Справа № 420/34387/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м. Одеса

Одеський кружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому позивач просить суд:

1.Визнати протиправними бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви від 12.07.2024 року про надання відстрочки від призову під час мобілізації,

2.Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву від 12.07.2024 року № 12/07-24 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ID паспорт № НОМЕР_1 , орган що видав 6515, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 , про відстрочку від мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що має батька ОСОБА_2 , який є інвалідом першої групи «Б», що підтверджується довідкою МСЕК від 24.03.2023 року серії 12 ААГ № 453347 та потребує стороннього догляду, який позивач йому забезпечує. Факт тяжкого захворювання батька позивача підтверджується індивідуальною програмою реабілітації інваліда №1781/111/п/п від 22.08.2023 року, індивідуальною програмою реабілітації інваліда №835/54/п/п від 24.03.2023 року, планом реабілітації заходів по медичній реабілітації, випискою №94 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. Згідно акту проведення обстеження сім`ї Управління соціального захисту населення в Київському районі міста Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 26.05.2023 року № 111 та рішення про призначення/перерахунку компенсації фізичним особам, які надають послуги з догляду на професійній основі від 08.06.2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , потребує надання соціальних послуг.

У липні 2024 року, вважаючи наявними підстави згідно з абз.13 ч.1 ст.23 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із відповідною заявою, до якої додав копії підтверджуючих документів.

Через відсутність відповіді на указану заяву, як далі вказується у позові, позивач звертався через свого представника адвоката до ІНФОРМАЦІЯ_5 із запитом щодо результатів розгляду заяви ОСОБА_1 щодо надання йому відстрочки, за результатами розгляду якого відповідач повідомив, що позивачу була направлена відповідь на його заяву.

25.09.2024 року за №25/09-24, позивач засобами поштового зв`язку, надіслав до відповідача запит на публічну інформацію, в якому серед іншого зазначив, що відповідь ІНФОРМАЦІЯ_5 (Вих. № 8082 від 16.08.2024 року) відправлену за адресою: АДРЕСА_3 , не отримував, тому її зміст йому не відомий та як наслідок невідомий результат розгляду заяви про відстрочку, та просив повідомити про результати розгляду заяви від 12.07.2024 року про надання відстрочки та надати відповідні копії документів, відповідь на який (запит), відповідач не надав.

Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, що зумовило подання цього позову.

Ухвалою суду від 12.11.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідачем було подано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 з тих підстав, що 24.07.2024 року поштою до ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшов лист від ОСОБА_1 , в якому він просив надати документи про відстрочку від призову відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки його батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має інвалідність з 24.03.2023 року та потребує домашнього догляду. ІНФОРМАЦІЯ_6 у відповідь листом від 16.08.2024 року повідомив позивача, що вказана заява (направлена засобами поштового зв`язку) не підлягає задоволенню без особистого прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оскільки згідно пп. 8 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» - Додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На підставі зазначеного, відповідач запропонував позивачу з метою вирішення питання, порушеного в заяві, особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_7 з військово-обліковим документом, оригіналами (та копіями) усіх підтверджуючих право на відстрочку документів та усіх наявних медичних документів для уточнення облікових даних, проходження медичного огляду (у зв`язку із внесенням 22.08.2023 змін до «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року) та визначення призначення на особливий період.

Відповідач у відзиві вказує, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьком позивача. ОСОБА_2 є інвалідом І групи. Таким чином, ОСОБА_1 має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вказані обставини відповідачем не заперечуються. Разом з цим, відповідач зауважує, що для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, в тому числі й на підставі абз. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», військовозобов`язаному необхідно пройти медичний огляд військово-лікарської комісії для визначення ступеня придатності до військової служби. Для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаному належить надати до ТЦК та СП військово-обліковий документ для внесення відповідної відмітки. Надання (оформлення) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації можливе тільки за особистою участю військовозобов`язаного, в цьому випадку позивача.

Від позивача за підписом його представника до суду надійшла відповідь на відзив, у якій наголошуючи на обґрунтованості своїх позовних вимог, зауважує, що позивач не отримував відповіді відповідача на його заяву про надання відстрочки, про яку вказує ІНФОРМАЦІЯ_6 у своєму відзиві. Щодо особистого прибуття, позивач також звертає увагу, що у спірних правовідносинах, обов`язок «особисто повідомити» та «особисто прибути» не є тотожнім. При цьому, відповідачем не ставиться під сумнів, що заява позивача про відстрочку була направлена ним особисто. До того ж безпосередньо сам відповідач у своєму відзиві погоджується із тим, що позивач має право на відстрочку згідно з абз.13 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» через те, що має батька ОСОБА_2 , який є інвалідом І групи. Також, відхиляється позивачем і твердження відповідача щодо необхідності для отримання відстрочи за його заявою безпосередньої присутності особистої з метою пройти медичний огляд ВЛК та надати військово-обліковий документ для проставлення відмітки, адже відсутність прийнятого комісією рішення про надання відстрочки, свідчить про неможливість вносити відповідну відмітку до військово-облікового документа, а вимоги постанови КМУ №560 від 16.05.2024 така необхідність подання військового квитка, не передбачено. Зазначає, що позивач обов`язково надасть до відповідача військово-обліковий документ (військовий квиток) у випадку прийняття рішення про надання відстрочки.

Також, позивач надав до суду заяву про долучення до матеріалів справи та врахування під час прийняття рішення, додаткових доказів, а саме копію акту від 07.11.2024 №1248 та рішення від 29.11.2024 №160105/2-5557.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, викладені сторонами у заявах по суті справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовозобов`язаний, місце реєстрації АДРЕСА_4 , є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце проживання АДРЕСА_5 .

З матеріалів справи встановлено, що позивач має батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який має інвалідність І групи, загальне захворювання, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААГ №453347.

Також, за даними цієї довідки, ОСОБА_2 потребує стороннього догляду.

12.07.2024 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву №12/07-24 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку із наявністю батька з інвалідністю І групи Б, на підставі абзацу 13 ч.1 ст.23 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, і відсутністю інших осіб, які за законом зобов`язані його утримувати.

До заяви позивач додав наступі документи:

1. Нотаріально завірена копія паспорта паспорту ОСОБА_1 .

2. Копія ідентифікаційного коду ОСОБА_1 .

3. Нотаріально завірена копія довідки про реєстрацію місця проживання особи

ОСОБА_1 . Копія довідки переселенця з додатку Дія ОСОБА_1 .

5. Копія довідки переселенця з додатку Дія ОСОБА_2 .

6. Нотаріально завірена копія паспорту ОСОБА_2 .

7. Нотаріально завірена копія ідентифікаційного коду ОСОБА_2 .

8. Копія військово-облікового документу з Резерву+ в електронній формі, з наявним QR-кодом

9. Нотаріально завірена копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 15.10.1994

10. Нотаріально завірена копія довідки МСЕК серії 12 ААГ №453347 від 24.03.2023

11. Копія індивідуальної програми реабілітації інваліда №1781/111/п/п від 22.08.2023

12. Копія індивідуальної програми реабілітації інваліда №835/54/п/п від 24.03.2023

13. Копія акту проведення обстеження сім`ї від 26.05.2023 №111

14. Нотаріально завірена копія рішення про призначення /перерахунок компенсації фізичним особам від 08.06.2023

15. Нотаріально завірена заява від 11.07.2024 посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шпарага С.С.

16. Копія ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 09.07.2024 у справі №766/9410/24.

Надані позивачем заява з документами були отримані відповідачем 19.07.2024, що підтверджується відміткою про отримання поштового відправлення №376 у рекомендованому повідомленні.

У зв`язку із відсутністю відповіді на заяву позивача, 31.07.2024 представником позивача - адвокатом Андрюком А.М. засобами поштового зв`язку на адресу відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_5 було надіслано адвокатський запит в якому просив повідомити про розгляд заяви позивача від 12.07.2024 про надання відстрочки та надання відповідних копій документів.

У відповідь на адвокатське звернення, ІНФОРМАЦІЯ_6 листом від 22.08.2024 №8336 повідомив представника позивача про те, позивачу на його звернення була надана відповідь (вих№8082 від 16.08.2024) та відправлена службою поштового зв`язку за адресою позивача: АДРЕСА_3 .

28.09.2024 засобами поштового зв`язку на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач відправив заяву від 25.09.2024 №25/09-24 на публічну інформацію, у якій зазначив, що відповідь ІНФОРМАЦІЯ_5 (Вих.№8082 від 16.08.2024) відправлену за адресою: АДРЕСА_3 він не отримував, тому її зміст йому не відомий, у зв`язку із чим просив надати інформацію про результати розгляду його заяви від 12.07.2024 про відстрочку та надати копію листа ІНФОРМАЦІЯ_5 (Вих.№8082 від 16.08.2024).

Не отримавши відповіді на своє звернення, вважаючи протиправною таку бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Не погодившись із такою бездіяльністю відповідача, що виразилась у неприйнятті управлінського рішення, згідно з приписами чинного законодавства за результатами розгляду заяви щодо надання відстрочки від призову по мобілізації, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р., у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного часу неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України і діє на теперішній час.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, визначає Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII), який закріплює загальні засади проходження в Україні військової служби.

Приписами ч.1-3, 5, 7, 10 ст.1 Закону №2232-XII передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

чЗгідно з ч.2 ст.2 Закону №2232-ХІІ, проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII(далі - Закон №3543-XII).

У відповідності до ч.1, 3 ст.22 Закону №3543-ХІІ, громадяни зобов`язані:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

- надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися, зокрема військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачено вичерпний перелік осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Так, відповідно до абзацу 13 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

В силу ч.2 ст.23 Закону №3543-XII особи з інвалідністю, а також особи, зазначені в пунктах 3-15 частини першої цієї статті, у зазначений період можуть бути прийняті на військову службу за контрактом.

Суд звертає увагу, що з 18.05.2024 змінено порядок отримання відстрочки від військової служби, оскільки внесені зміни до ст.23 Закону №3543-XII. Також із вказаної дати набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі-Порядок №560), який визначає алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки.

Так, у відповідності до пунктів 56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно з п. 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (п. 59 Порядку №560).

Відповідно до п. 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Отже, комісію відповідача наділено повноваженнями розглядати питання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Як встановлено судом з наявних у справі доказів, ІНФОРМАЦІЯ_6 фактично не розглянуто по суті заяву ОСОБА_1 про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особі, яка має батька з інвалідністю I при відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати.

Протягом строку розгляду даної справи відповідач не надав до суду доказів розгляду у встановленому законом порядку заяви позивача від 12.07.2024 про відстрочку.

Суд зауважує, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання поштою від ОСОБА_1 заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права повен був прийняти рішення за наслідком розгляду цієї заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в такому.

Також, суд зауважує, що ІНФОРМАЦІЯ_6 також і не надано до суду копі листа (Вих.№8082 від 16.08.2024) на який відповідач посилається, в якості підтвердження розгляду звернення ОСОБА_1 від 12.07.2024, хоча такий доказ судом витребовувався у відповідача по справі.

Водночас, навіть за наявності такого листа, відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за формою, визначеною у додатку 7 до Порядку №560, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Суд звертає увагу, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.04.2019 у справі №342/158/17, як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.13 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Суд зауважує, що жодним нормативним актом не передбачено формулювання попереднього розгляду заяв щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. В свою чергу, постанова КМУ №560 від 16.05.2024 передбачає обов`язок відповідача або надати відстрочку, або прийняти рішення про відмову, форма якого затверджена цією ж постановою.

Також, суд зауважує, що предметом даного позову не є встановлення наявності у Позивача права на відстрочку, не розглядається питання документального підтвердження такого права, не є предметом даного позову оскарження відмови Відповідача у наданні позивачу відстрочки, в рамках даної справи оскаржується саме бездіяльність Відповідача, щодо не розгляду заяви позивача та не прийняття відповідного рішення про надання відстрочки, або про відмову у наданні відстрочки відповідно до Додатку 7, Постанови № 560 в редакції на момент подання заяви позивачем.

Щодо можливих порушень вимог правил військового обліку суд звертає увагу, що відповідно до п. 19 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно з п. 4 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» громадяни, які ухиляються від військового обліку, навчальних (перевірочних) або спеціальних зборів, від призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, несуть кримінальну відповідальність.

Таким чином, порушення військовозобов`язаними вимог правил військового обліку має наслідком настання відповідальності згідно із законом.

Щодо необхідності особистого прибуття позивача, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

«Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Відповідно до п. 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з пп. 8 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів») призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З урахуванням зазначеного, військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

В той же час, обов`язок «особисто повідомити» та «особисто прибути» не є тотожнім у спірних правовідносинах. При цьому, відповідачем не ставиться під сумнів, що заява позивача була направлена ним особисто.

Також, на думку суду є неґрунтовними у спірному випадку й посилання відповідача на надання позивачем військово-облікового документу для проставлення відповідної відмітки про відстрочку, оскільки наразі жодного рішення про надання позивачу відстрочки відповідачем не прийнято. Більше того, заява позивача про відстрочку взагалі не розглянута відповідачем у встановленому законом порядку. При цьому для розгляду такої заяви та прийняття відповідачем управлінського рішення за результатом її розгляду медичний висновок ВЛК, або його відсутність, не є перешкодою.

Підсумовуючи усе викладене вище, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вбачає обґрунтованими заявлені позивачем позовні вимоги, у зв`язку із чим робить висновок про необхідність їх задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на викладене, оскільки судом прийнято рішення про задоволення вимог позивача, суд вважає за доцільне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого за подання цього позову судового збору.

Судом встановлено, що за подання цього позову ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується наявною у справі квитанцією.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 3028 грн.

Відповідно до п.1 п.3 ч.3 ст.4 Закону №3674-VI ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн).

Водночас, за приписами ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Виходячи з викладеного, оскільки позовну заяву подано за допомогою підсистеми «Електронний суд», то позивачу за звернення до суду з даною позовної заявою належало сплатити судовий збір в розмірі 968,96 грн. Отже, фактично, позивачем сплачено судовий збір в більшому розмірі (1211,20грн).

За вказаного, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним при зверненні до суду із цим позовом судовий збір в розмірі 968,96 грн.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.07.2024 року про надання відстрочки від призову під час мобілізації,

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву від 12.07.2024 року №12/07-24 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , про надання відстрочки від мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та за наслідком розгляду цієї заяви прийняти управлінське рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в її наданні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 968,96 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_7 .

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА