Справа № 484/2403/25
Суддя: Шикеря І. А.
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/2403/25
Провадження № 2-а/484/27/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді - Шикері І.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Болквадзе Бесікі Мерабович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 331 від 21.04.2025 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.04.2025 відносно нього був складений протокол №225 про адміністративне правопорушення , в якому вказано, що 18.04.2025 о 10:00 год., по повістці № 5 прибув ОСОБА_1 та під час проведення звірки облікових даних виявлено, що порушуючи підпункт І пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-ІХ, протягом 60 днів з дня набрання чинності цього закону, він не уточнив адресу проживання, номери засобу зв`язку, адреси електронної пошти та інші персональні данні, чим порушив вимоги ч.10, ч.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

21.04.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 розглянув вказаний протокол та виніс постанову № 331 від 21.04.2025 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП та постановив притягнути його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накласти штраф, в сумі 17000 грн.

З вказаною постановою він не згоден, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, так як, з 30.03.2022 уклав контракт добровольця територіальної оборони, який зберігається в РТЦК, має посвідчення добровольця територіальної оборони, яке дійсне з 30.03.2022 по 30.03.2025. Крім того, 18.05.2022 він отримав у Первомайському РТЦК відстрочку від призову на військову службу, відповідно до абз. 4 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», так як має трьох дітей, одна з яких, має інвалідність та йому було надано дозвіл змінювати місце проживання, згідно ч.6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». До того ж, при оформленні відстрочки, він надав РТЦК усі необхідні персональні дані стосовно місця проживання, телефону, тощо. А відтак, з огляду на те, що в розпорядженні РТЦК були наявні усі персональні дані щодо нього, вважає, що положення ст.ст.210, 210-1 КУпАП до нього не застосовуються.

Розгляд даної справи, відповідно до вимог ст.257 КАС України, проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Не погоджуючись з позовними вимогами 26.05.2025, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 надав суду відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити вказуючи, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки позивач перебуває на обліку в РТЦК, є військовозобов`язаною особою та підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки здійснюються заходи щодо призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, транспортних засобів і техніки Національної економіки, які направляються для комплектування визначених військових частин інших складових сил оборони.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення № 255 від 18.04.2025, який складено уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що 18.04.2025 о 10 год. 00 хв. під час дії особливого періоду до ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час проведення звірки облікових даних виявлено, що він порушуючи підпункт 1 п.2 розд. II Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ, протягом 60 днів з дня набрання чинності цього Закону ( в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року ) не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти, та інші персональні дані, та не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин, не виконував правила військового обліку встановлені законодавством, та порушив вимоги ч. 10, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Факт вчиненого правопорушення підтверджують свідки ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , про що зроблено запис в протоколі. Від підпису у протоколі ОСОБА_1 відмовився.

У пояснювальній позивач пояснив, що не оновлював даних, так як є добровольцем ТРО, до того ж має відстрочку від призову, так як є багатодітним батьком.

Представник РТЦК зазначає, що у даному випадку примітка ст.210 КУпАП не може бути застосована до позивача, оскільки держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої дані, проте обов`язок щодо уточнення персональних даних за законом покладається саме на позивача.

Отже, вивчивши всі матеріали справи, та надані докази 21.04.2025 постановою № 331 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що ОСОБА_1 порушуючи підпункт 1 п.2 розд. II Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ, протягом 60 днів з дня набрання чинності цього Закону ( в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року) не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти, та інші персональні дані, та не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин, порушив вимоги ч. 10, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП та постановив накласти на нього штраф, в сумі 17000 грн.

На підтвердження наведеного, представник відповідача, серед іншого, надав витяг із АІТС «Оберіг».

За наведеного, представник вважає, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають виконанню.

На виконання ухвали від 14.06.2025, ІНФОРМАЦІЯ_4 надано копію витягу з книги обліку відвідувачів, копію листа Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, відзив, заперечення на відзив, додаткові пояснення представника позивача, суд прийшов до таких висновків.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до частини першої статті 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною третьою статті 210-1 КУпАП визначено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, тобто вказана норма відсилає до інших нормативно-правових актів.

Судом встановлено, що 18.04.2025 уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 255. У протоколі зазначено, що 18.04.2025 о 10 год. 00 хв., під час дії особливого періоду до ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час проведення звірки облікових даних виявлено, що він порушуючи підпункт 1 п.2 розд. II Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ, протягом 60 днів з дня набрання чинності цього Закону ( в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року ) не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти, та інші персональні дані, чим порушив вимоги ч. 10, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Від підпису у протоколі ОСОБА_1 відмовився, про що наявна відповідна відмітка.

У пояснювальній позивач зазначив, що не оновлював даних, так як є добровольцем ТРО, до того ж має відстрочку від призову, так як є багатодітним батьком.

21.04.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 225, винесено постанову №331 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

На підтвердження наведеного, представником відповідача, серед іншого, було надано витяг із АІТС «Оберіг», із якого судом встановлено, що останні дані, які були внесені адміністратором до вказаного реєстру, є те, що 11.05.2022 за постановою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 був визниний придатним по гр.ІІ ст.53В.

В той же час, до позову позивачем було додано копію контракту добровольця територіальної оборони від 30.03.2022 та посвідчення добровольця територіальної оборони, яке дійсне з 30.03.2022 по 30.03.2025, а також довідку на зміну місця проживання, видану ІНФОРМАЦІЯ_4 15.08.2022 № 67, згідно якої ОСОБА_1 було надано відстрочку від призову на військову службу, відповідно до абз. 4 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та надано дозвіл змінювати місце проживання, згідно ч.6 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

За приписами примітки до статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Отже, з аналізу приведених норм випливає, що відповідальність за статтями 210 та 210-1 КУпАП не застосовується у випадку коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстру) визначає Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі по тексту Закон № 1951-VIII).

У відповідності до положень частини першої статі 5 Закону № 1951-VIII, держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

За приписами частини другої статті 5 Закону № 1951-VIII визначено, що держатель Реєстру: 1) забезпечує технологічне функціонування Реєстру, для чого утворює уповноважений орган адміністрування Держателя Реєстру; 2) вносить на розгляд Кабінету Міністрів України пропозиції щодо Порядку ведення Реєстру, в яких визначає процедури збирання, зберігання, обробки та використання відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 3) організовує взаємодію Реєстру з іншими реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних щодо отримання (обміну) інформації, визначеної статтями 6-9 цього Закону, відповідно до Закону України "Про публічні електронні реєстри"; 4) забезпечує розвиток та модернізацію програмних та апаратних засобів Реєстру; 5) надає органам адміністрування та ведення Реєстру право доступу до бази даних Реєстру; 6) здійснює інші повноваження, передбачені законом.

Згідно частини п`ятої статті 5 Закону № 1951-VIII, органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

У відповідності до частин восьмої та дев`ятої статті 5 Закону № 1951-VIII, органами ведення Реєстру, є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

За приписами частини третьої статті 14 Закону № 1951-VIII визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Даною частиною статті 14 Закону № 1951-VIII передбачено перелік органів, від яких органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді інформацію через електронну інформаційну взаємодію.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України "Про публічні електронні реєстри", "Про розвідку" та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

З аналізу приведених вище положень Закону № 1951-VIII вбачається, що персональні дані військовозобов`язаного можуть бути отримані органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, до яких відносить і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими державними органами.

Слід також зауважити, що у відповідності до положень частини третьої статті 14 Закону № 1951-VIII визначено, що органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді від, зокрема:

1) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, - відомості, зазначені у пунктах 1-5, 8, 8-1, 10, 11 частини першої статті 7 цього Закону; 2) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, - відомості, зазначені у пунктах 1-7, 9, 9-1, 14, 21, 26 частини першої статті 7 цього Закону;10) Міністерства внутрішніх справ України та інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України, - відомості, зазначені у пунктах 1-7, 9, 9-1, 14, 15, 15-1, 20, 20-1, 21, 24, 26, 27, 32 частини першої статті 7 цього Закону; 15) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту населення, - відомості, зазначені у пунктах 7, 7-1, 8, 8-1, 11, 17, 33 частини першої статті 7 цього Закону; 17) централізованої системи державних установ, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, соціального захисту від безробіття, - відомості, зазначені у пунктах 1-4, 7, 13, 16-2, 25 частини першої статті 7 цього Закону.

При цьому, як передбачено пунктами 7, 7-1 частини першої статті 7 Закону № 1951-VIII, до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать місце проживання та місце перебування, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Таким чином, приведені вище приписи статей 7 та 14 Закону № 1951-VIII вказують на те, що персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів містяться і в інших базах даних, з яких органи ведення Реєстру отримуються інформацію.

Відтак, наведені норми визначаються наявність у відповідача можливості отримати персональні дані позивача з інших баз даних, проте відповідачем не доведено неможливості отримання таких даних шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних.

Крім того, відповідачем не надано до доказів вчинення будь-яких дій щодо отримання персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статтею 14 Закону № 1951-VIII, з огляду на те, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 ще з 28.11.2003. Окрім того, відповідачем не надано суду доказів неможливості отримання персональних даних позивача у наведений спосіб.

До того ж, як встановлено судом, відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи органом ведення реєстру, не вніс до реєстру персональних даних ОСОБА_1 , які були йому відомі та знаходились у його розпорядженні, а саме дані щодо наявності контракту добровольця територіальної оборони та даних про те, що останній має відстрочку від призову і йому надано дозвіл на зміну місця проживання.

За такого, суд дійшов висновку, що у відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 були наявні персональні дані ОСОБА_1 , проте в порушення вимог статті 14 Закону № 1951-VIII, відповідач не здійснив актуалізації даних ОСОБА_1 у Реєстрі.

Посилання відповідача у відзиві на те, що примітка ст.210 КУпАП не може бути застосована до позивача, оскільки держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої дані, проте обов`язок щодо уточнення персональних даних за законом покладається саме на позивача, суд відхиляє і вважає безпідставними, оскільки визначальним у даному випадку для застосування адміністративної відповідальності до особи є саме неможливість отримання персональних даних особи шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, а також відсутні докази того, що з часу отримання позивачем відстрочки від призову по 16.07.2024 було змінено персональні дані позивача, які відповідно потребували уточнення.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, а останній не спростував пояснення позивача, тому суд дійшов висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 21.04.2025 № 331, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу, в сумі 17000 грн., підлягає скасуванню, а справа закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КАС України.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору, в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 78, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Болквадзе Бесікі Мерабович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 331 від 21.04.2025 за ч.3 ст.210-1 КУпАП задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № 331 від 21.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності, передбаченої за ч.3 ст.210-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу, в сумі 17000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративної відповідальності, передбаченої за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Стягнути з бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 13.06.2025.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Болквадзе Бесікі Мерабович, вул. Корабельна, 5/36, м. Первомайськ, Миколаївська область.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_6 , код НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя: І.А.ШИКЕРЯ