Справа № 157/1649/24
Суддя: Гамула Б. С.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1649/24
Провадження №2-а/157/12/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря судового засідання Плакоша Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтований тим, що постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 ВН №256 від 01.07.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. ОСОБА_1 визнаний винним у порушенні правил військового обліку, а саме 28 травня 2024 року о 14 годині 07 хвилин на автодорозі Р14 на блокпосту №В1/2/29 в с. Седлище Камінь-Каширського району Волинської області при врученні повістки для явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою визначення придатності до військової служби ОСОБА_1 категорично відмовився від її отримання, чим, на думку ОСОБА_2 , порушив абз. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, під час дії особливого періоду, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Утім вказане вище звинувачення є хибним та не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 у зазначений у постанові час, 28 травня 2024 року, від отримання жодних повісток не відмовлявся, про необхідність його прибуття до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою визначення придатності до військової служби не повідомлявся, аналогічно як і про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення з повідомленням дати та часу розгляду відповідної справи, а викладені у постанові покликання на нібито порушення правил військового обліку з огляду саме на відмову від отримання повістки взагалі є неспроможними, оскільки жоден нормативно-правовий акт, у тому числі й указані в постанові, не передбачає обов`язку особи отримувати повістку та відповідальності за таку відмову.

Водночас позивач вважає, що у відповідача та ОСОБА_2 об`єктивно відсутні докази скоєння інкримінованого правопорушення, що непрямо підтверджується змістом самої оскаржуваної постанови, де не вказано про існування відповідних джерел фактичних даних (показання чи пояснення свідків або ж очевидців, аудіо чи відеозаписи правопорушення тощо), а також не відображено процесу розгляду справи ОСОБА_1 (дати, часу та місця складення протоколу про адміністративне правопорушення, акту відмови особи від отримання повістки, належного повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи, роз`яснення її прав та обов`язків тощо). У зв`язку з цим відповідач належним чином не перевірив наявність ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. У діях ОСОБА_1 не встановлено достовірно всіх істотних обставин справи, що призвело до притягнення до адміністративної відповідальності невинуватої особи з істотним порушенням її права на захист та що свідчить про необхідність скасування оскаржуваної постанови з одночасним закриттям провадження.

Поряд із цим позивач вказує, що згідно зі змістом постанови серії ВН №256 від 1 липня 2024 року постанову було винесено за відсутності ОСОБА_1 , без будь-якого повідомлення його про дату, час та місце розгляду справи, без доведення до відома особи змісту протоколу про адміністративне правопорушення (якщо такий взагалі складався).

Позивач зазначає, що оскаржувану постанову отримав засобами поштового зв`язку 21 вересня 2024 року від Камінь-Каширського відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, тому позов поданий у межах десятиденного строку, визначеного законом для оскарження постанови.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення серії ВН №256 від 05 вересня 2024 року, провадження у справі закрити та стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, участь свого представника в судовому засіданні не забезпечив, відзиву на позовну заяву не подав.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не подав.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю.

У судовому засіданні встановлено, що постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 ВН №256 від 01 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Цією постановою позивача визнано винним у тому, що він 28 травня 2024 року о 14 год 07 хв на автодорозі Р-14 у с. Седлище Камінь-Каширського району Волинської області, на блокпосту №В1/2/29, будучи військовозобов`язаним, при врученні повістки для явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою визначення придатності до військової служби категорично відмовився від її отримання, чим порушив правила військового обліку та вимоги абз. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів під час дії особливого періоду.

Згідно зі статтями 19, 55 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст. 210 КУпАП передбачена відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період

Відповідно до абз. 1 ч. 1, абз. 12 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно з абзацами 5 та 6 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 не отримував і від її отримання не відмовлявся.

Водночас, на підтвердження виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідач не надав суду жодних доказів, зокрема повістки, про яку зазначається в оскаржуваній постанові, чи доказів про надіслання такої позивачу та її отримання останнім.

Дослідження змісту оскаржуваної постанови дає зробити висновок, що доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, відповідач не зібрав, про що свідчить відсутність у постанові посилань на будь-які з них (пояснення свідків, акт, фото- чи відеозапис тощо). Пропозицію суду з`явитися в судове засідання, подати відзив на позов, в тому числі й докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідач проігнорував.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин не може свідчити про вчинення особою адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73700340).

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, у судовому засіданні не здобуто доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, що є підставою для задоволення позову та скасування оскаржуваної постанови.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 280, 293 КУпАП, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ВН №256 від 01 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Головуючий:Б.С. Гамула