Справа № 380/17555/21
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року

справа №380/17555/21

провадження № П/380/17762/21

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючої судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Кудли Д.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Стефанович Ю.М.,

представника відповідача Терлецького А.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу,-

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19; ) із вимогами:

- визнати протиправним та скасувати Наказ управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції від 06.09.2021 № 93 «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення».

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що оскаржуваним наказом позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Стверджує, що службове розслідування проведено з порушенням встановленого законом порядку, вказане дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовано неправомірно, наказ виданий відповідачем за відсутності належних на те правових підстав, а тому є незаконним та таким, що порушує законні права та інтереси позивачки. Вважає, що службовим розслідуванням не доведено протиправної та усвідомленої дії щодо третьої особи, адже її дії, не мали цілеспрямованої мети, такі були спрямовані виключно на протидію невиправданому і безпідставному насильству з боку особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності, під час службового розслідування не враховано поведінку особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності. З огляду на наведене просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 18.10.2021 позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення її недоліків.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто вказані недоліки.

Ухвалою суду від 17.11.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

14.12.2021 за вх. №94729 та 15.12.2021 за вх. №13284ел. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування своєї позиції, відповідач зазначив, що 02.06.2021 на адресу Управління надійшов лист старшого слідчого СВ Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області Олега Плюскви від 01.06.2021 № Б990/38/02-21 щодо проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000235 від 07.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 342 Кримінального кодексу України, а також щодо можливих неправомірних дій працівника УПП у Львівській області ДПП по події, що мала місце 07.05.2021. Під час перевірки вищезазначеного листа, а також на підставі зібраних матеріалів, встановлено, що в діях інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 Управління лейтенанта поліції ОСОБА_1 вбачається порушення вимог Правил етичної поведінки поліцейських затверджених Наказам МВС № 1179 від 09.11.2016, вона неналежним чином виконала службові обов`язки, а саме не дотрималися вимог частини 2 статті 29 Закону України «Про Національну поліцію» в частині обрання законного, необхідного, пропорційного та ефективного поліцейського заходу, що є підставною для проведення службового розслідування. За результатами проведення службового розслідування встановлено, що 07.05.2021 інспектор поліції ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків проявила непрофесійність, не дотрималася норм професійної етики, поводила себе нестримано, недоброзичливо, не контролювала свою поведінку, почуття та емоції, не дотрималася норм ділового мовлення під час винесення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2 . Наказом начальника Управління від 06.09.2021 №93 «Про застосування до працівника Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 3, 6, 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», пунктів 1, 2 частини першої статті 18, вимог частини 2 статті 29 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців 1, 2, 4, 7, 8, 10 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, на підставі пункту 2 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» до інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Дії позивачки розцінювались дисциплінарною комісією як прояв непрофесійності, нестриманості, недоброзичливості, не дотримання норм професійної етики, відсутність контролю за своєю поведінкою, почуттям та емоціями, не дотримання норм ділового мовлення під час винесення адміністративних матеріалів відносно особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності. Зазначив, що згідно з Правилами етичної поведінки поліцейських затверджених Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України № 1179 від 09.11.2016, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики. Разом з тим, ОСОБА_1 вказаного дотримано не було. Стверджує, що оскаржуваний наказ є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Вважає, що висновок службового розслідування від 01.09.2020 та виданий на підставі нього наказ УПП у Львівській області ДПП від 06.09.2021 №93 є таким, що виданий відповідно до вимог Дисциплінарного статуту НП України, затвердженого Законом України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України», Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, відтак, є правомірним та законним. З огляду на наведене просить суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 10.01.2021 вирішено перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду адміністративної справи № 380/17555/21 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.

25.01.2025 за вх.№6845 від позивачки надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Зазначила, що у матеріалах справи, наданих відповідачем відсутні будь-які відомості про наказ щодо призначення службової перевірки правомірності дій інспектора ОСОБА_1 . Службову перевірку проводила т.в.о. інспектора ВМАЗ УПП у Львівській області ДПП капрал поліції Лопатіна О.Ю., яка тільки через чотирнадцять днів з моменту початку проведення службової перевірки, а саме 15.06.2021 в телефонному режимі повідомила позивачку, що відносно останньої проводиться службова перевірка. ОСОБА_3 не повідомила позивачку одразу, 01.06.2021, як того вимагає закон, про те, що вона проводить таку службову перевірку. Також ОСОБА_3 відмовилась від відібрання пояснення у інспекторів, які були присутні під час подій, щодо яких здійснено таку перевірку, не вилучила відео з приміщення кабінету №130 (де відбувалися події 07.05.2021) відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції ГУПН у Львівській області. Позивач вважає, що ОСОБА_3 не вчиняла жодних дій, щоб своєчасно, об`єктивно, всебічно провести службову перевірку. Позивач також зазначила, що службове розслідування було розпочате лише 06.07.2021, а висновок службової перевірки, яким було ініційовано таке службове розслідування датований 23.06.2021. Також позивач зазначила, що із наказом №157 від 06.07.2021 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» її було повідомлено 13.07.2021.

На переконання позивачки, своїми діями як службова особа, зробила все для того, щоб припинити напад на себе від водія ОСОБА_2 , тому вказане у висновку службової перевірки порушення пункту 2 статті 29 Закону України «Про Національну поліцію» та порушення Правил етичної поведінки поліцейського, порушення пункту 2 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України вважає непідтвердженими. Вважає, що під час виконання службових обов`язків вона неухильно дотримувалась положень Конституції України та Законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, дотримувалась присяги поліцейського.

Також звертає увагу, що строк службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів, однак в даному випадку таке тривало 92 дні, що є порушенням пункту 1 та 2 розділу 3 статті 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, просить позовні вимоги задовольнити.

22.02.2022 вх.№16632 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.

29.03.2022 за вх.№4143ел від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 29.03.2022 провадження у справі зупинено.

Ухвалою суду від 13.03.2025 провадження у справі поновлено.

25.03.2025 за вх.№4657ел від представника відповідача надійшли письмові пояснення. Зазначив, що твердження, викладені позивачкою щодо призначення та проведення службового розслідування у позовній заяві, а також у відповіді на відзив не мають жодного юридичного підґрунтя, та є безпідставними. За результатами службового розслідування, на підставі зібраних матеріалів, дисциплінарна комісія встановила, що 07.05.2021 позивачка під час виконання службових обов`язків проявила непрофесійність, не дотрималася норм професійної етики, поводила себе нестримано, недоброзичливо, не контролювала свою поведінку, почуття та емоції, не дотрималася норм ділового мовлення під час винесення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2 . На переконання представника відповідача, за наслідками проведеного службового розслідування, дисциплінарною комісією правомірно було зроблено висновок про наявність у діях позивача проступку, який слугує підставою для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

27.03.2025 за вх.№26128 від позивачки надійшло клопотання в якому просила замінити первісного відповідача на належного Департамент патрульної поліції України.

В засіданні суду, яке відбулось 27.03.2025 судом задоволено клопотання позивача про заміну відповідача у справі. Замінено первісного відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на належного Департамент патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3; ).

02.04.2025 за вх.№27701 від представника позивача надійшла виправлена позовна заява.

02.04.2025 27705 від представника позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

03.04.2025 за вх.№28344 від представника відповідача та третьої особи, надійшло клопотання. Просить вважати подані УПП у Львівській області ДПП документи такими, що подані відповідачем Департаментом патрульної поліції і третьою особою.

В засіданні суду, яке відбулось 03.04.2025, судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19).

28.04.2025 за вх. 35206 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В засіданні суду, яке відбулось 29.04.2025 судом ухвалено відкласти розгляд справи на 13.05.2025 о 13:00 год. у зв`язку з клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи та для виклику свідка.

13.05.2025 за вх.№39783 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

В засіданні суду, яке відбулось 13.05.2025 судом ухвалено відкласти розгляд справи на 22.05.2025 о 14:10 год. для долучення додаткових доказів.

В засіданні суду 22.05.2025, суд оглядав наявні в матеріалах справи докази, а саме відеозапис подій 07.05.2021. Судом ухвалено відкласти розгляд справи до 10.06.2025 об 11:00 год для долучення додаткових доказів.

22.05.2025 за вх.№43839 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі. Зазначив, що позивач була зобов`язана письмово повідомити свого керівника щодо події, яка мала місце 07.05.2021, зокрема, щодо застосування відносно ОСОБА_2 фізичної сили та завдання останній тілесних ушкоджень. Звертає увагу суду, що поданий позивачем рапорт написаний на ім`я начальника ВП №1 ЛРУП ГУНП у Львівській області майора поліції А. Скіри, позивач у вказаному відділі поліції не працювала, більше того такий підпорядковується ГУНП у Львівській області, а позивач працювала і продовжує працювати в УПП у Львівській області, що є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції. Проте позивач, із незрозумілих причин, у письмовому вигляді не повідомила про це свого безпосереднього керівника. Щодо тверджень позивачки про порушення строків проведення відповідного службового розслідування, зазначив, що ні Дисциплінарним статутом Національної поліції України, ні Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України не встановлено строків призначення відповідного службового розслідування, а лише вказано на основі чого таке службове розслідування призначається, зокрема, у випадку безпосереднього виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Зазначив, що Дисциплінарним статутом Національної поліції України чітко визначено строки проведення службового розслідування, які обчислюються з моменту видання письмового наказу керівника щодо проведення службового розслідування. Вважає, що службове розслідування відносно позивача проведено уповноваженими особами у чітко встановлені нормами чинного законодавства строки, на основі об`єктивного дослідження усіх обставин та відповідних доказів, пояснень, тощо. Просить у задоволенні позову відмовити.

27.05.2025 за вх.№43839 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів скерування письмових пояснень позивачу.

Позивач та представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

02.06.2021 за вх. №3768 на адресу відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції надійшов лист старшого слідчого СВ Відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області щодо правомірності дій інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 по події, що мало місце 07.05.2021.

23.06.2021 т.в.о ВМАЗ УПП у Львівській області ДПП капралом поліції ОСОБА_3 , провівши перевірку за фактами викладеними вх. 3768 від 02.06.2021 складено висновок, відповідно до якого, в ході перевірки встановлено, що в діях працівника УПП у Львівській області ДПП вбачається порушення вимог Правил етичної поведінки поліцейських затверджених наказом МВС №1179 від 09.11.2016, лейтенант поліції ОСОБА_1 не належним чином виконала обов`язки, а саме не дотрималася вимог частини 2 статті 29 Закону України «Про Національну поліцію» в частині обрання законного, необхідного, пропорційного та ефективного поліцейського заходу, що є підставою для проведення службового розслідування. Вважала би подальше проведення перевірки за фактами викладеними в листі від 01.06.2021 №Б990/38/02-21 припинити, ініціювати проведення службового розслідування відносно інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , надати відповідь ініціатору звернення, матеріали перевірки передати у відділ документального забезпечення управління.

06.07.2021 т.в.о. начальником Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Національної поліції України А.Свєшніковим видано наказ №157 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії».

04.08.2021 начальником Р.Пилипенком видано наказ №112 «Про продовження строку проведення службового розслідування» відповідно до якого, продовжено термін проведення службового розслідування, призначеного наказом управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 06.08.2021 №157 на один місяць.

За результатами проведеного службового розслідування, призначеного з метою встановлення причин та обставин вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №4 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_1 , складено висновок від 01.09.2021.

В ході службового розслідування встановлено наступне.

07.05.2021 о 03:37 надійшло звернення від лейтенанта поліції ОСОБА_1 з інформацією про те, що особа, яка запрошена у ВП №1 ЛРУП ГУ НП у Львівській області, ОСОБА_2 напала на працівника поліції та чинить опір, травмувала палець.

Звернення опрацьовано нарядом поліції в електронному рапорті, зазначено про те, що 07.05.2021 о 01:10 год., патрулюючи у Залізничному районі по вул. Патона, виявлено транспортний засіб, водійка якого здійснюючи поворот ліворуч не ввімкнула покажчик повороту, чим порушила пункт 9.2.Б ПДР України. Водійка відмовилась надати документи на транспортний засіб, посвідчення водія та поліс ОСЦПВ, та намагалась покинути місце події, чинила пасивний опір, не виконувала вказівки поліцейських.

Встановивши особу водія, таку було запрошено до ВП №1 для встановлення всіх обставин та складання адміністративних матеріалів. Щодо водія було винесено постанову зв частиною четвертою статті 126 КУпАП, а також складено протокол за частиною другою статті 130 КУпАП щодо відмови проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Особу, яка притягалась до адміністративної відповідальності повідомлено про намір написати рапорт, про не виконання останньою рішення Залізничного районного суду м. Львова №462/155/21, яке 12.03.2021 набрало законної сили. Після вказаного, ОСОБА_2 почала поводити себе агресивно.

О 06:15 год. в електронному рапорті додано інформацію, про те, що особа, яка притягалась до адміністративної відповідальності, кидалася аркушами паперу у працівників патрульної поліції, шарпала за формений одяг та нападала на працівників поліції, в ході чого вдарила по кисті правої руки ОСОБА_1 .

В подальшому було повідомлено про опір та напад на працівника поліції, у ході якого було травмовано палець ОСОБА_1 . Після звернення у Міський травматологічний пункт №1 у м. Львові по вул. Виговського, 32, позивачці встановлено діагноз «забій третього пальця правої кисті з частковим відшаруванням нігтьової пластини. Ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлено». Про зазначене було повідомлено командиру взводу, чергову частину УПП, чергового ВП №1.

В ході проведення службового розслідування було допитано інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_4 , командира взводу №2 роти №2 батальйону №4 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , командира роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП капітана поліції ОСОБА_7 та позивачку у справі.

ОСОБА_4 вказав, що будучи у складі наряду поліції спільно із позивачкою було виявлено транспортний засіб, водійка якого здійснюючи поворот ліворуч не ввімкнула відповідний покажчик повороту, чим порушила пункт 9.2.Б ПДР України, відмовилась надавати документи на транспортний засіб, посвідчення водія та поліс ОСЦПВ, постійно намагалась покинути місце події, чинила пасивний опір, не виконувала вказівки поліцейських. Зазначив, що між позивачкою та особою, яка притягалась до адміністративної відповідальності відбулась словесна агресія.

ОСОБА_8 повідомив, що 06.05.2021 заступив на службу в Залізничному районі міста Львова у складі наряду спільно з старшим лейтенантом ОСОБА_9 . Орієнтовно о 01:00 год 07.05.2021 отримав телефонний дзвінок від капрала ОСОБА_10 , який повідомив про виявлений транспортний засіб, водій якого порушила ПДР України, можливо перебувала у алкогольному сп`янінні. Після прибуття на місце події, виявив, що громадянка, яка була водієм вказаного транспортного засобу поводилася агресивно, намагалася покинути місце події, шарпала працівників поліції. Також зазначив, що було прийнято рішення запросити її до відділку поліції №1 для встановлення всіх обставин та складання адміністративних матеріалів. Згодом, ОСОБА_8 отримав телефонний дзвінок від позивачки, яка повідомила про те, що особа, яка притягалась до адміністративної відповідальності травмувала палець лейтенанта поліції ОСОБА_11 . Крім цього, пояснив, що відповідно до завдань та обов`язків покладених на нього, перед заступленням на службу проводиться шикування особового складу, на якому доводиться обов`язковість виконання законодавства України, також наголошується на дотриманні ділового мовлення та етичної поведінки під час спілкування з громадянами.

ОСОБА_12 зазначив, що 06.05.2021 заступив на службу в складі наряду поліції, прибув на допомогу до відділку поліції №1. Громадянка, яку було запрошено до відділку поліції поводила себе дуже агресивно, поведінка була неадекватною. Коли ОСОБА_13 почала писати рапорт відносно особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, про невиконання рішення суду, остання кинула у позивачку використаний папір та вдарила позивачку по руці та висловлювалась в її сторону нецензурною лайкою з погрозами. В результаті конфлікту лейтенант поліції ОСОБА_14 відштовхнула від себе громадянку, яка погрожувала нанести тілесні ушкодження працівнику поліції. Після того, як працівники поліції взяли її за обидві руки, щоб вона заспокоїлась, остання почала бити ногами стіл, де знаходились особисті речі працівників поліції та службова документація. До особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності було застосовано кайданки, пошкоджень на видимих ділянках тіла не було виявлено, медичної допомоги не потребувала. Продовжувала погрожувати позивачці, залякувати. Після винесення усіх матеріалів відносно вказаної особи, остання викликала таксі та поїхала в невідомому напрямку.

Допитаний в ході службового розслідування ОСОБА_7 пояснив, що 29.08.2021 спільно з ОСОБА_5 було наголошено на необхідності надання пояснень ОСОБА_1 , однак, останній відмовився, та повідомив про необхідність проконсультуватись з своїм адвокатом перед наданням даних пояснень.

Допитана ОСОБА_1 повідомила, що 06.05.2021 о 20:00 год. заступила на нічне чергування по охороні громадського порядку та забезпеченні безпеки дорожнього руху у Залізничному районі міста Львова в складі автомобільного екіпажу Омега-201, разом із ОСОБА_4 07.05.2021 о 01:10 год. патрулюючи по вулиці Патона, 2 у м. Львові виявили транспортний засіб Lexus ES 250, д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого, здійснюючи поворот ліворуч не ввімкнула відповідний покажчик повороту, чим порушила вимоги Правил дорожнього руху України. В подальшому даний автомобіль було зупинено, за кермом автомобіля перебувала жінка. На вимогу надати документи для перевірки, водійка відмовилась. В подальшому водійка намагалась закрити двері салону авто та покинути місце події, чинила пасивний опір, не виконуючи вказівок поліцейських, поведінка було неадекватною, тобто не відповідала обстановці, що склалася. З ротової порожнини водія відчувався запах алкоголю, через що виникли підозри щодо перебування даної особи в стані алкогольного сп`яніння. Особу водія було встановлено згідно бази ІПНП, водієм виявилась гр. ОСОБА_2 . Останній неодноразово було повідомлено, що до неї може бути застосовано фізичну силу та спеціальний засіб кайданки, якщо вона продовжить чинити опір, та буде намагатись покинути місце події. В подальшому через поведінку гр. ОСОБА_2 , її було запрошено у ВП №1 ЛУРП ГУНП у Львівській області для встановлення всіх обставин та складання адміністративних матеріалів. ОСОБА_2 погодилась та поїхала з екіпажем у ВП №1 ЛУРП ГУНП у Львівській області. Фізична сила та спеціальні засоби не застосовувались, пошкоджень на видимих ділянках тіла у громадянки ОСОБА_2 не виявлено. Оскільки остання вчинила декілька правопорушень (ч.2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 та ч. 4 ст. 126 КУпАП), всі правопорушення було об`єднано та винесено постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Також ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак вона відмовилась, у зв`язку з чим було складено протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Також ОСОБА_2 було повідомлено, що відносно неї буде написано рапорт щодо невиконання рішення Залізничного районного суду м. Львова №462/155/21, яким останню було позбавлено права керування транспортним засобом терміном на один рік. Після цього, гр. ОСОБА_2 почала поводити себе агресивно, під час складання адміністративних матеріалів взяла зі столу один із листків на якому позивач почала писати рапорт щодо невиконання рішення суду, та видула у нього ніс. Після цього, демонстративно кинула його на стіл. Після зауваження працівників поліції, гр. ОСОБА_2 знову взяла аркуш паперу до рук, зім`явши його кинула його на папку позивачки, в якій знаходились документи суворої звітності. ОСОБА_2 почала кричати та піднявши папірець, який лежав на землі кинула його в позивачку, завдала удар правою рукою по лівій руці ОСОБА_1 , завдавши останній болю. Позивач звернула увагу, що в цей момент вона сиділа за столом і не бачила як усе відбувається, а лише відчула різкий рух ОСОБА_2 , який сприйняла як напад на неї та загрозу її життю та здоров`ю, в тому, інстинктивно намагаючись захистити себе та припинити напад ОСОБА_2 , намагалась відштовхнути її рукою, мала намір відштовхнути ОСОБА_2 , одна рух руки позивачки прийшлася по обличчю ОСОБА_2 . Позивач зазначила, що після цього вона відійшла на декілька кроків назад та запитала ОСОБА_2 чому вона себе так поводить. При цьому остання продовжила агресивні дії та намагалась накинутись на неї. В подальшому відбулась словесна перепалка, ОСОБА_2 здійснила повторну спробу напасти на ОСОБА_1 . Оскільки ОСОБА_2 тривалий час поводила себе агресивно, їй було повідомлено, що відносно неї буде застосовано спеціальний засіб кайданки. Час застосування спеціального засобу 03:09-03:40 год. Як ОСОБА_2 було знято кайданки, остання заспокоїлась, почала спокійно спілкуватись з працівниками поліції, однак коли побачила ОСОБА_1 почала словесно погрожувати останній. Позивач зазначила, що в подальшому звернулась у міський травматологічний пункт №1, де їй було встановлено діагноз: забій третього пальця правої кисті з частковим відшаруванням нігтьової пластини.

В ході проведення службового розслідування здійснено аналіз портативних відеозаписів відеореєстраторів працівників наряду поліції «Омега - 201» та «Омега -222» №01110, №01163, № 01104, №01183 які згідно журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам?яті, копіювання цифрової інформації, були видані 06.05.2021 інспектору взводу №2 роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДП лейтенанту поліції ОСОБА_1 , поліцейському взводу №2 роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП капралу поліції ОСОБА_4 , інспектору взводу №2 роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП лейтенанту поліції ОСОБА_6 , інспектору взводу №2 роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_9 та встановлено наступне:

на відеозаписі камери № 01163 виданої поліцейському взводу №2 роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП капралу поліції ОСОБА_4 : за період часу від (01 год 19 хв 43 сек 07.05.2021 по 04 год 08 хв 15 сек) розпочинається відео:

- о 01 год. 19 хв працівники поліції наближаються до транспортного засобу чорного кольору «Lexus ES 250» номерний знак НОМЕР_2 , розпочинає із представлення капрал поліції ОСОБА_15 , який повідомляє жінці що сидить на місці водія (яка пізніше встановлена як ОСОБА_2 ), що остання порушила правила дорожнього руху України (далі -ПДР). Однак остання відмовляється йти на контакт із працівником поліції, наголошує на тому, що руху автомобілем не було та жодних порушень не вчиняла, а також намагається зачинитися у транспортному засобі;

- о 01 год. 22 хв. громадянка ОСОБА_2 вимагає службове посвідчення у капрала поліції ОСОБА_16 для ознайомлення, на що останній їй безперешкодно та на першу її ж вимогу його надає. Згодом дана громадянка зачинивши свій транспортний засіб намагається швидко покинути місце події, однак її о 01 год. 23 хв. наздоганяє лейтенант поліції ОСОБА_17 та дає вказівку залишатися на місці і представляється;

- 01 год. 31 хв на місце події прибув на допомогу наряд поліції «Омега - 222» працівники поліції якого розпочали діалог із громадянкою ОСОБА_2 та повідомляли останній про причини її зупинки, а також про те, що в разі відмови її буде доставлено до відділку поліції для встановлення особи;

- о 01 год. 41 год. лейтенант поліції ОСОБА_17 неодноразово наголошує громадянці ОСОБА_2 залишатися на місці, остання поводиться агресивно, відмовляється надавати будь які документи, шарпаючи останню за формений одяг;

- о 01 год. 42 хв. громадянку ОСОБА_18 було посаджено на заднє сидіння службового транспортного засобу та повідомлено, що прямують до відділку поліції;

- о 01 год. 52 хв. запрошену громадянку ОСОБА_18 працівники поліції доставили до відділку поліції для встановлення особи та складання усіх необхідних адміністративних матеріалів;

- 01 год. 54 хв. вказана вище громадянка виявилася скористатися вбиральнею, на що останній було надано дозвіл та лейтенант поліції ОСОБА_17 провела її до вбиральні;

- в період часу з 01 год. 54 хв по 01 год. 57 хв. на вказаному портативному відеореєстраторі ніхто не зафіксований, тому що він знаходився у кімнаті затриманих ввімкнений без інших осіб;

- о 01 год. 58 хв. лейтенант поліції ОСОБА_17 ознайомлює із правами та обов?язками громадянку ОСОБА_18 , повідомляючи останній про причину її запрошення до відділку поліції;

- в період часу з 01 год. 59 хв. відбувається діалог між поліцейськими та громадянкою ОСОБА_19 , а в цей час виносить адміністративні матеріали відносно останньої лейтенант поліції ОСОБА_17 , яка сидить за столом у приміщенні відділку поліції. Довгий період часу громадянка ОСОБА_20 говорить нісенітниці, пропонує поліцейським послуги еротичного характеру та знімає свої дії на власний мобільний пристрій;

- о 02 год. 41 хв. до приміщення, а саме до кімнати запрошених зайшли два свідки яких лейтенант поліції ОСОБА_17 розпочала ознайомлювати із подією, яка відбулась в усній формі та зачитувати зміст протоколу та фабулу протоколу складеного на громадянку ОСОБА_18 , остання в присутності двох свідків відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння;

- о 03 год. 08 хв. лейтенант поліції ОСОБА_17 пропонує громадянці ОСОБА_21 присісти поруч із нею для зручності в ознайомленні із вищевказаним протоколом складеним на останню;

- о 03 год. 11 хв. лейтенант поліції ОСОБА_17 завершила ознайомлення із протоколом та повідомила ОСОБА_18 , що буде написаний письмовий рапорт про те, що остання не виконує рішення Залізничного районного суду міста Львова про адміністративне правопорушення справа №462/155/21. (Постанова № 95326918 від 01.03.2021). Дане рішення суду 12.03.2021 набрало законної сили, водія ОСОБА_2 було позбавлено права керування транспортними засобами терміном на один рік. В цей час ОСОБА_22 витирає свій ніс в аркуш паперу та викидає його на письмовий стіл, відреагувавши на це працівник поліції ОСОБА_17 піднімає даний аркуш паперу та не піднімаючись кидає його в сторону ОСОБА_23 ;

- о 03 год. 12 хв. 17 сек. громадянка ОСОБА_2 піднімає із підлоги використаний нею аркуш паперу та кидає його у працівника поліції, яка сидить поруч лейтенанта поліції ОСОБА_24 та при цьому торкається пальцями правої руки до передпліччя лівої руки ОСОБА_25 завдаючи удар;

- 03 год. 12 хв. 19 сек. лейтенант поліції ОСОБА_17 різко підіймається та наносить відкритою долонею правої руки удар по обличчю громадянки ОСОБА_23 , на що остання відступає на крок назад притискується до стіни та правою рукою прикриває обличчя, а лівою рукою прикриває місце удару та обзиває працівника поліції нецензурним словом. Згодом ОСОБА_20 повертається в сторону ОСОБА_25 та намагається останню вхопити за руку, однак ОСОБА_17 робить кілька кроків назад та відштовхує від себе громадянку ОСОБА_18 . Конфлікт надалі продовжується лише вербально із застосуванням конфліктуючими нецензурних слів, без фізичного контакту, тому що ОСОБА_17 тримає дистанцію та намагається забрати із письмового столу свої особисті речі. В цей час поведінка громадянки ОСОБА_23 стає все більш агресивнішою і вона починає відштовхувати інших поліцейських, які перешкоджають їй в доступі до лейтенанта поліції ОСОБА_25 ;

- о 03 год. 14 хв. громадянка ОСОБА_20 розпочинає бити ногами письмовий стіл та розкидати усі речі які на ньому знаходяться, на зауваження та неодноразові прохання працівниками поліції припинити протиправні дії та заспокоїтися не реагувала взагалі. Як наслідок для припинення агресивних дій та унеможливлення травмування як громадянки ОСОБА_23 , усіх присутніх працівників поліції та меблів які знаходилися у приміщенні, працівники поліції приймають рішення та одягають на останню спецзасіб кайданки.

- довгий період часу громадянка ОСОБА_20 поводила себе зухвало, пропонувала працівникам поліції послуги еротичного характеру, вживала нецензурні слова та принижувала честь та гідність поліцейських;

- розпочинається наступне відео о 04 год. 03 хв, де громадянка ОСОБА_20 вже знаходиться без спец засобу кайданок та перебуває у кімнаті запрошених і затриманих, сидячи на підвіконнику, телефонує на лінію « 102» та повідомляє про подію вимагаючи написання заяви. о 04 год. 08 хв. 15 сек. відеозапис завершується.

Комісією також встановлено, що на відеозаписі камери №01110 встановлена аналогічна інформація, яка зафіксована на камері №01163. Відеозаписи з портативних відеореєстраторів по події за 07.05.2021 №01104, №01183 розпочинаються у відділку поліції №1 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області та є аналогічними за змістом, який міститься на камері №01110.

За результатами проведення службового розслідування встановлено, що 07.05.2021 позивачка під час виконання службових обов`язків проявила непрофесійність, не дотрималася норм професійної етики, поводила себе нестримано, недоброзичливо, не контролювала свою поведінку, почуття та емоції, не дотрималася норм ділового мовлення під час винесення адміністративних матеріалів. Крім цього, не дотрималася вимог частини 2 статті 39 Закону України «Про Національну поліцію» не обрала законний та ефективний захід впливу відносно ОСОБА_2 , в ситуації яка склалася.

Відповідно до висновку від 01.09.2021 службового розслідування, призначеного з метою встановлення причин та обставин вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №4 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_1 встановлено вчинення позивачкою дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1,2,3,6,7 частин третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», пунктів 1,2 частини першої статті 18, вимог частини 2 статті 29 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців 1,2,4,7,8,10 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, на підставі пункту 2 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Запропоновано застосувати до інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Наказом Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №93 від 06.09.2021 «Про застосування до працівника управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» за вчинення дисциплінарного проступку застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани до ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з наказом №93 від 06.09.2021, позивач звернулась з вказаним позовом до суду.

При вирішенні спору, суд виходить з такого.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (далі Закон №580-VIII).

Згідно статті 2 Закону №580-VIII, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Статтею 3 Закону №580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно статті 17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №580-VІІІ, поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 19 Закону №580-VIII, визначено види відповідальності поліцейських. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (частина перша).

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга).

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина 1статті 59 Закону №580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 64 Закону №580-VIII, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут).

У преамбулі Закону України №2337-VІІІ від 15.03.2018 вказано, що цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша).

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (частина друга).

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (пункт 1 частини третьої); знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки (пункт 2 частини третьої); утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України (пункт 6 частини третьої).

У відповідності до положень частин 1, 2 статті 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (частина перша).

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина друга).

Згідно із частинами 1-4 статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту врегульовано, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до частини 1 розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС №893 від 07.11.2018, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Частинами 1-3 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.

Частинами 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За припасами статті 21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується (стаття 22 Дисциплінарного статуту).

Суд звертає увагу, що законодавець чітко визначив, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення таким поліцейським дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Службова дисципліна в органах поліції досягається дотриманням поліцейськими Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а також неупередженим, гідним та сумлінним виконанням поліцейськими своїх обов`язків та утриманням від вчинення дій, що підривають авторитет поліції.

Аналіз наведених правових норм дає суду підстави для висновку, що під час вирішення питання про те, чи є факт порушення службової дисципліни, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Судом встановлено, що до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення службової дисципліни, що виразилося в порушенні вимог пунктів 1, 2, 3, 6, 7 частин третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», пунктів 1,2 частини першої статті 18, вимог частини 2 статті 29 Закону України «Про національну поліцію», абзаців 1, 2, 4, 7, 8, 10 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, на підставі пункту 2 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Так, з матеріалів службового розслідування вбачається, що 02.06.2021 за вх. №3768 на адресу відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції надійшов лист старшого слідчого СВ Відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області щодо правомірності дій інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 по події, що мало місце 07.05.2021.

23.06.2021 т.в.о ВМАЗ УПП у Львівській області ДПП капралом поліції ОСОБА_3 , провівши перевірку за фактами викладеними вх. 3768 від 02.06.2021 складено висновок, відповідно до якого, в ході перевірки встановлено, що в діях працівника УПП у Львівській області ДПП вбачається порушення вимог Правил етичної поведінки поліцейських затверджених наказом МВС №1179 від 09.11.2016, лейтенант поліції ОСОБА_1 не належним чином виконала обов`язки, а саме не дотрималася вимог частини 2 статті 29 Закону України «Про Національну поліцію» в частині обрання законного, необхідного, пропорційного та ефективного поліцейського заходу, що є підставою для проведення службового розслідування.

На підставі вказаного висновку, 06.07.2021 т.в.о. начальника Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Національної поліції України А.Свєшніковим видано наказ №157 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії».

04.08.2021 начальником Р.Пилипенком видано наказ №112 «Про продовження строку проведення службового розслідування» відповідно до якого, продовжено термін проведення службового розслідування, призначеного наказом управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 06.08.2021 №157 на один місяць.

За результатами проведеного службового розслідування, складено висновок службового розслідування від 01.09.2021, відповідно до якого, встановлено вчинення позивачкою дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1,2,3,6,7 частин третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», пунктів 1,2 частини першої статті 18, вимог частини 2 статті 29 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців 1,2,4,7,8,10 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, на підставі пункту 2 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Судом встановлено, що за результатами проведення службового розслідування, на підставі зібраних матеріалів, дисциплінарна комісія встановила, що 07.05.2021 позивачка під час виконання службових обов`язаків проявила непрофесійність, не дотрималася норм професійної етики, поводила себе нестримно, недоброзичливо, не контролювала свою поведінку, почуття та емоції, не дотрималася норм ділового мовлення під час винесення адміністративних матеріалів відносно гр. ОСОБА_2 . Встановлено, що позивач не обрала законний та ефективний захід впливу відносно ОСОБА_2 , в ситуації яка склалася.

Оцінюючи правомірність вказаного висновку та його достатність для застосування до позивача обраного заходу дисциплінарного стягнення, суд враховує наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 29 Закону № 580-VIII поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

Вимогами частин третьої, четвертої, п`ятої та шостої статті 29 Закону № 580-VIII визначено, що обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам.

Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди.

Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції.

Пунктами 1 та 2 частини першої статті 42 Закону № 580-VIII передбачено, що поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати заходи примусу, зокрема фізичний вплив (сила) та застосування спеціальних засобів. Частина друга цієї статті обумовлює, що фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.

Крім того, згідно з частиною першою статті 43 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Частиною першою статті 44 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Згідно з підпунктами «б» та «г» пункту 1 частини третьої статті 45 Закону № 580-VIII кайданки та інші засоби обмеження рухомості застосовуються під час затримання особи, а також якщо особа своїми небезпечними діями може завдати шкоду собі і оточуючим.

З досліджених записів з відеореєстраторів, судом встановлено, що 07.05.2021 о 03 год. 12 хв. 19 сек. лейтенант поліції Ірина Кисиличин різко підіймається та наносить відкритою долонею правої руки удар по обличчю громадянки ОСОБА_23 , на що остання відступає на крок назад притискується до стіни та правою рукою прикриває обличчя, а лівою рукою прикриває місце удару та обзиває працівника поліції нецензурним словом.

Суд погоджується з висновками дисциплінарної комісії, що такі дії позивачки можна розцінювати як прояв непрофесійності, нестриманості, недоброзичнивості, не дотримання норм професійної етики, відсутність контролю за своєю поведінкою, почуттями та емоціями, не дотримання норм ділового мовлення під час винесення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2 .

Оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що застосування фізичної сили та спеціальних засобів у досліджуваному випадку позивачем було недоцільним та невиправданим, оскільки ОСОБА_20 безпосередньо перед застосуванням таких заходів примусу не поводила себе агресивно та не чинила опору поліцейському.

Пунктами 3.1., 3.2., розділу 3 Інструкції з охорони праці при виконанні службових обов`язків, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 07.08.2019 №1396, зазначено, що професійна безпека працівника поліції в значній мірі визначається правильністю вибору тактики реагування на конкретну ситуацію; при виникненні сумніву в оцінці ситуації слід віддати перевагу розрахунку на гірше і відповідно продумати свої дії наперед.

Наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі Правила №1179), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Пунктом 1 розділу 1 Правил №1179 встановлено, що ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Відповідно пункту 1 розділу 2 Правил №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський, зокрема повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку, не допускати дискримінації в будь-якій формі; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Пунктом 2 розділу 1 цих Правил №1179 встановлено, що під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено, зокрема: сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання; допускати будь-які привілеї чи обмеження за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками, дискримінацію в будь-якій формі.

Розділом ІІІ Правил №1179 встановлено, що поліцейський не має права обмежувати свободу людини, крім як на підставах та в порядку, визначених законом.

Поліцейський зобов`язаний пояснити затриманій особі зрозумілою для неї мовою підстави для затримання та права затриманої особи, надати можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника, а також повідомити про факт затримання третій особі, яку повинна обрати затримана особа (п.2 розд. ІІІ Правил №1179).

Поліцейський не повинен піддавати катуванню затриманих осіб, допускати жорстоке, нелюдське або таке, що принижує людську гідність, ставлення до них (п.4 розд. ІІІ Правил №1179).

Поліцейський повинен забезпечити людське ставлення та повагу до затриманої особи (п.5 розд. ІІІ Правил №1179).

Поліцейський може застосувати заходи поліцейського примусу до затриманої особи лише у передбачених законом випадках, з дотриманням вимог законності, необхідності, пропорційності та ефективності заходу (п.6 розд.ІІІ Правил №1179).

Відповідно до п.2,3,4,5 розд.IV Правил №1179 незалежно від посади чи звання у відносинах із населенням поліцейський зобов`язаний: - бути тактовним та доброзичливим; - висловлювати вимоги чи зауваження, що стосуються особи, у ввічливій та переконливій формі; - надати можливість особі висловити власну думку; - до всіх потерпілих від злочинів або інших правопорушень проявляти повагу, охороняти їх безпеку та право на невтручання в особисте життя.

За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним (п.4 розд. ІV Правил №1179).

З метою зменшення кількості випадків застосування поліцейських заходів примусу поліцейський повинен проявляти розсудливість, відкритість, почуття справедливості, володіти комунікативними навичками (переконання, ведення переговорів тощо), а в необхідних випадках мати керівні та організаційні якості (п.5 розд. ІV Правил №1179).

Суд наголошує на тому, що проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки, а також на відміну від іншої служби/професії/особи, служба в поліції вимагає від поліцейського особливої обачності та неухильного виконання вимог Конституції України та Законів, що тісно пов`язується із захистом Держави, її громадян.

Оцінюючи встановлені судом обставини через призму наведених норм законодавства суд дійшов висновку, що позивач перевищила повноваження та своїми діями спровокувала конфлікт з ОСОБА_2 , в момент коли нанесла відкритою долонею правої руки удар по обличчю ОСОБА_2 . Суд зауважує, що необхідність спілкування в процесі виконання професійних обов`язків із роздратованими чи конфліктними людьми не звільняє поліцейського від обов`язків та не підставою для застосування до таких осіб незаконних чи непропорційних поліцейських заходів.

Суд також звертає увагу, що відповідно до абзацу 8 розділу ІІ Правил №1179, поліцейський повинен контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Разом з тим, позивач, 07.05.2021 о 03 год 12 хв. 19 сек. не дотрималася вимог частини 2 статті 29 Закону України «Про Національну поліцію», не обрала законний та ефективний захід впливу відносно ОСОБА_2 в ситуації, яка склалася під час складення адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_2 .

Суд розуміє, що ситуація, яку довелося оцінювати поліцейській була малоприємною, разом з тим, незважаючи на форму поведінки ОСОБА_2 , ОСОБА_1 була зобов`язана неухильно дотримуватися положень законодавства України, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Суд визнає описане застосування ОСОБА_1 сили до ОСОБА_2 надмірним (непропорційним) та таким, що не було ані необхідним, ані ефективним.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що в даній ситуації, комісія прийшла до правильного висновку щодо вчинення позивачкою дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1,2,3,6,7 частин третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», пунктів 1,2 частини першої статті 18, вимог частини 2 статті 29 Закону України «Про національну поліцію», абзаців 1,2,4,7,8,10 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, на підставі пункту 2 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Суд звертає увагу, що в силу покладених на поліцейського службових обов`язків, позивач не повиннна була допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять протиправний характер.

Суд вважає аргументованою правову позицію відповідача щодо того, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством, має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту. Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Таким чином, вчинені позивачем дії свідчать про відсутність високої свідомості, недотримання законодавства та призводить до приниження авторитету поліції. Такі дії не можна вважати гідними посади поліцейського та особисті дані не можна вважати такими, що сприяють посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, оскільки поліцейські власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись.

Вказана правова позиція суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 23.11.2023 у справі №420/14443/22, від 29.02.2024 у справі №260/5566/22, від 14.03.2024 у справі №120/210/23, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховуються судом під час вирішення наведеного спору.

Окрім того, Верховний Суд в постанові від 05.03.2024 у справі № 480/12367/21 дійшов висновку, що з аналізу постанов Верховного Суду, ухвалених у справах №№ 240/2677/20, 260/1/19, 520/1795/19, 460/2583/19, №200/11036/20-а, на предмет застосування сформованих у цих справах висновків Верховного Суду до спірних правовідносин, Судом установлено, що переглядаючи такі спори в касаційному порядку, Верховний Суд, насамперед, зауважив на особливому статусі працівника поліції, що зобов`язує його утримуватися від дій, що можуть бути розцінені як дискредитація органів поліції.

Щодо тверджень позивача про не зазначення конкретних порушень Дисциплінарного статуту Національної поліції в висновку службового розслідування.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

2) підстава для призначення службового розслідування;

3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;

4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;

5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;

10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;

11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Суд вважає, що відсутність у висновку службового розслідування всіх відомостей, які зазначені у частині першій статті 19 Дисциплінарного статуту, тобто його окремі недоліки, не може виключати встановлені у ньому факти вчинення дисциплінарних проступків.

При оцінці наведеного аргументу позивача суд враховує, що межею, яка розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття, тобто зазначення усіх відомостей.

Суд звертає увагу на те, що позивач не вказав та не надав відповідних доказів яких саме обставин (інформації) відповідач не врахував при прийнятті оскаржуваного наказу, що було б підставою для прийняття іншого рішення таким суб`єктом владних повноважень та спростовувало б вчинений позивачем дисциплінарний проступок.

Щодо тверджень позивачки про порушення процедури проведення службового розслідування, а саме строків проведення службового розслідування, суд зазначає таке.

Так, судом встановлено, що 02.06.2021 за вх. №3768 на адресу відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції надійшов лист старшого слідчого СВ Відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області щодо правомірності дій інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 по події, що мало місце 07.05.2021.

23.06.2021 т.в.о ВМАЗ УПП у Львівській області ДПП капралом поліції ОСОБА_3 , провівши перевірку за фактами викладеними вх. 3768 від 02.06.2021 складено висновок, відповідно до якого, в ході перевірки встановлено, що в діях працівника УПП у Львівській області ДПП вбачається порушення вимог Правил етичної поведінки поліцейських затверджених наказом МВС №1179 від 09.11.2016, лейтенант поліції ОСОБА_1 не належним чином виконала обов`язки, а саме не дотрималася вимог частини 2 статті 29 Закону України «Про Національну поліцію» в частині обрання законного, необхідного, пропорційного та ефективного поліцейського заходу, що є підставою для проведення службового розслідування.

В силу Посадової інструкції інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 з такою ознайомлена і наділена повноваженнями проведення перевірки з приводу порушення працівниками поліції вимог законодавства, спростовує твердження позивача про безпідставність перевірки (2. Завдання та обов`язки інспектора відділу моніторингу). Про подію, яка мала місце 07.05.2021 позивач не повідомила свого безпосереднього керівника, а з рапортом позивач звернулася на ім`я начальника ВП №1 ЛУРП ГУНП у Львівській області про отримані тілесні ушкодження 07.05.2021.

На підставі вказаного висновку та листа старшого слідчого СВ Відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області щодо правомірності дій ОСОБА_1 , 06.07.2021 т.в.о. начальника Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП Національної поліції України А.Свєшніковим видано наказ №157 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії».

04.08.2021 начальником Р.Пилипенком видано наказ №112 «Про продовження строку проведення службового розслідування» відповідно до якого, продовжено термін проведення службового розслідування, призначеного наказом управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 06.08.2021 №157 на один місяць.

За результатами проведеного службового розслідування, призначеного з метою встановлення причин та обставин вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №4 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що встановлено з висновку (вих. №11951вн/41/12/01-2021 від 24.06.2021) складено висновок від 01.09.2021.

Згідно з ч.1 ст.16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Відповідно до ч.2 ст.16 Дисциплінарного статуту у разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

З наведених норм закону чітко та безумовно витікає, що службове розслідування має присічний строк проведення і не може тривати у часі нескінченно.

Тому, твердження позивачки, що строк проведення службового розслідування слід обраховувати з моменту отримання листа старшого слідчого СВ Відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області щодо правомірності дій ОСОБА_1 , суд відхиляє як необґрунтованій.

Також суд критично оцінює твердження позивачки про не ознайомлення її з наказом про призначення службового розслідування, оскільки від ОСОБА_1 в ході проведення такого розслідування було відібрано пояснення, де остання виклала обставини подій за її участю.

Водночас, суд зауважує, що порушення процедури при прийнятті рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalidact). Водночас, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Тобто, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.

Отже, суд, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що навіть за умови порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування, а також інших процедурних питань, які не були дотримані відповідачем під час прийняття оскаржуваного наказу, не може потягнути за собою безумовне скасування оскаржуваних наказів, за умови наявності факту вчиненого дисциплінарного проступку.

Наведена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №826/9858/18.

Щодо застосування до позивача виду дисциплінарного стягнення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За результатами проведеного службового розслідування, відповідач дійшов висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку позивача слід застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Відповідно до частин 1, 2 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Також, суд зазначає, що дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Частина 3 статті 13 Дисциплінарного статуту унормовує, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Суд вважає, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, а застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність встановленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

Верховним Судом у постанові від 10.09.2020 у справі №360/4790/19 зроблено правовий висновок, що питання обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, але при цьому необхідно враховувати певні обставини. Суд здійснює правову оцінку рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень за критеріями частини другої статті 2 КАС України, які є межею для дискреційних повноважень останніх. Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судами насамперед у тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим особою діянням.

Інші доводи позивачки є безпідставними та не впливають на висновки суду.

Відповідно до частин першої-другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не доведена протиправність дій та рішень відповідача, проте, відповідачем доведено обґрунтованість та правомірність прийнятого наказу.

Керуючись ст. ст. 14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 13.06.2025.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна