Справа № 160/19900/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/19900/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року (суддя Савченко А.В.) у справі № 160/19900/24 за позовом Комунального підприємства «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради» до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про повернення страхових коштів Пенсійного Фонду України та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Пенсійного Фонду України №0400-011002-8/137514 від 02.07.2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач за результатами проведених перевірок позивача щодо додержання законодавства про загальнообов`язкове державне страхування, в частині правомірності нарахування та виплат матеріального забезпечення застрахованим особам допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 02.07.2022 но 31.12.2023 року, дійшов помилкових та необґрунтованих висновків про порушення, зокрема, приписів п.1 ч.4 ст.19 ЗУ №1105, п.5 та 29 Порядку КМУ №1266 на загальну суму 14 349,50 гри. по 21 листку непрацездатності; ст.33 ЗУ №1105, п.3 та 25 Порядку КМУ №1266 на загальну суму 3 743,40 грн. по 14 листкам непрацездатності; ст.25 ЗУ №1105, п.3 та 25 Порядку КМУ №1266 на загальну суму 4361,59 грн. по 23 листкам непрацездатності; ст.33 ЗУ №1105, п.3 та 25 Порядку КМУ №1266 на загальну суму 20 301,12 грн. по 1 листку непрацездатності, що стало підставою для винесення рішення відповідача про повернення страхових коштів Пенсійного Фонду України та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Пенсійного Фонду України №0400-011002- 8/137514 від 02.07.2024 року. Так, позивач не погоджується із зазначеним донарахуванням з огляду на неправильне трактування органами ПФУ норм чинного законодавства. За твердженням позивача, ним здійснено всі необхідні нарахування, відсутність повної сплати або несвоєчасна сплата внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не може призвести до порушення ст.33 ЗУ №1105. До того ж, чинним законодавством за нарахування,

але невчасну/неповну оплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування передбачена відповідальність яка нараховується саме контролюючим органом під час проведення перевірки (стягнення, пеня). Також до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті посадові особи підприємства, але застосування донарахувань органом ПФУ спираючись на ЗУ №1105 є протиправним. Крім того, механізм державного соціального страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав. Враховуючи викладене, працівники підприємства жодним чином не можуть бути позбавлені права на отримання соціальних гарантій внаслідок того, що орган, відповідальний за повноту та своєчасність сплати страхових внесків, своєчасно не вжив дієвих заходів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Судом першої інстанції зазначено, що відповідач дійшов висновку, що КП «ВВУВКГ» ДОР», при нарахуванні матеріального забезпечення по тимчасовій непрацездатності, допомогу нарахував в розмірі, який більше розміру допомоги, обчисленого із мінімальної заробітної плати у випадках, коли застрахована особа має стаж менше шести місяців протягом 12 місяців перед настанням страхового випадку.

Згідно звітності «Про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» КП "Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" ДОР, страховий стаж працівників, зазначених у акті перевірки, протягом 12 місяців, що передували настанню страхових випадків становить не менше ніж шість місяців, проте, відповідні дані про стаж цих працівників не внесено до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд вказав, що працівник не повинен відповідати за неналежне виконання обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для обмеження соціальних гарантій. Суд звернув увагу, що наймані працівники підприємства самостійно не сплачують єдиний внесок.

Отже, суд дійшов висновку, що несвоєчасна сплата або несплата страхованих внесків не може бути підставою для відмови у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності в належному розмірі.

Суд врахував, що законодавець визначив поняття нарахування ЄСВ та сплата ЄСВ і ці поняття не є тотожними.

Позивачем було здійснено всі необхідні нарахування, відсутність повної сплати або несвоєчасна сплата внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не може призвести до порушення ст.33 ЗУ №1105.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення №0400-011002-8/137514 від 02.07.2024 року не є прийнятим з урахуванням усіх обставин, що мали значення, а тому не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені у частині другій статті 2 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що ним в ході перевірки встановлено, що при нарахуванні матеріального забезпечення по тимчасовій непрацездатності страхувальником допомога нарахована у розмірі, який більше розміру допомоги, обчисленої із мінімальної заробітної плати, чим порушено положення Закону №1105 та Порядку №1266. Зазначає, що при проведенні документальної позапланової перевірки встановлено неправомірне використання страхових коштів фонду за 59 листами непрацездатності. Відтак, скаржник вважає, що спірне рішення є правомірним.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що у період з 22.02.2024 по 28.02.2024 року головними спеціалістами відділу контрольно-перевірочної роботи № 1 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Сотник Надією Володимирівною та Гречаною Лідією Дмитрівною була проведена планова виїзна перевірка Комунального підприємства «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради () щодо додержання законодавства про загальнообов`язкове державне страхування в частині правомірності нарахування та виплат матеріального забезпечення застрахованим особам допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 02.07.2022 по 31.12.2023 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт планової перевірки щодо контролю за додержанням законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування №0400-011002-3/16 від 28.02.2024, відповідно до висновків якого, встановлено порушення КП «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» ДМР вимог:

- п.1 ч.4 ст.12 та п.1 ст.14 Закону України №1105 від 23.09.1999 (зі змінами), п. 29 Порядку КМУ №1266 від 26.09.2001 на загальну суму 69059,87 грн. по 101 листку непрацездатності;

- п.2 ч.4 ст.12 Закону України №1105 від 23.09.1999 (зі змінами) та пункт 29 Порядку КМУ №1266 від 26.09.2001 на загальну суму 33 863,76 грн. по 1 листку непрацездатності.

Листом КП «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» ДМР №78 від 28.02.2024 року були подані заперечення до Акта планової перевірки щодо контролю за додержанням законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування №0400-011002-3/16 від 28.02.2024 року.

За результатами розгляду заперечень було призначено позапланову виїзну перевірку та в період з 05.06.2024 по 11.06.2024 року головними спеціалістами відділу контрольно-перевірочної роботи № 1 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Сотник Надією Володимирівною та Гречаною Лідією Дмитрівною була проведена позапланова виїзна перевірка Комунального підприємства «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Дніпропетровської обласної ради» (код ЄДРГІОУ 02128201) щодо додержання законодавства про загальнообов`язкове державне страхування в частині правомірності нарахування та виплат матеріального забезпечення застрахованим особам допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 02.07.2022 по 31.12.2023 року

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки щодо контролю за додержанням законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування №0400-011002-3/53 від 11.06.2024, відповідно до висновків якого, встановлено порушення КП «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» ДМР вимог:

- п.1 ч.4 ст.19 Закону України №1105 (в редакції від 02.04.2022), п.5 та 29 Порядку КМУ №1266 (в редакції від 29.01.2022) на загальну суму 14 349,50 грн. по 21 листку непрацездатності;

- ст.33 Закону України №1105 (в редакції від 02.04.2022), п. 3 та 25 Порядку КМУ №1266 (в редакції від 29.01.2022) на загальну суму 3 743,40 грн. по 14 листкам непрацездатності;

- ст.25 Закону України №1105 (в редакції від 01.01.2023), п.3 та 25 Порядку КМУ №1266 (в редакції від 29.01.2022) на загальну суму 4 361,59 грн. по 23 листкам непрацездатності;

- ст.33 Закону України №1105 (в редакції від 02.04.2022), п.3 та 25 Порядку КМУ №1266 (в редакції від 29.01.2022) на загальну суму 20 301,12 грн. по 1 листку непрацездатності.

Листом КП «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» ДМР №194 від 14.06.2024 року були подані заперечення до Акту перевірки щодо контролю за додержанням законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування №0400-011002-3/53 від 11.06.2024 року.

На підставі вищевказаного Акту перевірки щодо контролю за додержанням законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування №0400-011002-3/53 від 11.06.2024 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області винесено рішення про повернення страхових коштів Пенсійного Фонду України та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Пенсійного Фонду України №0400-0110028/137514 від 02.07.2024 року, відповідно до якого підлягає поверненню до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 42755,61 грн. - сума неправомірно витрачених страхових коштів, а також, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 6 та абз. 1 ч. 6 ст. 8 Закону України №1105 застосовано фінансові санкції в розмірі 21377,81 грн. (штраф у розмірі 50%).

Вважаючи рішення пенсійного органу №0400-011002-8/137514 від 02.07.2024 року протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Закон України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я.

Відповідно до положень ст. 6 Закону №1105 уповноважений орган управління та його територіальні органи зобов`язані зокрема контролювати правильність витрат за соціальним страхуванням, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань соціального страхування, стягувати надміру сплачені страхові кошти з юридичних і фізичних осіб у встановленому законом порядку.

Приписами ст.8 Закону №1105 визначено, що у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавець відшкодовує уповноваженому органу управління в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачує штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів на страхувальників та інших отримувачів коштів соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів.

Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Право застосовувати фінансові санкції та накладати адміністративні штрафи від імені уповноваженого органу управління мають керівники територіальних органів уповноваженого органу управління та їх заступники.

Матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області винесено рішення про повернення страхових коштів Пенсійного Фонду України та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Пенсійного Фонду України №0400-011002-8/137514 від 02.07.2024 року, відповідно до якого підлягає поверненню позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 42755,61 грн. - сума неправомірно витрачених страхових коштів, а також, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 6 та абз. 1 ч. 6 ст. 8 Закону України №1105 застосовано фінансові санкції в розмірі 21377,81 грн.(штраф у розмірі 50%).

Так, спірне рішення прийнято згідно Акту перевірки щодо контролю за додержанням законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування №0400-011002-3/53 від 11.06.2024 року, відповідно до висновків якого, встановлено порушення КП «Верхньодніпровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» ДМР вимог:

- п.1 ч.4 ст.19 Закону України №1105 (в редакції від 02.04.2022), п.5 та 29 Порядку КМУ №1266 (в редакції від 29.01.2022) на загальну суму 14 349,50 грн. по 21 листку непрацездатності;

- ст.33 Закону України №1105 (в редакції від 02.04.2022), п. 3 та 25 Порядку КМУ №1266 (в редакції від 29.01.2022) на загальну суму 3 743,40 грн. по 14 листкам непрацездатності;

- ст.25 Закону України №1105 (в редакції від 01.01.2023), п.3 та 25 Порядку КМУ №1266 (в редакції від 29.01.2022) на загальну суму 4 361,59 грн. по 23 листкам непрацездатності;

- ст.33 Закону України №1105 (в редакції від 02.04.2022), п.3 та 25 Порядку КМУ №1266 (в редакції від 29.01.2022) на загальну суму 20 301,12 грн. по 1 листку непрацездатності.

Відповідно до положень ч.4 ст.19 Закону №1105 (в редакції від 02.04.2022) застраховані особи, які протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців, мають право на матеріальне забезпечення відповідно до цього Закону в таких розмірах:

1) допомога по тимчасовій непрацездатності - виходячи з нарахованої заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, але не більше за розмір допомоги, обчислений із мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку;

2) допомога по вагітності та пологах - виходячи з нарахованої заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, але не більше за розмір допомоги, обчислений із двократного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону України №1105 (в редакції від 01.01.2023) при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески.

Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно положень ст. 33 Закону №1105 (в редакції від 02.04.2022) при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку нараховуються страхові внески на страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 р. № 1266 (далі Порядок №1266).

Положення п.29 цього Порядку визначають, якщо протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування застрахована особа має страховий стаж менше шести місяців, середня заробітна плата визначається для розрахунку:

допомоги по тимчасовій непрацездатності (крім тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, що пов`язані з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням), оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця - виходячи з нарахованої заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески, але в розрахунку на місяць не вище за розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом у місяці настання страхового випадку;

допомоги по вагітності та пологах - виходячи з нарахованої заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески, але в розрахунку на місяць не вище двократного розміру мінімальної заробітної плати та не менше за розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом у місяці настання страхового випадку.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що згідно звітності «Про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» позивача, страховий стаж працівників, зазначених у акті перевірки від 11.06.2024 року, протягом 12 місяців, що передували настанню страхових випадків становить не менше ніж шість місяців, однак, відповідні дані про стаж цих працівників не внесено до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування через відсутність відомостей про сплату страхових внесків. В свою чергу, відсутність за даними системи персоніфікованого обліку відомостей про сплату страхових внесків обумовлена тим, що у позивача була наявна заборгованість по сплаті страхових внесків, а отже зарахування поточних платежів відбувалося в рахунок погашення заборгованості попередніх періодів.

Колегія суддів зауважує, що наймані працівники підприємства самостійно не сплачують єдиний внесок, а через невиконання страхувальником обов`язку по сплаті внесків працівники позбавляються соціальної захищеності, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Відтак, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції, що застраховані особи, за яких з вини страхувальника не були сплачені страхові внески, мають право на допомогу по тимчасовій непрацездатності, розмір якої не підлягає обмеженню, несвоєчасна сплата або несплата страхованих внесків не може бути підставою для відмови у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності в належному розмірі.

Також, враховуючи Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що затверджена Наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015 року, суд першої інстанції вірно вказав, що поняття нарахування та сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не є тотожними.

Відтак, оскільки позивачем було здійснено всі необхідні нарахування, відсутність сплати внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не може призвести до порушення ст. 25 та ст.33 Закону №1105, адже вони передбачають, що при обчисленні середньої заробітної плати (доходу) враховуються всі види заробітної плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати (доходу), на яку саме нараховуються страхові внески.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що спірне рішення №0400-011002-8/137514 від 02.07.2024 року не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені у ч.2 ст.2 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року у справі № 160/19900/24 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 16.06.2025

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров