Справа № 500/1107/25
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1107/25

10 червня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Щепанюк Ю.Ю.

представника позивача Кичко Р.А.

представника відповідача Ільницька М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 (надалі- Позивач) перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач є студентом денної форми навчання Закладу Вищої освіти «Університет Короля Данила», де здобуває освіту у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту".

Станом на 29.01.2025 року, як здобувач освіти Позивач мав право на відстрочку від призову за мобілізацією на підставі п.1 ч.3 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

29.01.2025 року близько о 12 год. Позивача було зупинено у м. Стрий невідомими працівниками Національної поліції України та працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 (надалі - Відповідач).

Відповідачем було видалено (змінено) інформацію про наявну відстрочку Позивача змінивши його статус на «військовослужбовець» згідно інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Повідомивши, що у Позивача відтепер немає документів на підтвердження права на відстрочку, невідомі уповноважені особи Відповідача вчергове доставили Позивача до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 «Про призов військовозобов`язаних сержантського та солдатського складу до Збройних Сил України за загальною мобілізацією» № 124 від 29.01.2025 року був призваний та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Представником позивача було направлено адвокатський запит на адресу військової частини НОМЕР_1 з проханням повідомити: чи було призначено та/або зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 . А у разі призначення/зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 просив надати копію відповідного наказу (витягу з наказу)».

У відповідь військова частина повідомила, що Позивача не було зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 .

Представником позивача було направлено адвокатський запит на адресу відповідача з проханням повідомити про причини видачі наказу від 29.01.2025 №124 «Про призов сержантського та солдатського складу до Збройних Сил України за загальною мобілізацією» про призов за мобілізацією ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У відповідь, Відповідачем надано інформацію про те, що ОСОБА_1 не користувався на день мобілізації правом на відстрочку, як студент ОСОБА_2 .

Представником позивача було направлено повторний адвокатський запит на адресу відповідача з проханням повідомити щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , внесені в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів в проміжок часу з 29.01.2025 по 31.01.2025 р. та щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , внесені в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів в проміжок часу з 29.01.2025 по 31.01.2025 щодо надання відстрочки та скасування відстрочки або видалення запису про відстрочку, а також повідомити підстави внесення такої інформації та її видалення).

Відповідь на згаданий адвокатський запит станом на момент звернення з даною позовною заявою відповідачем не надано.

Позивач вважає дії відповідача протиправними, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 04.03.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через електронний суд із відповідними письмовими доказами 19.03.2025. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Як видно з витягу Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає призову на військову службу під час мобілізації, правом на відстрочку від мобілізації не користується.

Постановою 560 від 16.05.2024 визначено Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, а також докторантів - довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти; для осіб, зарахованих на навчання до інтернатури, - довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури, довідка закладу охорони здоров`я про прийняття на посаду лікаря (фармацевта/провізора) - інтерна певної спеціальності або довідка закладу охорони здоров`я про проходження практичної частини підготовки в інтернатурі як лікар (фармацевт/провізор)-інтерн за кошти фізичних (юридичних) осіб.

На момент проведення мобілізації у позивача відсутня довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку № 9., а отже відсутнє право на надання відстрочки від мобілізації.

А також відповідно до Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів були відсутні відомості про наявність внесення інформації про відстрочку.

Після цього було скеровано позивача на проходження військово-лікарської комісії № 755/1 від 29.01.2025 року де був визнаний придатний до військової служби.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 «Про призов військовозобов`язаних сержантського та солдатського складу до Збройних Сил України за загальною мобілізацією» № 124 від 29.01.2025 року був призваний та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Відтак, позивач почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації та набув статусу військовослужбовця.

При цьому, підстави для звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період визначені частиною 4 статті 26 Закону №2232.

Відтак, після видання спірного наказу виникли нові правовідносини проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом № 2232-ХІІ та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008. Цими актами законодавства не передбачено звільнення з військової служби шляхом скасування наказів про призов. Цей наказ вже реалізований, та позивач був зарахований до військової частини та приступив до виконання службових обов`язків за посадою, а тому його скасування без прийняття відповідного рішення про звільнення з військової служби не відновить початковий стан і не призведе до захисту прав та інтересів позивача, про які він просить у позові.

На підставі викладеного представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

25.03.2025 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.

Ухвалою суду від 26.03.2025 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 30.04.2025 о 10:45 год.

Ухвалою суду від 28.04.2025 доручено Тернопільському окружному адміністративному суду забезпечити проведення судового засідання на 30 квітня 2025 року о 10:45 год. в режимі відеоконференції.

30 квітня 2025 року секретарем судового засідання складено довідку про те, що судове засідання по адміністративній справі №500/1107/25 не проводилося, у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги. Наступне судове засідання призначено на 08.05.2025 о 11:30 год.

Ухвалою суду від 08.05.2025, постановленою в судовому засіданні, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) оголошено перерву до 10.06.2025 о 12:00 год. для підготовки до надання нових пояснень по справі.

Представником відповідача 09.06.2025 надіслано через електронний суд додаткові пояснення по даній справі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов, просив у його задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши сторін, дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач є студентом денної форми навчання Закладу Вищої освіти «Університет Короля Данила», де здобуває освіту у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту".

Станом на 29.01.2025 року, як здобувач освіти Позивач мав право на відстрочку від призову за мобілізацією на підставі п.1 ч.3 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 «Про призов військовозобов`язаних сержантського та солдатського складу до Збройних Сил України за загальною мобілізацією» № 124 від 29.01.2025 року був призваний та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Представником позивача було направлено адвокатський запит на адресу військової частини НОМЕР_1 з проханням повідомити: чи було призначено та/або зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 . А у разі призначення/зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 просив надати копію відповідного наказу (витягу з наказу)».

У відповідь військова частина повідомила, що позивача не було зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 .

Представником позивача було направлено адвокатський запит на адресу відповідача з проханням повідомити про причини видачі наказу від 29.01.2025 №124 «Про призов сержантського та солдатського складу до Збройних Сил України за загальною мобілізацією» про призов за мобілізацією ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У відповідь, Відповідачем надано інформацію про те, що ОСОБА_1 не користувався на день мобілізації правом на відстрочку, як студент ОСОБА_2 .

Представником позивача було направлено повторний адвокатський запит на адресу відповідача з проханням повідомити щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , внесені в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів в проміжок часу з 29.01.2025 по 31.01.2025 р. та щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , внесені в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів в проміжок часу з 29.01.2025 по 31.01.2025 щодо надання відстрочки та скасування відстрочки або видалення запису про відстрочку, а також повідомити підстави внесення такої інформації та її видалення).

Відповідь на згаданий адвокатський запит станом на момент звернення з даною позовною заявою відповідачем не надано.

Не погодившись із протиправними діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

У своїй діяльності, спрямованій на укріплення обороноздатності України, ІНФОРМАЦІЯ_5 керується Конституцією України, законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, а також забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, з дотриманням вище перелічених правових норм. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України. За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, як перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також члені їхніх сімей. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Рад національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 2 лютого 2022 року № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 рок строком на 30 діб. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошення загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівського Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонського Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. В подальшому, Законами України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 21 квітня 2022 року № 2212-IX від 22 травня 2022 року № 2263-IX, від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, від 07 лютого 2023 року № 2915-IX, від 02 травня 2023 року № 3057-IX, від 27 липня 2023 рок № 3276-ІХ, від 08 листопада 2023 року № 3429-ІХ, від 6 лютого 2024 року № 3564, від 08 травня 202 року № 3684-ІХ, від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ, від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено відповідні Укази Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 0 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року № 58/2023, від 01 травня 2023 року № 254/2023, від 26 липня 2023 року № 452/2023, від 06 листопада 2023 року № 734/2023, від 05 лютого 202 року № 49/2024, від 06 травня 2024 року № 271/2024, від 23 липня 2024 року № 469/2024, від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, якими строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 2 27.01.25, 12:40 360/1199/24 9/17 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 годин 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 0 годин 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 годин 30 хвилин 23 серпня 2022 рок строком на 90 діб, з 05 годин 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 0 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 рок строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 1 травня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, з 0 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб. Станом на дату розгляду справи воєнний стан та загальна мобілізація в Україні триває. Відповідно до статті 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ним конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби встановлює Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Частиною першою статті 2 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи з спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частинами першою, п`ятою статті 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Вія військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом. Статтею 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку т мобілізацію» (далі - Закон № 3543-ХІІ в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин визначено: мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абзац четвертий); особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій (абзац п`ятий). Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації закріплені статтею 22 Закону № 3543 ХІІ. Поряд з цим, статтею 23 Закону № 3543-ХІІ передбачені підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно з пунктом 1 ч. 3 частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані здобувачі професійної (професійно-технічної). Фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти. Що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності визначеною частиною другою ст.10 Закону України «Про освіту» а також докторанти та особи зараховані на навчання до інтернатури.

Загальні правила військового обліку регламентовані у статті 33 Закону № 2232-ХІІ.

Відповідно до статті 33 Закону № 2232-ХІІ: військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів (частина перша); військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем ї проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально первинний та персональний (частина третя); військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина п`ята). Персонально- якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних т резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центр комплектування та соціальної підтримки (частина перша статті 34 Закону № 2232- ХІІ).

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервісті затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 (далі - Порядок № 1487 в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до пункту 2 Порядку № 1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними т резервістами.

Абзацом першим підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних т резервістів (додаток 2 до Порядку № 1487 в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язаних розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських селищних, міських рад.

Згідно з підпунктами 7, 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних т резервістів (додаток 2 до Порядку № 1487 в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділ розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідно адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік; особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, щ підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу пі час мобілізації, на особливий період та її оформлення визначає Порядок № 560 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до пункту 56 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Згідно з абзацами першим-третім пункту 57 Порядку № 560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу) члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг районної, міської держадміністрації (військової адміністрації). Абзацом першим пункту 58 Порядку № 560 закріплено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаних (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5 особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування т соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації. Пунктом 60 Порядку № 560 регламентовано, що: комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів; комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право н відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дат отримання інформації на запити до органів державної влади; на підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом; про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення; у разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочку за формою, визначеною у додатку 6; у разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку; [...]. Відповідно до абзаців першого-третього пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 рок № 154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центр комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднанні міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки). Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрі комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва т Севастополя. З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділи районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (абзаци перший третій пункту 7 Положення № 154). Відповідно до абзаців п`ятого, дев`ятого пункту 11 Положення № 154 районні територіальні центр комплектування та соціальної підтримки, зокрема: беруть участь в організації та забезпеченні робот районних (міських) призовних комісій, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань направлення громадян України для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від направлення для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві; оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав ї надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

Згідно з витягом з Положення про ІНФОРМАЦІЯ_6 , затвердженого наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 14 червня 2024 року № 303 (далі - Положення № 303) ІНФОРМАЦІЯ_6 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_5 ) є органом військового управління, що забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації (абзац перший пункт 1 Положення). Відповідно до пункту 7 Положення № 303 ІНФОРМАЦІЯ_5 є відокремленим підрозділом.

Відповідно до п. 7 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_5 , затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_7 № 303 від 14 червня 2024 року (далі - Положення), з метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій ІНФОРМАЦІЯ_5 у його складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ, що затверджується начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 344 від 14 червня 2024 року при ІНФОРМАЦІЯ_8 створені комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки, відмови у наданні відстрочки, продовження терміну її дії, скасування (зміни) раніше прийнятого комісією рішення.

Завданням комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 є розгляд документів військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку другого відділу та які мають право на відстрочку від призову під час мобілізації.

Зазначена процедура (надання відстрочки) та порядок дії відповідної комісії передбачений п. п. 56 - 67 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року (далі - Порядок).

Аналогічні зобов`язальні вимоги до військовозобов`язаних висуває підпункт 7 п. 1 ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року) далі - Правила.

Як видно з витягу Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає призову на військову службу під час мобілізації, правом на відстрочку від мобілізації не користується.

Відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виділяють такі категорії військового обов`язку:

допризовник - той, хто підлягає приписці до призовних дільниць і має ставати на облік у рік досягнення 17-річного віку;

призовник - це той, хто вже приписаний до призовної дільниці, вік призовника - 18-25 років.

Призовником рахується громадянин до 25 років після виповнення даного віку переходить в статус військовозобов`язаного і видається діючий військово-обліковий документ тимчасове посвідчення .

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період надається тільки військовозобов`язаним.

Військовозобов`язаний - той, хто перебуває в запасі для комплектування ЗСУ та інших військових формувань на особливий період і для виконання робіт із забезпечення оборони держави, і може бути призваний на військову службу з 18 або 25 років і до 60 років.

Призовники - це українці віком від 18 до 25 років, приписані до призовної дільниці. Вони не є військовозобов`язаними, якщо не мають статусу військовозобов`язаного (приміром, не служили в армії). Піти на військову службу такий призовник може лише за власним бажанням - за контрактом.

Військовозобов`язані - українці віком від 25 до 60 років, які перебувають у запасі для комплектування ЗСУ та інших військових формувань та які визнані придатними/ обмежено придатними для несення військової служби і не заброньовані у встановленому порядку - можуть бути мобілізовані. Також на військову службу можуть призивати громадян віком від 18 до 25 років, якщо вони мають статус військовозобов`язаного. Тобто, призовник є військовозобов`язаним, якщо в нього є статус військовозобов`язаного.

Відповідно до п.1 ч. 3ст.23 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» право на відстрочку на військову службу під час мобілізації мають військовозобов`язані здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності визначеною частиною другою ст.10 Закону України « Про освіту» а також докторанти та особи зараховані на навчання до інтернатури.

Постановою 560 від 16.05.2024 визначено Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, а також докторантів - довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти; для осіб, зарахованих на навчання до інтернатури, - довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури, довідка закладу охорони здоров`я про прийняття на посаду лікаря (фармацевта/провізора)- інтерна певної спеціальності або довідка закладу охорони здоров`я про проходження практичної частини підготовки в інтернатурі як лікар (фармацевт/провізор)-інтерн за кошти фізичних (юридичних) осіб.

Судом встановлено, що на момент проведення мобілізації у позивача відсутня довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку № 9, а отже відсутнє право на надання відстрочки від мобілізації.

А також відповідно до Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів були відсутні відомості про наявність внесення інформації про відстрочку.

Після цього було скеровано позивача на проходження військово-лікарської комісії № 755/1 від 29.01.2025 року де був визнаний придатний до військової служби.

Відповідно до п. 253 Положення, призови на військову службу військовозобов`язаних у воєнний час проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, а резервістів - командирами військових частин на підставі указів Президента України.

Про призов громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та призначення на посади командири військових частин інформують територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання (перебування) цих громадян до призову на військову службу та посадову особу, до номенклатури призначення якої належить посада, на яку призначено призваного громадянина. Про призов громадян на військову службу територіальні центри комплектування та соціальної підтримки письмово повідомляють державні органи, підприємства, заклади, установи і організації, в яких зазначені громадяни працювали, навчалися або були зареєстрованими як безробітні.

Отже, вищезазначеними законодавчими нормами передбачено, що з метою доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють призов військовозобов`язаних на військову службу.

Вказане кореспондується також з повноваженнями та завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, визначеними Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, яке затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154.

При цьому в законодавчому розумінні призову під час мобілізації підлягають військовозобов`язані, тобто громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років, придатні до військової служби за станом здоров`я, за відсутності передбачених нормами ст. 23 Закону №3543, підстав для відстрочки.

Нормами ч. 13 ст. 2 Закону №2232 передбачено, що громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Так, питання щодо медичного огляду військовозобов`язаних під час мобілізації врегульовано нормами Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, пунктом 1.1 якого передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до п. 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, в тому числі, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Главою 3 розділу ІІ Положення №402 врегульовано порядок здійснення медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період.

Згідно п. 3.1 підрозділу 3 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара військово- лікарськими комісіями (далі - ВЛК) військових комісаріатів (пункт).

Пункт 3.8 глави 3 розділу II Положення №402 визначено, що постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду.

Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:

- придатний до військової служби;

- тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду);

- непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 « Про призов військовозобов`язаних сержантського та солдатського складу до Збройних Сил України за загальною мобілізацією» № 124 від 29.01.2025 року був призваний та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Відтак, позивач почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації та набув статусу військовослужбовця.

При цьому, підстави для звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період визначені частиною 4 статті 26 Закону №2232.

Відтак, після видання спірного наказу виникли нові правовідносини проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом № 2232-ХІІ та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008. Цими актами законодавства не передбачено звільнення з військової служби шляхом скасування наказів про призов. Цей наказ вже реалізований, та позивач був зарахований до військової частини та приступив до виконання службових обов`язків за посадою, а тому його скасування без прийняття відповідного рішення про звільнення з військової служби не відновить початковий стан і не призведе до захисту прав та інтересів позивача, про які він просить у позові.

У питанні скасування акту індивідуальної дії разового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання, Верховний Суд має сталу та послідовну позицію, відповідно до якої такий акт не може бути скасованим після його виконання через порушення гарантій стабільності суспільних відносин та принципу правової визначеності (зокрема, таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 12 травня 2021 року у справі № 9901/286/19, від 8 вересня 2021 року у справі № 816/228/17, Касаційний адміністративний суд у рішеннях від 14 липня 2021 року у справі № 9901/96/21, від 27 жовтня 2022 року у справі № П/9901/97/21).

Відповідно до пунктів 4-7 Положення №1153 громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. Громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України (далі - військовослужбовці). Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу. Форма та порядок його видачі встановлюються Міністерством оборони України.

Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом №2232. Військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Згідно ч.3 ст.24 Закону №2232, закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до п.12 Положення №1153, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до п.12.1 розділу XII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009 (далі - Інструкція №170), звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби) здійснюється наказами посадових осіб, визначених п.225 Положення №1153.

Згідно абз.2 п.225 Положення №1153, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини 5 та пунктом 3 частини 6 статті 26 Закону №2232 у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Пунктом 233 Положення №1153 передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються : підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині звільнення з військової служби, позивач посилається на протиправність його призову на військову службу. В той же час, як вже зазначалося судом, Законом № 2232-ХІІ та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 не передбачено звільнення з військової служби шляхом скасування наказів про призов.

При цьому, необхідно зазначити, що навіть за умови протиправності дій щодо мобілізації позивача на військову службу та зарахування до особового складу військової частини, для звільнення його з військової служби за призовом під час мобілізації мають бути наявні підстави, визначені п.2 ч.4 ст.26 Закону №2232.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно правовими актами.

Згідно п. 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача позивачем не представлено, а судом таких доказів не здобуто, в зв`язку з чим суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати по справі згідно ч.2 ст.139 КАС України з відповідача не стягуються

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.01.2025 №124 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 13 червня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- ІНФОРМАЦІЯ_6 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ).

Головуючий суддя Подлісна І.М.