Справа № 640/20976/22
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року Справа№640/20976/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України (юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81, ), третя особа Міністерство юстиції України (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України, третя особа Міністерство юстиції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Центр пробації Міністерства юстиції України щодо не нарахування та невиплати начальнику Бердянського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в запорізькій області підполковнику внутрішньо служби ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30000 грн щомісячно, розпочинаючи із 28.02.2022 року по 07.07.2022 року у розмірі 120000 грн, за повні чотири місяці відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168; 2) зобов`язати Державну установу «Центр пробації Міністерства юстиції України» нарахувати та виплатити начальнику Бердянського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області підполковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 30000 грн щомісячно, розпочинаючи із 28.02.2022 року по 07.07.2022 року у розмірі 120000 грн за повні чотири місяці відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року за № 168.

В обґрунтування позову зазначив, що, що на нього поширюються норми постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», натомість в порушення вказаної постанови йому не була виплачена щомісячна додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн.

Отже, позивач вважає протиправною бездіяльність ДУ «Центр пробації» Міністерства юстиції України щодо невиплати йому (як військовослужбовцю) додаткової винагороди у розмірі 30000 грн, передбаченої Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 року, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року було відкрито провадження у справі № 640/20976/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України, третя особа Міністерство юстиції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 2 розділу II Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» справу № 320/2490/22 передано на розгляд Донецькому окружному адміністративному суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2025 року зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Тарасенку І.М.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року, суддя Тарасенко І.М. прийняв справу № 640/20976/22 до свого провадження та призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача надав до суд відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , просив суд відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що Постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», якою встановлена додаткова винагорода в розмірі 30000 грн здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Також відповідачем було зазначено, що здійснюючи текстуальне тлумачення Постанови № 168, Велика Палата Верховного Суду дійшла переконання, що як текстуальне тлумачення змісту первинної редакції пункту 1 Постанови № 168, так і системне тлумачення цієї постанови з урахуванням умов її прийняття, визначеними у преамбулі, дають підстави для висновку, що виплата додаткової винагороди в розмірі 30000 грн повинна здійснюватися як стимулювання винятково тим військовослужбовцям ЗСУ, які своїми безпосередніми діями здійснюють захист суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України».

Крім того, відповідачем зазначено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування питань, пов`язаних із військовополоненими в особливий період» прийнятим 24.03.2022 року було внесено зміни, зокрема в статтю 12 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», в якій зазначено, що воєнізовані формування підрозділи, які відповідно до закону діють у складі органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, призначені для їх охорони та запобігання і припинення дій, що дезорганізують роботу виплавних установ.

Отже, Уряд включаючи у Постанову № 168 право на отримання додаткової винагороди особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, одночасно мав на меті покращення матеріального стану осіб рядового та начальницького складу Державної кримінально виконавчої служби, які беруть участь у відсічі збройної агресії проти України та охороні органів виконання покарань.

Відповідач вказує на те, що позивач не брав безпосередньо участь у бойових діях, не забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії, не ніс службу (чергування, наряди, тощо). Сам факт проходження служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби в установах, що розташовані в межах адміністративно територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» не є достатнім для виплати вказаної додаткової винагороди, оскільки зазначені суми є додатковою виплатою, що потребує виконання додаткових умов.

Відповідач звертає увагу на тому, що жодного наказу директора Центру пробації про залучення позивача для захисту безпеки населення та інтересів держави України на території її проходження служби в уповноваженому органі пробації на час воєнного стану, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в України», не видавалось.

Також відповідачем зазначено, що персонал пробації виконує завдання та функції, визначені Законом України «Про пробацію» та не несе службу у розумінні нормативно-правових актів, що регулюють проходження служби в Державній кримінально-виконавчій системі України.

Отже, представник відповідача підкреслює, що особи які мають право на додаткову винагороду відповідно до пункту 1 Постанови № 168 мають здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави.

Відповідачем зазначено, що додаткова винагорода, яка передбачена Постановою № 168, не має регулярного характеру та виплачується на підставі наказів командирів (начальників) за наявності певних умов.

Отже, на думку представника відповідача, оскільки, позивач не залучався до виконання завдань, передбачених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів і повноважень, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, не ніс службу у розумінні нормативно-правових актів, зазначених вище, а виконував лише свої службові обов`язки, пов`язані з реалізацією завдань та функцій пробації відповідно до посадової інструкції, Положення про Бердянський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області та Колективного договору, тому правові підстави для виплати позивачу додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168 відсутні.

Представник третьої особи надав суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому зазначив, що положення Постанови № 168 діють на період воєнного стану та спрямовані на стимулювання військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських на виконання своїх обов`язків в умовах посиленого графіку несення служби або суттєвої зміни умов несення служби.

У зв`язку з цим, абзацом третім пункту 1 Постанови № 168 передбачено, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників), які у свою чергу володіють даними щодо реального навантаження під час воєнного стану на персонал чи особовий склад підлеглих підрозділів чи структур.

Повноваження персоналу органів пробації, в тому числі повноваження начальника відділу, які вбачаються із завдань пробації, передбачених положеннями Закону та Кримінально-виконавчого кодексу України, пов`язані з проходженням служби, а не з її несенням, оскільки вони не пов`язані із забезпеченням безпеки суб`єктів пробації, захистом чи охороною режимних об`єктів та об`єктів критичної інфраструктури, участю у оперативних заходах, несенням варти, в тому числі у нічний час, несенням служби у наряді та інших заходах, спрямованих на забезпечення безпеки в умовах воєнного стану.

Отже, третя особа вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 стосовно виплати додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень щомісячно починаючи з 28.02.2022 року до 07.07.2022 року не має законного обґрунтування, адже позивач проходив службу, а не ніс її.

Крім того, представником третьої особи зазначено, що перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка» затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року № 204-р, при цьому слід зазначити, що Запорізька область включена до цього переліку 06.03.2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 року № 754 внесені зміни до пункту 1 Постанови № 168. Відповідно до вказаних змін, які застосовуються з 01 червня 2022 року, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

Третя особа зазначає, що Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затверджені наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (із змінами), у якому Бердянська міська територіальна громада присутня, зокрема, з 30.05.2022 року по 08.07.2022 року.

З огляду на викладене вище, представник третьої особи зазначив, що право на виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України залежить від місця проходження служби в органах і установах цієї Служби, а її розмір визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу) з дати застосування Постанови № 350.

Крім того, представник третьої особи зауважив, що зазначена додаткова винагорода носить тимчасовий характер (на період дії воєнного стану), у розумінні абзацу другого пункту 1 Постанова № 168 є компенсаційною виплатою, та не є видом грошового забезпечення зокрема осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, оскільки перелік видів грошового забезпечення визначений постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та пунктом 3 розділу І Порядку № 925/5.

Натомість, позивач відповідно до наказу Відповідача від 20.05.2022 року № 152/К знаходився у простої та не здійснював своїх посадових обов`язків відповідно до абзацу першого статті 34 Кодексу законів про працю України з 20.05.2022 року, а 17.08.2022 року з позивачем був призупинений трудовий договір (наказ Відповідача від 17.08.2022 року № 346/К).

А від так, третя особа вважає, що позовна вимога, щодо виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень щомісячно не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевказане, представник третьої особи вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 та доводи щодо наявності порушеного права ґрунтуються виключно на неправильному, помилковому трактуванні позивачем норм матеріального права, що вкотре свідчить про безпідставність та невмотивованість позовних вимог

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , підполковник внутрішньої служби, з 01.07.2018 року проходив службу на посаді начальника Бердянського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області відповідно до наказу Державної установи «Центр пробації» № 63/к від 26.06.2018 року «Про особовий склад».

Відповідно до наказу Державної установи «Центр пробації» від 20.05.2022 року № 152/К підполковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 , начальнику Бердянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області оголошено простій з 20.05.2022 року.

Відповідно до наказу Державної установи «Центр пробації» від 22.06.2022 року № 422/в підполковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 , начальнику Бердянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області надано щорічну основну оплачувану відпустку та додаткову оплачувану відпустку за стаж служби, за 2022 рік, тривалістю 19 діб, з 11 по 29 липня 2022 року.

Відповідно до наказу Державної установи «Центр пробації» від 25.07.2022 року № 304/к підполковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 , начальнику Бердянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області оголошено простій з 30.07.2022 року.

Відповідно до наказу Державної установи «Центр пробації» від 17.08.2022 року № 346/К з підполковником внутрішньої служби ОСОБА_1 , начальником Бердянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області призупиненого дію трудового договору з 16.08.2022 року.

Відповідно до наказу Державної установи «Центр пробації» від 22.11.2022 року № 627/к підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 , начальника Бердянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області звільнено зі служби, відповідно до пункту 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заході) 25.11.2022 року.

01 вересня 2022 року представник позивача адвокат Ванжула Я.В. звернувся до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України із адвокатським запитом, в якому просив, крім іншого, надати: довідку про виплату або не виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», починаючи з 24.02.2022 року; у разі невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року у спірний період пояснення щодо причин не нарахування та невиплати останньому такої додаткової винагороди.

Листом від 06.09.2022 року позивачу була надана відповідь, в якій було зазначено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників), а особливий характер несення служби, передбачений Законом України «Про Національну поліцію», на осіб начальницького складу, які проходять службу в уповноважених органах з питань пробації, не поширюється.

Позивачу було повідомлено, що Центром пробації е здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі 30000 грн ОСОБА_1 відповідно до Постанови № 168, оскільки він не залучений до виконання завдань, передбачених Указом, та не несе службу, тому не має права на отримання додаткової винагороди, що передбачена Постановою.

Позивач вважає протиправною бездіяльність Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України щодо невиплати йому додаткової винагороди у розмірі 30000 грн, передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Статтею 1 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався, та діє до сьогоднішнього дня.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Згідно з пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі також Постанова № 168), яка набрала чинності 28.02.2022 року, у першій редакції установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

У подальшому до зазначеної постанови вносились зміни.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 217 від 07.03.2022 року в абзаці першому пункту 1 Постанови № 168 виключено слова «(крім військовослужбовців строкової служби)».

Постановою Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2022 року, яка набрала чинності 24.03.2022 року та застосовується з 24.02.2022 року, доповнено абзац перший пункту 1 Постанови № 168 після слів «та поліцейським» словами «, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка»,».

Постановою Кабінету Міністрів України № 400 від 01.04.2022 року внесено зміни до пункту 1 Постанови № 168 щодо виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 204-р від 06.03.2022 року «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка» затверджено перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка» згідно з додатком.

Перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка» затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року № 204-р, при цьому слід зазначити, що Запорізька область включена до цього переліку 06.03.2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 року № 754 внесені зміни до пункту 1 Постанови № 168. Відповідно до вказаних змін, які застосовуються з 01 червня 2022 року, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально- виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць. Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затверджені наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (із змінами), у якому Бердянська міська територіальна громада присутня, зокрема, з 30.05.2022 року по 08.07.2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 754 від 01.07.2022 року, яка набрала чинності 08.07.2022 року та застосовується з 01.06.2022 року, внесено такі зміни до пункту 1 Постанови № 168 в абзаці першому: слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» замінити словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»; після слова «щомісячно» доповнити словами «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)».

Постановою Кабінету Міністрів України № 793 від 07.07.2022 року, яка набрала чинності 19.07.2022 року та застосовується з 24.02.2022 року, внесено такі зміни до пункту 1 Постанови № 168: в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

Державна установа «Центр пробації» листом № 744/8/Ян-22 від 30.03.2022 року звернулась до Міністерства юстиції України щодо надання роз`яснень про те, чи поширюється дія постанови Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2022 року, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року, на осіб рядового та начальницького складу Державної установи «Центр пробації».

Міністерством юстиції України надано відповідачу відповідь листом № 31985/32924-11-22/7.4.1 від 26.04.2022 року про те, що згідно з інформацією, наданою Бухгалтерською службою Міністерства юстиції України, відповідно до Методики проведення фінансово-економічних розрахунків при підготовці проекту акта Кабінету Міністрів України та законопроекту, що вноситься у порядку законодавчої ініціативи Кабінетом Міністрів України на розгляд Верховної Ради України, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 21.03.2008 року № 423, фінансово-економічні розрахунки до проекту зазначеної вище постанови здійснені за бюджетною програмою 3601020 «Виконання покарань установами і органами Державної кримінально-виконавчої служби України», водночас утримання персоналу Державної установи «Центр пробації» у 2022 році здійснюється за бюджетною програмою 3601030 «Забезпечення діяльності органів пробації».

Згідно з розрахунковими листами про щомісячні види грошового забезпечення позивача за період з 28.02.2022 року по 07.07.2022 року, додаткова винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року, протягом вказаного періоду позивачу не нараховувалась та не виплачувалась, що відповідачем не заперчувалось.

Статтею 1 Закону України «Про пробацію» від 5 лютого 2015 року № 160-VIII визначено, що орган пробації - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері пробації; персонал органу пробації - працівники, які відповідно до повноважень, визначених цим Законом та іншими законами України, виконують завдання пробації.

Відповідно до ст. 18 цього Закону орган пробації у межах своїх повноважень організовує: забезпечення суду досудовими доповідями про обвинувачених; здійснення нагляду за засудженими; виконання покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт; реалізацію пробаційних програм стосовно осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням; соціально-виховну роботу із засудженими; підготовку до звільнення засуджених, які відбувають покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про пробацію» права, обов`язки, відповідальність, правовий та соціальний захист персоналу органу пробації визначаються Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та цим Законом.

Державну установу «Центр пробації» утворено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 655-р від 13.09.2017 року та наказом Міністерства юстиції України № 4322/5 від 28.12.2017 року.

Відповідно до Положення про Державну установу «Центр пробації», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 4242/5 від 08.12.2020 року, Центр пробації є неприбутковою державною установою, що створена для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України з питань пробації і безпосереднього спрямування та координації уповноважених органів з питань пробації, що належить до сфери управління Мін`юсту.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 року № 2713-IV Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Згідно з ч. 1 ст. 14 цього Закону до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).

Суд зазначає, що Постановою № 168 у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, було передбачено виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 грн щомісячно особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка».

Як зазначено вище, Державна установа «Центр пробації» є державною установою, що створена для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України з питань пробації і безпосереднього спрямування та координації уповноважених органів з питань пробації, що належить до сфери управління Мін`юсту.

Позивач, як підполковник внутрішньої служби, входив до складу персоналу Бердянського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області.

Частиною другою статті 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» встановлено, що служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Відповідно до пункту 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських.

Аналіз нормативно-правових актів, зокрема, Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону про ДКВСУ вказує на те, що до складових поняття «проходження служби» належать: призначення на посади та переміщення по службі; визначення та виконання обов`язків; підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації; присвоєння та позбавлення військових звань; проведення атестування, надання відпусток, тощо.

Таким чином, проходження служби слід розглядати як упорядкування комплексу правових умов і взаємовідносин в частині реалізації прав та обов`язків, які виникають з моменту призначення на посаду та закінчується з моменту припинення служби.

Водночас, суб`єктами, на яких поширюється дія Постанови № 168 є, зокрема, особи рядового і начальницького складу ДКВСУ, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби.

Слід зазначити, що кримінально-виконавче законодавство оперує поняттям «проходження служби особами рядового і начальницького складу» (частина 2 статті 14, частина 2 статті 22, частина 4 та 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», абзац 2 та 10 частини 2 статті 1, частини 7 статті 11, частини 1 статті 15, частини 2 статті 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, затвердженого Законом України № 3460-IV від 22 лютого 2006 року, дія якого згідно з преамбулою поширюється на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України).

Аналіз нормативно-правових актів, зокрема, статті 91 Закону України «Про Національну поліцію», вказує на те, що особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських, як службу у святкові та вихідні дні; службу позмінно; службу з нерівномірним графіком; службу в нічний час.

Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.

Отже, проходження служби слід розглядати як упорядкування комплексу правових умов і взаємовідносин в частині реалізації прав та обов`язків, які виникають з моменту призначення на посаду та закінчується з моменту припинення служби.

Водночас, суб`єктами, на яких поширюється дія Постанови № 168, є, зокрема, особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби України, затвердженого Законом України № 2337-VIII від 15 березня 2018 року (пункт 8 та 14 частини 3 статті 1, частина 8 статті 22, частина 4 статті 28, абзац 4 частини 2 статті 29); Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 550-XIV від 24 березня 1999 року (що визначає організацію і порядок несення гарнізонної та вартової служб), вказує на те, що

поняття «несення служби» визначає суспільні відносини, які виникають під час безпосереднього виконання обов`язків особами рядового і начальницького складу, в тому числі у період визначеного часу або у межах правового режиму.

До таких обов`язків відносять, зокрема, несення служби у складі наряду чергової частини, блокпосту, оперативно-пошукової групи, групи швидкого реагування; несення служби у нічний час; гарнізонної та вартової служби, тощо.

При цьому, пунктом п`ятим глави 13 розділу II Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Мін`юсту № 925/5 від 28.03.2018, зареєстрованим в Мін`юсті 28.03.2018 за № 377/31829 (далі Порядок № 925/5), визначені підстави для несення служби в нічний час (несення служби у складі наряду чергової частини, караулу, зміни, патруля, контрольного пункту, поста, оперативно-пошукової групи, групи швидкого реагування; виконання функцій з контролю за роботою органів та установ, а також сил і засобів, залучених для несення служби; участь у навчаннях та перевірках) та його облік, а також визначено, що особам рядового чи начальницького складу, які несуть службу в нічний час (з 22.00 години до 06.00 години), надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин, яка не включається в робочий час.

Зазначаємо, що положення Постанови № 168 діють на період воєнного стану та спрямовані на стимулювання військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських на виконання своїх обов`язків в умовах посиленого графіку несення служби або суттєвої зміни умов несення служби.

У зв`язку з цим, абзацом третім пункту 1 Постанови № 168 передбачено, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників), які у свою чергу володіють даними щодо реального навантаження під час воєнного стану на персонал чи особовий склад підлеглих підрозділів чи структур.

З огляду на вищевикладене, право на виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України зокрема протягом 2022 року залежить від місця проходження служби в органах і установах цієї Служби, а її розмір визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу).

Слід зауважити, що зазначена додаткова винагорода носить тимчасовий характер (на період дії воєнного стану), у розумінні абзацу 2 пункту 1 Постанови № 168 є компенсаційною виплатою, та не є видом грошового забезпечення зокрема осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, оскільки перелік видів грошового забезпечення визначений постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та пунктом 3 розділу І Порядку № 925/5.

Позивач не надав суду доказів, щодо залучення його до виконання завдань передбачених Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивач не залучався до виконання завдань, передбачених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів і повноважень, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, не ніс службу у розумінні Закону України «Про Національну поліцію», а виконував свої службові обов`язки, пов`язані з реалізацією завдань та функцій пробації відповідно до посадової інструкції, Положення про Комунарський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Запорізькій області та Колективного договору, тому відсутні правові підстави для виплати позивачу додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (зі змінами).

Крім того, необхідно зазначити, що Постанова № 168 була прийнята та набрала чинності 28 лютого 2022 року, у той же день була оприлюднена шляхом опублікування в офіційному віснику «Урядовий кур`єр» за № 43 від 28 лютого 2022 року.

В свою чергу постановою Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2022 року доповнено абзац перший пункту 1 Постанови № 168 після слів «та поліцейськими» словами «, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка»,».

Однак, Постановою № 1146 від 08.10.2022 року внесені зміни до пункту 1 Постанови № 168, а саме: в абзаці першому слова «а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні),» та «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)» виключені. Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 вересня 2022 року.

Суд зазначає, що право на виплату додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України залежить від місця проходження служби в органах і установах цієї Служби, а її розмір визначається пропорційно та виплачується за фактичний час несення служби, розрахований у годинах, в розрахунковому (у годинах) місячному періоді проходження служби (24 години на добу) з дати застосування Постанови № 350.

Крім того, варто зазначити, що зазначена додаткова винагорода носить тимчасовий характер (на період дії воєнного стану), у розумінні абзацу другого пункту 1 Постанова № 168 є компенсаційною виплатою, та не є видом грошового забезпечення зокрема осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, оскільки перелік видів грошового забезпечення визначений постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та пунктом 3 розділу І Порядку № 925/5.

Натомість, позивач відповідно до наказу Відповідача від 20.05.2022 року № 152/К знаходився у простої та не здійснював своїх посадових обов`язків відповідно до абзацу першого статті 34 Кодексу законів про працю України з 20.05.2022 року, а 17.08.2022 року з позивачем був призупинений трудовий договір (наказ Відповідача від 17.08.2022 року № 346/К).

А від так позовна вимога, щодо виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень щомісячно не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України (юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81, ), третя особа Міністерство юстиції України (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Тарасенко