Справа № 440/2670/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 р. Справа № 440/2670/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Бегунца А.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Кременчуцьке комунальне автотранспортне підприємство 1628" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 (головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол) у справі №440/2670/24

за позовом Комунального підприємства "Кременчуцьке комунальне автотранспортне підприємство 1628" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Кременчуцьке комунальне автотранспортне підприємство 1628" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (далі по тексту - КП "КРЕМЕНЧУЦЬКЕ КАТП 1628", позивач) звернулося з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 27.11.2023 №10777/0406.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати таке рішення і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовну заяву.

Вказує, що відповідач трактуючи на власний розсуд приписи Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), здійснив помилкові розрахунки кількості днів прострочення реєстрації податкових накладних, що свідчить про помилковість його висновків, покладених в основу прийняття спірного рішення.

Просить врахувати, що на момент подання позивачем на реєстрацію відповідних податкових накладних в Україні діяв карантин (продовжувався постановами Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №229, від 27.05.2022 №630 та від 19.08.2022 №928), відповідно до 31.05.2022, 31.08.2022, 31.12.2022.

Згідно постанови Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №280/1615/19 якщо затримка реєстрації податкових накладних в ЄРПН виникла не з вини платника податків, це свідчить про протиправність застосування контролюючим органом до нього штрафу за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2025 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Русанова В.Б.; судді Присяжнюк О.В., Бегунц А.О.

У зв`язку із перебуванням у відрядженні судді Присяжнюк О.В., протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2025 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Русанова В.Б.; судді Бегунц А.О., Калиновський В.А.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що доводи викладені у скарзі є необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи та не доводять порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Вважає, що контролюючим органом дотримано норми податкового законодавства щодо застосування до позивача штрафних санкцій за порушення термінів сплати ПДВ, а податкове повідомлення-рішення від 27.11.2023 №10777/0406 є правомірним.

Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та апеляційним судом підтверджено, що позивач зареєстрований як юридична особа, перебуває на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області (а.с.42).

23.10.2023 ГУ ДПС у Полтавській області на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 , п.п.75.1.1 п.75.1 ПК України проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість по КП "КРЕМЕНЧУЦЬКЕ КАТП 1628" по деклараціям з ПДВ за червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року, січень, лютий, березень 2023 року, по уточнюючих розрахунках податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень, березень 2022 року від 20.07.2022, за травень, квітень, березень 2022 року від 21.07.2022, за березень 2022 року від 22.07.2022, за результатами якої складено акт від 23.10.2023 №10241/16-31-04-06-03/03351898 (далі по тексту - акт перевірки) (а.с.7-12).

За висновками акту перевірки встановлено несвоєчасну сплату КП "КРЕМЕНЧУЦЬКЕ КАТП 1628" узгоджених сум грошового зобов`язання по податку на додану вартість, чим порушено п.57.1. ст.57, п.203.2. ст.203, п. 50.1. ст.50 ПК України.

Інформацію щодо фактичної сплати узгоджених сум грошового зобов`язання по податку на додану вартість відповідно до податкових декларацій з ПДВ за червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року, січень, лютий, березень 2023 року, уточнюючих розрахунках податкових зобов`язань з податку на додану вартість за березень, квітень, травень 2022 року, кількості днів порушення граничного терміну сплати та погашених сум боргу наведено у додатку №1 до акту перевірки (а.с.13-16).

Позивачем подано заперечення на акт перевірки (а.с.17-22), за результатами розгляду яких рішенням Комісії залишено висновки акту камеральної перевірки від 23.10.2023 №10241/16-31-04-06-03/03351898 без змін, а заперечень без задоволення (а.с.23-24).

На підставі акта перевірки ГУ ДПС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.11.2023 №10777/0406, яким за порушення термінів сплати (перерахування) узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за червень 2022 від 20.07.2022 №, за липень 2022 від 19.08.2022 №, за серпень 2022 від 19.09.2022 №, за вересень 2022 від 19.10.2022 №, за жовтень 2022 від 18.11.2022 №, за листопад 2022 від 19.12.2022 №, за грудень 2022 від 20.01.2023 №, за січень 2023 від 17.02.2023 №, за лютий 2023 від 17.03.2023 №, по уточнюючих розрахунках податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2022 від 20.07.2022 №, травень 2022 від 21.07.2022 №, за квітень 2022 від 21.07.2022 №, за березень 2022 від 21.07.2022 № , за березень 2022 від 21.07.2022 № , за березень 2022 від 22.07.2022 № на підставі пункту 124.1. статті 124 ПК України за затримку від 31 до 79 календарних днів грошового зобов`язання 10 451 175,46 грн. зобов`язано КП КРЕМЕНЧУЦЬКЕ КАТП 1628 сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 1 045 117 грн. (а.с.25-27).

За наслідками оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку, рішенням ДПС України від 06.02.2024 №2973/6/99-00-06-03-01-06 останнє залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.37-40).

Позивач, вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню вказане податкове повідомлення-рішення, звернувся з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом правомірно застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу, а відтак оспорюване податкове повідомлення-рішення ґрунтується на вимогах законодавства, прийнято з урахуванням істотних обставин.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Пунктом 54.1. статті 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1. статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому згідно з підпунктом 49.18.1 пункту 49.18. статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Статтею 203 ПК України регламентовано порядок надання податкової декларації з податку на додану вартість та строки розрахунків з бюджетом.

Так, згідно з пунктом 203.1. статті 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

За приписами пункту 203.2. статті 203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до пункту 50.1. статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу або при визначенні бази оподаткування відповідно до підпункту 141.9-1.3 пункту 141.9-1 статті 141 цього Кодексу у разі здійснення контрольованих операцій, якщо їх умови не відповідають принципу "витягнутої руки" у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання визначена статтею 124 ПК України.

Згідно з пунктом 124.1. статті 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку про те, що на платника податків покладено обов`язок щодо сплати суми податкового зобов`язання, зазначеної у поданій ним податковій декларації з ПДВ, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Недотримання вказаних строків сплати (перерахування) грошового зобов`язання свідчить про наявність порушення, за яке п.124.1. ст.124 ПК України передбачена відповідальність у вигляді штрафу, розмір якого залежить від тривалості затримки сплати грошового зобов`язання.

Колегія суддів враховує, що 18 березня 2020 року набрав чинності Закон від 17 березня 2020 року №533- IX, яким підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» доповнено ПК України пунктом 52-1, який з урахуванням змін, внесених Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX та Законом України від 13 травня 2020 року № 591-ІХ, передбачив, що за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення вимог законодавства в частині:

обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Отже, п.52-1 Перехідних положень ПК України містив виключення із правила щодо незастосування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства протягом періоду карантину, відносячи до таких виключень, зокрема, застосування санкцій за порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість.

Таким чином на застосування санкцій за порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість мораторій на застосування штрафних санкцій на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), не поширювався.

Окрім того, колегія суддів враховує, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який в подальшому на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду даної справи триває.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 3 березня 2022 року № 2118-IX (надалі також - Закон від 3 березня 2022 року №2118-IX).

Цим Законом, який набрав чинності 7 березня 2022 року, підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнений абзацом першим пункту 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Крім того, Законом від 3 березня 2022 року №2118-IX підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнений і підпунктами 69.1 та 69.9 пункту 69 такого змісту:

- «У випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні»;

- «Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».

Враховуючи прийняття Закону України № 2142-IX від 24 березня 2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» у підпункті 69.1 слова «трьох місяців» замінені словами «шести місяців».

12 травня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2260-IX, який набрав чинності 27 травня 2022 року та яким підпункт 69.1 пункту 69 Перехідних положень ПК України викладений у такій редакції:

«У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

У разі відсутності можливості у платника податків щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, такий платник податків звільняється від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в ЄРПН до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року».

Відповідно до нової редакції підпункту 69.9 пункту 69 Перехідних положень ПК України у зв`язку із набранням чинності Закону від 12 травня 2022 року №2260-IX для платників податків та контролюючих органів зупинявся перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в ЄРПН, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків.

Закон від 12 травня 2022 року № 2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 Перехідних положень ПК України виклав у редакції, відповідно до якої у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Відтак, з набранням чинності Законом від 12 травня 2022 року №2260-IX встановлене підпунктом 69.1 пункту 69 Перехідних положень ПК України звільнення від відповідальності стало залежним від доведення, у визначеному законодавством порядку, можливості або неможливості платником виконання свого обов`язку, зокрема, щодо подання звітності, сплати податків та зборів.

При цьому з 27 травня 2022 року припинено дію мораторію, поновивши з цього моменту обов`язок, зокрема, подання звітності, сплати податків та зборів, передбачивши, що платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року».

Законом України від 13 грудня 2022 року №2836-IX, який набрав чинності 03.01.2023, підпункт 69.1 викладено в редакції, яка передбачив, зокрема, що платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо: подання звітності, у тому числі передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для звітності, що подається за річний звітний (податковий) період), граничний термін подання якої припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 1 червня 2022 року, I квартал 2022 року (для звітності, що подається за квартальний звітний (податковий) період) та звітності за лютий - травень 2022 року (для звітності, що подається за місячний звітний (податковий) період), за умови подання такої звітності до контролюючого органу не пізніше 20 липня 2022 року; строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), I квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року (для сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору - не пізніше 31 грудня 2022 року).

Судом встановлено, що позивачем самостійно визначені суми грошового зобов`язання, які підлягають сплаті, а саме червень 2022 року (декларація від 20.07.2022) - 1356094,0 грн., липень 2022 року (декларація від 19.08.2022) - 983525,0 грн., серпень 2022 року (декларація від 19.09.2022) - 1193181,0 грн., вересень 2022 року (декларація 19.10.2022) - 1248375,0 грн., жовтень 2022 року (декларація від 18.11.2022) - 1308568,0 грн., листопад 2022 року (декларація від 19.12.2022) - 1325309,0 грн., грудень 2022 року (декларація від 20.01.2023) - 1439509,0 грн., січень 2023 року (декларація від 17.02.2023) - 1357422,0 грн., лютий 2023 року (декларація від 17.03.2023) - 930927,0 грн.

З урахуванням вимог п.57.1 ст.57 ПК України та п.203.2 ст.203 ПК України, граничні строки сплати позивачем податкового зобов`язання за податковими деклараціями з податку на додану вартість складали: за червень 2022 року - 01.08.2022, за липень 2022 року - 30.08.2022, за серпень 2022 - 30.09.2022, за вересень 2022 року - 31.10.2022, за жовтень 2022 року - 30.11.2022, за листопад 2022 року - 30.12.2022, за грудень 2022 року - 30.01.2023, за січень 2023 року - 02.03.2023, за лютий 2023 року - 30.03.2023.

Згідно уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок позивача узгоджені суми грошового зобов`язання, які підлягають сплаті, є наступними: за квітень 2022 року згідно уточнюючого розрахунку від 21.07.2022 - 60381,0 грн. (а.с.131); за березень 2022 року згідно уточнюючого розрахунку від 20.07.2022 - 992982,0 грн., згідно уточнюючих розрахунків від 21.07.2022 - 9911,0 грн., 74143,0 грн., згідно уточнюючого розрахунку від 22.07.2022 - 16127,0 гривень (а.с.128-129, 133-134); за травень 2022 року згідно уточнюючого розрахунку від 21.07.2022 - 81757,0 грн. (а.с.132).

З урахуванням приписів п.50.1 ст.50 ПК України, граничний строк сплати податкового зобов`язання за вказаними уточнюючими розрахунками податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок складають відповідні дати подання уточнюючих розрахунків: за квітень 2022 року згідно уточнюючого розрахунку від 21.07.2022 - 21.07.2022; за березень 2022 року згідно уточнюючого розрахунку від 20.07.2022 - 20.07.2022, згідно уточнюючих розрахунків від 21.07.2022 - 21.07.2022, згідно уточнюючого розрахунку від 22.07.2022 - 22.07.2022, за травень 2022 року згідно уточнюючого розрахунку від 21.07.2022 - 21.07.2022.

Як вірно встановлено судом першої інстанції податкові (грошові) зобов`язання з податку на додану вартість згідно наведених вище податкових декларацій та уточнюючих розрахунків, сплачено позивачем з порушенням встановленого п.57.1. ст.57, п.203.2 ст.203, п.50.1 ст.50 ПК України строку, що підтверджується витягом з ІКП позивача (а.с.94-126) .

Доводи апеляційної скарги що несвоєчасна сплата сталася за відсутності вини позивача, під час дії карантину, спростовуються вище наведеним обґрунтуванням.

Позивач, заяву у довільній формі та відповідних документів, що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку, у відповідності до вимог цього Порядку до контролюючого органу не надавав, не повідомляв контролюючий орган про наявність обставин, які перешкоджали виконанню вказаного податкового обов`язку, отже він вважався таким, що має можливість своєчасно виконати податкові обов`язки у терміни, визначені Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, а відтак застосування до нього відповідальності у вигляді штрафних санкцій є правомірним.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо правомірного застосування контролюючим органом до позивача штрафної санкції у розмірі 10 % відповідно до п. 124.1. статті 124 ПК України у зв`язку з несвоєчасною сплатою узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на додану вартість за червень 2022 року, за липень 2022 року, за серпень 2022 року, за вересень 2022 року, за жовтень 2022 року, за листопад 2022 року, за грудень 2022 року, за січень 2023 року, за лютий 2023 року з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість за березень 2022 року, квітень 2022 року, травень 2022 року.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості застосування до нього штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у період з 01.03.2020 і до останнього календарного дня місяця (включно), в якому завершується дія карантину, то колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки оспорюваним податковим повідомленням-рішенням до позивача застосовано штрафні санкції не за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, а за порушення строків сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість.

При цьому, як вже зазначено судом вище, передбачений пунктом 52-1 Перехідних положень ПК України мораторій на застосування санкцій на період дії карантину не поширювався на застосування санкцій за порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, а з набуттям чинності Законом від 12.05.2022 року №2260-IX - 27.05.2022, дія мораторію застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Граничний термін виконання зобов`язань за податковою звітністю з ПДВ, перелік якої наведено у розрахунку до оспорюваного податкового повідомлення-рішення, не припадає на період лютий - травень 2022 року, відтак позивач не є звільненим від відповідальності за несвоєчасне виконання обов`язків по сплаті податку на додану вартість відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Колегія суддів також враховує, що в постановах від 16 березня 2023 року у справі №600/747/22-а, від 03 серпня 2023 року у справі №520/22505/21, від 22 серпня 2023 року у справі №520/18519/21 Верховний Суд висловив правову позицію, яка полягає в тому, що відповідальність, передбачена п.124.1 ст.124 ПК України, не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Оскільки до позивача застосовано штрафні санкції відповідно до п.124.1. ст.124 ПК України, встановлення/доведення вини платника податків у формі умислу є необов`язковим.

Обставин, передбачених п.112.8. ст.112 ПК України, що звільняють позивача від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень, контролюючим органом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з урахуванням затримки сплати позивачем податкових зобов`язань з ПДВ (більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання) контролюючим органом правомірно застосовано штрафні санкції у розмірі 10 % погашеної суми податкового боргу.

Доводи позивача про помилковість висновків відповідача, покладених в основу прийняття оспорюваного рішення, є необґрунтованими та суперечать наведеному вище.

Згідно ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що оспорюване податкове повідомлення - рішення ґрунтується на вимогах законодавства, прийнято з урахуванням всіх істотних обставин справи, а відтак вимоги позивача про визначення його протиправним та скасування, є необґрунтованими та безпідставними.

З огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України врахуванню у даній справі підлягають висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, на які посилається суд апеляційної інстанції вище та які є релевантними до спірних відносин у даній справі.

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 25.01.2022 у справі №280/1615/19, оскільки правовідносини у дані справі та у справі, що переглядалася судом касаційної інстанції, є відмінними.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги позивача отримали достатню оцінку.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду у даній справі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду даної справи скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, враховуючи приписи ст.139 КАС України, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача, сплаченого останнім судового збору.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Кременчуцьке комунальне автотранспортне підприємство 1628" Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №440/2670/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді А.О. Бегунц В.А. Калиновський