Справа № 640/21800/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

16 червня 2025 року № 640/21800/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові заяву представника позивача у справі №640/21800/19 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, буд. 33/19,м. Київ,04116, ) про ухвалення додаткового судового рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою, у якій просить суд ухвалити додаткове судове рішення у справі №640/21800/19 яким:

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби України у м. Києві після прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу відповідно до податкового повідомлення-рішення № від 22.08.2018 року повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) незаконно утримані грошові кошти у сумі 45 274,75 грн, які були стягнуті (зараховані) на виконання податкового повідомлення- рішення № від 06.03.2014 року, що підтверджується актом камеральної перевірки №1258/26-15-13-04-28 від 02.08.2018 року.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що судом у прийнятому рішенні фактично було вирішено питання щодо права - визнано протиправним податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві № від 22.08.2018р та зобов`язано прийняти рішення про списання безнадійного боргу відповідно до податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві № від 22.08.2018р., в суммі 45274(сорок п`ять тисяч двісті сімдесят чотири гривни 75 копійок). Тобто, суд визнав, що вказане податкове зобов`язання не підлягає виконанню, а отже, Позивач не повинен був його сплачувати. Водночас, незважаючи на встановлення факту безпідставного стягнення коштів з боку податкового органу (у зв`язку з визнанням боргу безнадійним), суд не надав належної оцінки вимозі Позивача щодо повернення грошових коштів, які фактично були утримані державним органом без правової підстави. У такий спосіб суд залишив поза межами свого розгляду ключовий аспект - належний механізм поновлення порушеного права Позивача шляхом повернення надмірно або безпідставно сплачених грошових коштів.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України).

В матеріалах заяви про ухвалення додаткового судового рішення наявне підтвердження направлення відповідачу копії цієї заяви, тому останній належним чином повідомлений про розгляд такої заяви.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд зробив такі висновки.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві (вул.Шолуденка,33/19, м.Київ, індекс 04116 ) про скасування податкового повідомлення-рішення та стягнення неправомірно утриманих коштів - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві № від 22.08.2018р.

Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби України у м.Києві (вул.Шолуденка,33/19, м.Київ, індекс 04116 ) прийняти рішення про списання безнадійного боргу відповідно до податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві № від 22.08.2018р., в сумі 45274 (сорок п`ять тисяч двісті сімдесят чотири гривни 75 копійок).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві (вул.Шолуденка,33/19, м.Київ, індекс 04116 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у сумі 1536 (одну тисячу п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам заявника, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

Відповідно до частин 1, 2статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.

Рішенням суду вирішено усі позовні вимоги відповідно до позовної заяви, з якою позивач звернувся до суду.

Суд вказує, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Так судовим рішенням зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби України у м.Києві (вул.Шолуденка,33/19, м.Київ, індекс 04116 ) прийняти рішення про списання безнадійного боргу відповідно до податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві № від 22.08.2018р., в сумі 45274 (сорок п`ять тисяч двісті сімдесят чотири гривни 75 копійок).

Відповідно до ч. 7 ст. 246 КАС України, висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник припускає можливість порушення його прав в майбутньому.

Отже, вимога позивача повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) незаконно утримані грошові кошти у сумі 45 274,75 грн, які були стягнуті (зараховані) на виконання податкового повідомлення- рішення № від 06.03.2014 року є такою, що залежить від настання або ненастання певних обставин, а саме прийняття рішення про списання безнадійного боргу відповідно до податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у м.Києві № від 22.08.2018р., в сумі 45274.

З цього приводу суд також зазначає, що відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Частиною п`ятою передбачено, що додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Таким чином, дослідивши вказані матеріали, суд вважає, що підстав для ухвалення додаткового рішення немає, оскільки всі позовні вимоги позивача судом було розглянуто і рішення по них прийнято, тому в ухваленні додаткового рішення позивачу належить відмовити.

Керуючись статтями241-243, 248, 252 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення суду у справі №640/21800/19 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повна ухвала складена 16.06.2025 року.

Суддя Заічко О.В.