.4 Інструкції № 561 визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції № 561, при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Як визначено пунктом 25 Порядку, рішення комісії може бути оскаржене до суду в установленому законодавством порядку.

Пунктом 23 Порядку визначено, що, у разі незгоди з рішенням районної, міжрайонної, міської комісії хворий, потерпілий від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання або особа з інвалідністю має право подати протягом місяця після одержання висновку комісії письмову заяву до Кримської республіканської, обласної, Київської та Севастопольської центральних міських комісій або до комісії, в якій він проходив огляд, чи до відповідного управління охорони здоров`я. Комісія, що проводила огляд, або управління охорони здоров`я надсилає у триденний строк після надходження відповідного запиту всі наявні документи на розгляд Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії, яка протягом місяця з дня подання зазначених документів проводить повторний огляд заявника і приймає відповідне рішення.

Пунктом 24 Порядку встановлено, що рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ. МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає Центральній медико-соціальній експертній комісії МОЗ або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи. В особливо складних випадках Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ, Кримська республіканська, обласна, центральна міська комісія та МОЗ можуть направляти осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова. Після обстеження зазначені установа або інститут складають консультативні висновки, які є обов`язковими для розгляду під час прийняття рішення комісією.

Відтак, законодавством України, чинним на момент виникнення спірних правовідносин, було визначено окремий порядок оскарження рішень медико-соціальної експертної комісії.

Положенням ч.3 ст.3 Закон України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) передбачено, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 15 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Нормою ст. 19 Закону № 393/96-ВР визначено, що органи державної влади в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви і суть прийнятого рішення; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Статтею 20 Закону № 393/96-ВР передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Вирішуючи спір, суд зазначає, що позивач 03.05.2024 засобами поштового зв`язку подав до відповідача заяву, в якій просив провести перевірку обґрунтованості рішення Хмельницької обласної МСЕК від 29.04.2024 року, провести повторний огляд для вирішення питання про встановлення позивачеві II групи інвалідності.

Із матеріалів справи вбачається, що вказана вище заява позивача з додатками отримана відповідачем 09.05.2024 року.

Також судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 27.06.2024 про надання інформації щодо розгляду по суті заяви щодо рішення Хмельницької обласної МСЕК (отримана відповідачем 01.07.2024 року).

Відповідач, згідно Положення про МСЕ, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, був органом публічної влади, уповноваженим на повторний розгляд з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення обласної комісії щодо наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу, а тому, повинен був здійснити розгляд звернення позивача, та за наслідками розгляду прийняти рішення й повідомити позивача.

Водночас, суд звертає увагу, що ухвалами суду від 03.09.2024 та 28.05.2025 зобов`язано Державний заклад "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" надати до суду інформацію про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 03.05.2024 про перевірку обґрунтованості рішення Хмельницької обласної МСЕК від 29.04.2024 р. щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 другої групи інвалідності, проведенні повторного огляду для вирішення питання про встановлення другої групи інвалідності; завірені належним чином копії документів (рішень) Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" за результатом розгляду вказаної вище заяви ОСОБА_1 від 03.05.2024 із доказами направлення і вручення їх заявникові.

Зазначені вище ухвали суду доставлені до електронного кабінету відповідача 30.08.24 15:46 та 28.05.25 19:04, відповідно.

Однак, станом на 17.06.2025 Державний заклад "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" не виконав вимоги вказаних ухвал суду, витребувані інформацію з підтверджуючими доказами до матеріалів справи не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Разом з тим, судом встановлено, що будь-які докази розгляду відповідачем заяви позивача у матеріалах справи відсутні. Наведене свідчить, що відповідач отримав заяву позивача, але відсутні належні, достовірні та допустимі докази щодо її розгляду у визначеному законом порядку та прийняття відповідного рішення за результатами її розгляду, що свідчить про протиправну бездіяльність. Отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 03.05.2024 та провести переогляд стосовно можливостей встановлення позивачеві II групи інвалідності, то суд зазначає таке.

15.11.2024 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" (набрала чинності 01.01.2025 р.) згідно якої з 01.01.2025 р. експертиза щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованими відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою (далі - експертні команди), до складу яких можуть входити лікарі, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, а також Центром оцінювання функціонального стану осіб відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.

Проведення оцінювання повсякденного функціонування особи організовується в кластерних та надкластерних закладах охорони здоров`я відповідно до Положення про експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.

За потреби та/або в разі відсутності затвердженої спроможної мережі закладів охорони здоров`я на території регіону оцінювання повсякденного функціонування особи проводиться також у визначених Міністерством охорони здоров`я закладах охорони здоров`я державної форми власності та визначених розпорядженням начальника (голови) обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації) за погодженням з Міністерством охорони здоров`я закладах охорони здоров`я комунальної форми власності.

Оцінювання повсякденного функціонування особи проводиться з використанням електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи після початку її функціонування.

З аналізу вище наведених норм вбачається, що урядом змінено процедуру обстеження та процедури встановлення інвалідності, а тому наразі відповідач не є органом публічної влади, уповноваженим на повторний розгляд з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення обласної комісії щодо наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу.

Отже, для встановлення ступеню втрати працездатності та отримання інвалідності позивач має звертатись до експертних командам з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованими відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 р. № 1338.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 03.05.2024 та провести переогляд стосовно можливостей встановлення позивачеві II групи інвалідності задоволенню не підлягають.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Положеннями ч.1 ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 605, 60 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державного закладу "Центральна медико-соціальна комісія Міністерства охорони здоров`я України" щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 03.05.2024 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного закладу "Центральна медико-соціальна комісія Міністерства охорони здоров`я України" за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Державний заклад "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України" (вул. Юрія Коцюбинського, 9, м. Київ,04053 , код ЄДРПОУ - 38260065)

Головуючий суддя Є.В. Печений