Справа № 160/1949/25
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/1949/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року (суддя М.М. Бухтіярова) у справі № 160/1949/25 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якому просило стягнути податковий борг з платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до бюджету на суму 371 910,07 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на обліку в Головному управління ДПС у Дніпропетровській області, як платник податків, перебуває відповідачка, яка має незаявлений до суду податковий борг в сумі 371910,07 грн. по єдиному податку з фізичних осіб, який виник внаслідок несплати платником податків у встановлений термін донарахованих сум грошових зобов`язань згідно із податковим повідомленням-рішенням. З урахуванням вимог ст.56, 57 ПК України, в зв`язку з несплатою відповідачем у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу. Відповідно до статті 59 ПК України відповідачці була сформована податкова вимога №0-0436 від 14.10.2024, яка направлена на адресу платника податків засобами поштового зв`язку. Однак, податковий борг не сплачено.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Судом першої інстанції зазначено, що оскільки позивач не виконав обов`язок щодо належного надіслання на адресу відповідачки податкового повідомлення-рішення №62416 від 24.06.2024, позивачем не доведено його узгодження з відповідачем у встановленому законодавством порядку, а відтак не доведено і наявності податкового боргу, що заявлений до стягнення, а тому негативні наслідки таких дій мають покладатися саме на позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовна заява необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що станом на 01.05.2025 за

відповідачкою обліковується податковий борг на суму 371910,07 грн. згідно ППР від 24.06.2024 року. У зв`язку із несплатою у встановлені строки нарахований сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу, а тому відповідачці направлена податкова вимога засобом поштового зв`язку. Скаржник зазначає, що ППР №416 від 24.06.2024 містить адресу відповідачки, яка встановлена автоматично з відомостей ДРФО. Вказує, що ППР направлялось на останню відому адресу платника податків, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі фізичних-осіб платників податків та ЄДРПОУ. Вважає, що під час реєстрації ФОП ОСОБА_1 було внесено невірний індекс, а відповідальність за подання достовірних відомостей несе саме відповідачка.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що відповідачка зареєстрована фізичною особою-підприємцем 18.08.2022, про що вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про включення відомостей про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця; адреса місцезнаходження фізичної особи-підприємця: АДРЕСА_1 ; основний вид економічної діяльності за КВЕД: 42.11 будівництво доріг і автострад.

Відповідачка з 19.08.2022 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області (Царичанська ДПІ).

Згідно із розрахунком, наведеним в позовній заяві, розрахунком суми податкового боргу доданого до позовних матеріалів, за відповідачем рахується податкова заборгованість у сумі 371910,07 грн. за платежем 18050400 - єдиний податок з фізичних осіб, який виник:

01.08.2024 у сумі 338100,07 грн. донарахованого основного зобов`язанням за податковим повідомленням-рішенням (форма Р) №62416 від 24.06.2024;

01.08.2024 у сумі 33810,00грн. - донарахованих штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням (форма Р) №62416 від 24.06.2024.

Копія податкового повідомлення-рішення форми «Р» №62416 від 24.06.2024 надіслана відповідачці засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_1 , та конверт з вмістом поштового відправлення повернуто відправнику з відміткою поштового відділення про невручення (за закінченням терміну зберігання).

Відповідачу виставлена податкова вимога форми «Ф» №0-0436 від 14.10.2024 на суму 371910,07 грн., яка надіслана засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_2 , та вручена 23.10.2024.

На час вирішення спору в суді доказів сплати суми заборгованості надано не було.

Відтак, з метою стягнення податкового боргу з платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до бюджету на суму 371 910,07 гривень., позивач звернувся до суду.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі ПК України), платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, податкові органи наділені повноваженнями звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному ПК України.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Положеннями ст. 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, за відповідачкою контролюючим органом рахується податкова заборгованість у сумі 371910,07 грн. за платежем 18050400 - єдиний податок з фізичних осіб, який виник:

01.08.2024 у сумі 338100,07 грн. донарахованого основного зобов`язанням за податковим повідомленням-рішенням (форма Р) №62416 від 24.06.2024;

01.08.2024 у сумі 33810,00грн. - донарахованих штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням (форма Р) №62416 від 24.06.2024.

Стаття 65 ПК України визначає, що взяття на облік фізичних осіб - підприємців (крім тих, що набули статусу електронного резидента (е-резидента) у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців (крім тих, що набули статусу електронного резидента (е-резидента) та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Колегія суддів встановила, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наявні відомості, що адреса місцезнаходження фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

В свою чергу, матеріалами справи підтверджено, що копія податкового повідомлення-рішення форми «Р» №62416 від 24.06.2024 надіслана відповідачці засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, враховуючи приписи ст. 42 ПК України, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не подано до матеріалів справи доказів того, що ППР №62416 від 24.06.2024 належним чином вручено відповідачці, адже таке ППР надіслано не за її адресою, тобто до с.Царичанка, замість с. Нетесівка.

Доводи скаржника жодним чином не спростовують те, що ППР №62416 надіслано відповідачці засобом поштового зв`язку не за її адресою.

З цих підстав, апеляційний суд зазначає, що грошове зобов`язання, яке визначено у ППР №62416, є неузгодженим в силу приписів ПК України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкового боргу з відповідачки на суму 371 910,07 гривень в судовому порядку.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року у справі № 160/1949/25 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 16.06.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров