Справа № 467/424/25
Суддя: Догарєва І. О.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 467/424/25
Провадження № 2-а/467/3/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Догарєвої І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Скорнякової С.В.,

представника позивача Фаркаш К.В.

представника відповідача Федюніної К.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору поліцейський 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Односум Віталій Анатолійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в :

01.04.2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла представник, адвокат Фаркаш К.В., до Головного управління Національної поліції України в Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору поліцейський 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Односум Віталій Анатолійович в якому позивач просила скасувати постанову серії ЕНА №4313744 від 20.03.2025 року, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн.

Згідно відбитку поштового штемпеля позовна заява передана оператору поштового зв`язку 27.03.2025 року, тобто у межах строку, визначеного ч. 2 ст. 286 КА України.

Позов обґрунтовує, тим що 20.03.2025 поліцейським 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Односумом В.А. винесено постанову серії ЕНА №4313744. Вказаною постановою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. l ст. 122 КУпАII та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

З постанови вбачається, що 20.03.2025 року о 14:05:41/Дорога АД МО 5Київ-Одеса 224 км/АД М-05 Київ-Одеса 224 км водій керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 135 км/год. Перевищив встановлену швидкість руху більше як на 20 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом ТruСаm ТС 000424, чим порушив п. 12.9.б ПДР Перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху передбачена знаками 3.29, 3.31, 30.3 та скоїла правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн.

Вважає, що поліцейський не з`ясував всіх обставин адміністративного правопорушення та фактично виніс оскаржувану постанову без дослідження доказів, порушивши при цьому процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, такою, що складена з порушенням норм матеріального i процесуального права, та підлягає скасуванню.

Зазначила, що твердження в протоколі не відповідають дійсності та не підтверджуються доказами, оскільки вона не керувала транспортним засобом у момент, зазначений у протоколі. Автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1 керував громадянин ОСОБА_2 , а позивачка перебувала на пасажирському сидінні. На водійське сидіння позивачка пересіла вже після того як пролунав сигнал про зупинку транспортного засобу та транспортний засіб був зупинений. Працівники поліції не зафіксували жодних доказів, що саме позивачка була водієм, та попри ці очевидні факти склали адміністративний протокол саме на неї, ігноруючи справжнього водія.

Покази лазерного вимірювача швидкості транспортного засобу ТruСаm ТС 000424 позивачка ставить під сумнів, у зв`язку з тим, що поліцейський тримав його у руці, та він не був вмонтований/розміщений на узбіччі дороги (на штативі), що може дати більшу похибку.

Поліцейський не встановив факту вчинення адміністративного правопорушення, не роз`яснив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позивача не було ознайомлено із фотовідеофіксацією порушення приладом ТruСаm та не було ознайомлено з документами на сам прилад. Позивача не ознайомлено з доказами, постанова вже була роздрукованою. Постанову не було оголошено.

Крім того позивачем зазначено, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відео фіксації (дорожній знак 5.76 ПДР), оскільки вимоги ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачають, що інформація щодо встановленої відеотехніки і сама відеотехніка фіксації правопорушень повинна бути розміщена на видному місці.

Прилад ТruСаm не був встановлений стаціонарно, а знаходився в руках працівника поліції. Вважає, що таке розміщення приладу ТruСаm суперечить приписам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

За таких обставин вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02.04.2025 року у справі відкрито провадження, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

08.04.2025 року від представника відповідача Головного управління Національної поліції України в Черкаській області надійшов відзив на адміністративний позов Мороз А.А., у якому просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, оскільки Головне управління Національної поліції України в Черкаській області не є належним відповідачем у справі.

Ухвалою від 30.04.2025 року за клопотанням представника позивача замінено первісного відповідача Головне управління Національної поліції України в Черкаській області на належного - Департамент патрульної поліції.

16.05.2025 року від представникf відповідача Департаменту патрульної поліції Федюніна К.С. надала до суду відзив, в якому просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. У відзиві зазначила, що під час несення служби в Уманському районі Черкаської області на автодорозі М-05 «Київ-Одеса» 224 км 20.03.2025 року близько 14 год. 05 хв. поліцейським 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Односумом Віталієм Анатолійовичем за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam було зафіксовано порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу SUBARU OUTBACK (д.н.з. НОМЕР_1 ) рухався по автодорозі зі швидкістю 135 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш як на 20 км/год, чим порушив п. 12.9.б ПДР України.

Поліцейський згідно вимог ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію» звертаючись до позивачки, яка була за кермом автомобіля, представився, поінформував її про факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.9.б ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, оголосив законні вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія. Після перевірки документів поліцейський згідно вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням ст. 280 КУпАП здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснив позивачці її права. Розглянувши справу поліцейський виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивачки та наклав на неї стягнення в розмірі 340 грн., відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивачку було ознайомлено зі змістом постанови, та вручено під підпис копію постанови ЕНА № 4313744.

Зазначила, що у діях водія транспортного засобу SUBARU OUTBACK (д.н.з. НОМЕР_1 ) встановлено наявність складу адміністративного правопорушення, а саме порушення швидкісного режиму більш як на 20 км/год зафіксовано на лазерний вимірювач швидкості TruCam ТС 000424, про що зазначено у графі 5 оспорюваної постанови. Крім цього доказу постанова містить посилання на відео з нагрудного відеореєстратора поліцейського №475928.

Додати відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського не є можливим у зв`язку із закінченням строку його зберігання на момент залучення Департаменту патрульної поліції до участі у справі та за відсутності відомостей про намір позивачки оскаржувати постанову ЕНА № 4313744.

Використання лазерного вимірювача TruCam під час фіксації правопорушень відповідає вимогам законодавства, а його технічні характеристики дозволяють використовувати прилад в ручному режимі.

Посилання позивачки про нероз`яснення їй прав як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності спростовується її підписом у відповідній графі оскаржуваної постанови.

Позивачка була завчасно поінформована дорожнім знаком 5.76 «Автоматична відео фіксація порушень Правил дорожнього руху» про можливість здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів, про що представником відповідача надано схему розміщення та фото відповідних дорожніх знаків. Однак і в разі їх відсутності це не звільняло б позивачку від відповідальності за порушення ПДР.

В зв`язку з зазначеним, вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

19.05.2025 року від представника позивачки, адвоката Фаркаш К.В. надійшла відповідь на відзив, у якій вона наполягала на відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю доказів на доведення її вини. Також наполягала на відсутності правових підстав для застосування поліцейським лазерного вимірювача швидкості TruCam, який під час вимірювання утримувався поліцейським у руці. Крім того, вказувала на порушення поліцейським процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, нероз`яснення позивачці її прав, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, безпідставне притягнення відповідачки до відповідальності, оскільки вона не керувала автомобілем на момент, зазначений у оспорюваній постанові. Зазначила, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відео фіксації (дорожній знак 5.76 ПДР). Просила скасувати постанову серії ЕНА №4313744 від 20.03.2025 року.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивачки, адвокат Фаркаш К.В., в судовому засіданні просила скасувати постанову серії ЕНА №4313744 від 20.03.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Федюніна К.С. в судовому засіданні просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі з підстав,зазначених у відзиві на позовну заяву.

Суд вислухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи та зробив наступний висновок.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.03.2025 року серії ЕНА №4313744, винесеною поліцейським 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Односумом Віталієм Анатолійовичем ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно зазначеної постанови 20.03.2025 року о 14:05:41 на АД М-05 Київ-Одеса 224 км водій керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 135 км/год. Перевищив встановлену швидкість руху більше як на 20 км/год. Швидкість

руху вимірювалась приладом ТruСаm ТС 000424, чим порушив п. 12.9.б ПДР Перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху передбачена знаками 3.29, 3.31, 30.3. Відповідно до п. 7 до постанови додаються: відео з бодікамери 475928 та відео з приладу трукам ТС000424.

Обидва надані суду екземпляри постанови містять підписи поліцейського (п.7) та позивачки ОСОБА_1 (п.8 щодо роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП та порядку оскарження постанови, а також п. 9 про отримання копії постанови).

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно частини 1 статті 1 Закону України Про Національну поліцію, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР).

Пунктом 1.1 ПДР визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

У відповідності до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують вказані вище Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У пункті 12.9.б ПДР встановлено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до п.12.6.ґ ПДР поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, дозволяється рух із швидкістю, зокрема, на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год.

На підставі ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною першою ст. 122 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 122 КУпАП встановлює відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Виходячи зі змісту п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З викладених вище правових норм слідує, що перевищення максимально дозволеної швидкості руху транспортного засобу більш як на 20 км/год є правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченою частиною першою статті 122 КУпАП.

Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.03.2025 року серії ЕНА №4313744, містить відомості про фіксацію порушення приладом TruCam ТС000424.

Відповідачем до відзиву на адміністративний позов додано фотознімок від 20.03.2025 року о 14:05:08 технічного приладу TruCam ТС000424, який здійснено на 224 км автодороги М05 Київ Одеса, згідно якого вбачається що швидкість зафіксованого транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_1 становила 135 км/год за дозволеної швидкості руху 110 км/год та відповідний йому файл з відеозаписом правопорушення _е6000_0320_140508, де зафіксовано рух зазначеного транспортного засобу.

Позивач в позовній заяві посилалась на те, що дані з фотознімків, здійснені лазерним вимірювачем швидкості транспортного засобу TruCam ТС000424, можуть мати доказову силу в питанні встановлення факту перевищення транспортним засобом допустимої швидкості руху лише за умови дотримання уповноваженою особою процедури використання даного приладу.

Крім того позивач зазначила про те, що вимірювач швидкості транспортного засобу TruCam ТС000424 не був встановлений стаціонарно, а знаходився в руках працівника поліції, що суперечить приписам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;

3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;

4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;

5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

З аналізу норм Закону України «Про Національну поліцію» слід констатувати законодавчо закріплену можливість монтажу/розміщення технічних приладів, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, а не обов`язок такого монтажу/розміщення.

За Методичними рекомендаціями щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, які застосовуються працівниками поліції, визначено, що лазерний вимірювач швидкості TruCam є засобом вимірювальної техніки та фіксації правопорушень і відповідає вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», відповідно до якого засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності (стаття 1).

Фото- та відеофіксація є допоміжними функціями приладу «TruCAM» і функція фото- та відеофіксації описані як в методичних рекомендаціях щодо використання, так і в інструкції з використання.

Отже, ці норми узгоджуються із змістом ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», за яким вказано, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані близько 150-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює

вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення Правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації, експертний висновок від 18.09.2024 №04/04/02-15478/ВН.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 №437 і становить не більше одного року.

Відповідно до сервісної книжки приладу для вимірювання швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 заводський номер приладу ТС000424 були проведені роботи з його калібрування та метрологічної повірки, останній запис 15.10.2024 року.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та захисту прав споживачів» №22-01/31919 від 15.10.2024 року, чинного до 15.10.2025 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС000424 виробник Laser Tehnology Inc. відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год. до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ±2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; ±1% в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.

У відповідності до листа ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» №22-38/49 від 01.10.2019 року, зазначається, що TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі.Алгоритм обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибка як в ручному так і в автоматичному режимі: ±2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; ±1% в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.

Таким чином, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, а тому вимірювання швидкості руху автомобіля позивача могло здійснюватись з утриманням в руках такого пристрою працівником поліції під час вимірювання.

При цьому, відсутні підстави вважати, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача саме таким чином вплинуло на результат вимірювання, оскільки відповідно до інструкції з використання приладу TruСam LTІ 20/20, конструктивна особливість приладу та заявлені характеристики дозволяють його використання з рук, а визначення похибки при такому використанні не буде перевищувати 2 км/год.

Вищевикладене спростовує доводи позивача про неможливість використання приладу вимірювання швидкості автотранспортних засобів TruCam в ручному режимі.

Крім того, відповідачем надано фотозображення місць розташування дорожніх знаків за напрямком руху позивача та в зворотному напрямку, а саме, дорожніх знаків 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» на 222 км та 226 км автодороги М-05 Київ-Одеса. Розташування дорожніх знаків відповідає переліку ділянок автомобільних доріг і вулиць населених пунктів, на яких дозволена швидкість руху транспортних засобів контролюється за допомогою лазерних вимірювачів швидкості TruCam, затвердженому наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 18.04.2023 року №794.

Оцінюючи доводи представника позивачки про відсутність доказів на підтвердження факту керування транспортним засобом на момент порушення саме позивачкою суд виходив з такого.

На підтвердження своєї позиції представником позивачки 24.03.2025 року проведено опитування громадянина ОСОБА_2 , копію цих пояснень долучено до позовної заяви.

Крім того 09.04.2025 року від ОСОБА_2 надійшла заява, датована 04.04.2025 року, названа «Заява від свідка».

За змістом цих пояснень та заяви ОСОБА_2 стверджує, що 20.03.2025 року о 14:16 на Черкаській Уманській дорозі АД МО 5 Київ-Одеса він керував власним транспортним засобом SUBARU OUTBACK державний номер НОМЕР_1 . Поряд з ним на передньому пасажирському сидінні перебувала ОСОБА_1 , яка не керувала автомобілем та перебувала в ролі пасажира. Після подачі сигналу про зупинку транспортного засобу та повної його зупинки ОСОБА_1 пересіла на водійське місце. Згідно пояснень ОСОБА_2 «Мороз А.А. пересіла на водійське місце після повної зупинки транспортного засобу, оскільки в судовій практиці часто трапляються випадки, коли працівники поліції не мають належних доказів того, що саме особа, яку зафіксували на водійському місці під час зупинки, керувала транспортним засобом у момент фіксації адміністративного правопорушення».

Відповіно до с. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи .Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до п. 7 ч. ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою.

Данні пояснення та заява не можуть бути прийняті судом в якості доказу, оскільки не є показами свідків в розумінні вимог КАС України. Про допит ОСОБА_2 в якості свідка стороною позивача клопотання не заявлялось.

Водночас слід зазначити, що пояснення ОСОБА_2 та пояснення ОСОБА_1 у позовній заяві щодо вчинення дій, спрямованих на введення в оману поліцейського з метою ухилення від адміністративної відповідальності у розрахунку на відсутність інших доказів та судову практику вже за своїм змістом дискредитують ОСОБА_2 як свідка.

В свою чергу, неможливість надання відповідачем відеозапису правопорушення з нагрудної камери поліцейського не є підставою для висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку, відповідачем повідомлено суд про неможливість надання відеозаписів з портативних відеореєстраторів поліцейського, який здійснював розгляд справи про адміністративне правопорушення, так як строк зберігання відповідних відеозаписів скінчився згідно положень розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС №1026 від 18.12.2018 року.

Неможливість надання суб`єктом владних повноважень відповідних відеозаписів, на переконання суду, не є виною суб`єкта владних повноважень, оскільки з моменту здійснення відеозапису 20.03.2025 року до часу залучення Департаменту патрульної поліції до участі у справі 30.04.2025 року сплинуло понад 30 днів.

В даному випадку, за відсутності вищезазначених доказів на даній стадії спірних правовідносин, варто враховувати, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу, а саме безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (постанови) про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2.1.а ПДР визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 2.4.а ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Отже, відповідно вимог законодавства, водій повинен мати при собі відповідне посвідчення та на вимогу поліцейського його надати, саме водій відповідає за належність наданих документів. В свою чергу поліцейський при отримані документів має пересвідчитись в особі водія та відповідно розглянути адміністративну справу. Зазначені дій були здійснені сторонами під час розгляду справи та ОСОБА_1 , як водієм, було надано поліцейському відповідне посвідчення, що відображено у п. 4 оскаржуваної постанови (посвідчення водія: НОМЕР_2 ).

Після винесення постанови, вона була видана водію ОСОБА_1 , про що свідчать відповідні підписи, виконані ОСОБА_1 без застережень.

Позивачка не заперечує факту своєї участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Щодо посилання позивачки на те, що при розгляді справи їй не роз`яснено права та обов`язки особи, відносно якої здійснюється розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суд сприймає такі критично, оскільки в графі 8 оскаржуваної постанови, позивач власноручним підписом підтвердила роз`яснення їй прав за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, суд зазначає, що матеріали справи містять докази, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП винесена правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст. 2, 12, 25, 72, 77, 262, 286 КАС України, ст. 7, 14-2, 122, 245, 251, 252, 254, 256, 258, 276, 279-1, 283, 284 КУПАП, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору поліцейський 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Односум Віталій Анатолійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , адреса: 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, буд. 3;

Третя особа: Поліцейський 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Односум Віталій Анатолійович, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 27.

Суддя І.О.Догарєва