Справа № 200/294/23
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року справа №200/294/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Гаврищук Т.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у справі № 200/294/23 (головуючий І інстанції Духневич О.С.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

25 січня 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просив суд: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн. починаючи з 26.09.2022 по 31.12.2022 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн. починаючи з 26.09.2022 по 31.12.2022 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України (№ 165 гриф) НОМЕР_3 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_1 ) його направлено в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ). Перебуваючи у відряджені у спірний період, він виконував бойові завдання на підставі бойових наказів (розпоряджень) на кордоні з Республікою Білорусь, беручи участь у заходах з нацбезпеки та оборони. Вказане, на думку позивача, є підставою для виплати додаткової винагороди до 100 000 грн. згідно з Постановою КМУ № 168. Проте, у спірний період з 26.09.2022 по 31.12.2022 року, отримував лише 30 000 грн. щомісячно. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, а тому звернувся до суду та просить задовольнити позов.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.03.2023 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2023 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.03.2023 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 11.09.2024 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.03.2023 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2023 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у справі № 200/294/23 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо неналежного обліку й документування участі ОСОБА_1 у бойових діях та заходах, які підлягають оплаті додатковою винагородою згідно постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168 до 100000,00 гривень. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату збільшеної додаткової грошової винагороди за постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168 до 100000,00 грн., у зв`язку з безпосередньою участю у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період безпосередньої участі: з 27.09.2022 по 30.09.2022, всього 4 дні; з 01.10.2022 по 26.10.2022, всього 26 днів; з 06.11.2022 по 24.11.2022, всього 19 днів; з 09.12.2022 по 31.12.2022, всього 23 дні, з урахуванням виплачених сум. В задоволені решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що встановлений порядок і підстави (механізм) нарахування і виплати підвищеної грошової винагороди до 100 000 грн. не передбачає іншого порядку і підстав нарахування та виплати коштів відрядженим військовослужбовцям до інших органів (військових частин). Правовою підставою для виплат являються виключно підтверджуючі документи видані органом (військовою частиною) до якої був відряджений військовослужбовець (позивач) документи ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , проходить військову службу в НОМЕР_3 прикордонному загоні (Військова частина НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ДПС України (Військова частина НОМЕР_1 ) № 267-С від 13.07.2021 старшого сержанта ОСОБА_1 призначено інспектором прикордонної служби 3 категорії кулеметником кулеметної групи відділення вогневої підтримки відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (тип Б), звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 3 категорії кулеметника кулеметної групи відділення вогневої підтримки відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 І категорії (тип Б) згідно з пп.4 п.93 Положення (на вищу посаду у порядку просування по службі.

Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ДПС України № 153-ВВ від 11.07.2022 старший сержант ОСОБА_1 вибув у службове відрядження до НОМЕР_4 прикордонного загону (в/ч НОМЕР_5 ), АДРЕСА_1 , з метою проведення заходів, визначених розпорядженням, з 11.07.2022 до особового розпорядження. Підстава: бойовий наказ Адміністрації ДПС України від 27.06.2022 № 106 (гриф).

Відповідно до витягу з Наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ДПС України № 372-ОС від 09.09.2022 призначено старшого сержанта ОСОБА_1 інспектором прикордонної служби 2 категорії навідником відділення інспекторів прикордонної служби прикордонної застави вогневої підтримки відділу прикордонної служби №2, звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 3 категорії кулеметника кулеметної групи відділення вогневої підтримки відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 (тип Б), згідно з п. 10 Положення (призначення військовослужбовців на вищі, рівні та нижчі (не більш ніж на один ступінь) посади у воєнний час здійснюється без згоди цих військовослужбовців. Підстава наказ Адміністрації ДПС України від 19.08.2022 № 83-дск.

Відповідно до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 № 165 гриф., старшого сержанта ОСОБА_1 у складі 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_1 ) було направлено в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ). Вказане сторонами не заперечується.

Відповідно до витягу з Наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ДПС України № 240-ВВ від 29.10.2022 старшому сержанту ОСОБА_1 надано відпустку за сімейними обставинами із збереженням грошового забезпечення тривалістю 5 календарних днів з 01.11.2022, до виконання службових обов`язків приступити 06.11.2022.

Згідно відповіді НОМЕР_6 прикордонного загону від 29.11.2022 на запит Військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2022 № 22/2811-22-вих Про надання інформації підрозділи Держприкордонслужби України, що знаходяться в межах Чернігівської та Сумської областей, не виконують бойові завдання на лінії бойового зіткнення і тому п.п. 7 п. 2 наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ не застосовуються.

21.12.2022 представник позивача звернувся із адвокатським запитом до Військової частини НОМЕР_7 та Військової частини НОМЕР_2 у якому просив надати інформацію у якій зазначити підстави для не нарахування та невиплати підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100 000 гривень відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 з урахуванням фактично виплачених сум. Також просив надати копію довідки, яка підтверджує безпосередню участь позивача в бойових діях та довідку про розмір грошового забезпечення.

Листом Військової частини НОМЕР_1 від 03.01.2023 № 14-43-23-вих. представника позивача повідомлено, про відсутність правових підстав для нарахування підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100 000 гривень відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168, оскільки відсутня підтверджуюча інформація про безпосередню участь позивача в бойових діях. Також надано довідку про розмір грошового забезпечення.

Листом Військової частини НОМЕР_2 від 28.12.2022 № 22/5581-22-вих. представника позивача повідомлено, що повідомити причини невиплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 гривень відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 не має можливості, оскільки позивач перебуває на фінансовому забезпеченні у Військової частини НОМЕР_7 . Довідка про безпосередню участь позивача в бойових діях не видавалася.

Відповідно до витягу з Наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ДПС України № 7-ВВ від 09.01.2023 старший сержант ОСОБА_1 прибув із службового відрядження з ділянки НОМЕР_6 прикордонного загону, 08 січня 2023 року.

Відповідно до витягу з Наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ДПС України № 25-ОС від 18.01.2023 виключено із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення старшого сержанта ОСОБА_1 - інспектора прикордонної служби 2 категорії навідника прикордонної застави вогневої підтримки відділу прикордонної служби № 2, який звільнений в запас наказом НОМЕР_3 прикордонного загону ДПС України від 04.01.2023 № 7-ОС, за пп. г (у зв`язку з необхідністю здійснення постійного нагляду за особою з інвалідністю І групи), п. 3 ч. 5 ст. 26, без права носіння військової форми одягу.

Зокрема, в наказі зазначено виплатити додаткову винагороду з розрахунку 30000 грн. на місяць пропорційно часу проходження служби у період з 01.01.2023 по 18.01.2023, за 18 діб згідно Постанови № 168. Остаточною датою закінчення проходження військової служби вважати 18.01.2023. Підстава: наказ начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ДПС України від 04.01.2023 року № 7-ОС.

Не погодившись із тим, що у спірний період з 26.09.2022 по 31.12.2022 позивачу не нараховувалась підвищена винагорода, останній звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у ЗСУ та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

За змістом ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 14 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" від 03.04.2003 № 661-IV (далі Закон № 661-IV) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Згідно зі ст. 16 Закону № 661-IV умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII), дія якого в силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 2011-XII поширюється в тому числі на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 ст. 9 Закону № 2011-XII установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абз. 1 та 2 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента від 14.03.2022 № 133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.

Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та від 24.02.2022 № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1 Постанови № 168 визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 793 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168" (далі - Постанова № 793) до Постанови № 168 були внесені зміни, відповідно до яких: у пункті 1 в абзаці першому слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць"; доповнено постанову пунктом 2-1 такого змісту: "2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів".

У решті зміст пункту 1 Постанови № 168 в частині, що стосується виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби, на час виникнення спірних правовідносин (з 26.09.2022 по 31.12.2022) не змінювався.

03.07.2022 Адміністрацією Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужби), з посиланням на пункт 21 Постанови № 168, було видано наказ № 392-/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168", який уведено в дію з 01.08.2022.

Пунктом 2 цього наказу визначено вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю право на збільшення додаткової винагороди до 100 000 гривень пропорційно часу участі у розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі, а саме:

1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави;

8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

У пункті 4 наказу № 392-/0/81-22-АГ встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Згідно з пунктом 5 наказу № 392-/0/81-22-АГ визначено, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (абзац перший пункту 5 наказу).

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця (абзац другий пункту 5 наказу).

У довідках, передбачених цих пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу (абзац третій пункту 5 наказу).

Відповідно до пункту 10 наказу №392-/0/81-22-АГ облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, та підготовку проєкту наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 цього наказу, в органах Держприкордонслужби покладено на штаб органу, а у випадку відсутності штабу на підрозділ (посадову особу), який веде облік бойових дій.

Надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу.

Відповідно до пункту 11 наказу № 392-/0/81-22-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України (абзац перший пункту 11 наказу).

Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу (абзац другий пункту 11 наказу).

Згідно пункту 12 наказу № 392-/0/81-22-АГ виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби на підставі наказів вищих начальників (командирів).

До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.

З 01.12.2022 був уведений в дію наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Цей наказ дещо змінив перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.

Так, згідно пункту 3 наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ документами, що підтверджують безпосередньою участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

1) бойовий наказ (бойове розпорядження);

2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал), журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 168 додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень на місяць є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України, що виплачується їм на період дії воєнного стану та підлягає збільшенню до 100000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів.

Спірні правовідносини, які склались у цій справі, виникли у зв`язку з невиплатою збільшеної до 100 000,00 грн. додаткової винагороди військовослужбовцю, який проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 , та якого відрядили до Військової частини НОМЕР_2 для забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, передбачену пунктом 1 Постанови № 168.

Питання матеріального та морального стимулювання військовослужбовців під час дії воєнного стану врегульовано Постановою № 168, якою на період дії воєнного стану запроваджено виплату додаткової винагороди військовослужбовцям.

При цьому, виплата відрядженому військовослужбовцю додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень на місяць, передбаченої Постановою № 168, здійснюється за місцем перебування військовослужбовця на грошовому забезпеченні (за місцем штатної служби військовослужбовця) за умови документального підтвердження військовою частиною (установою), до якої відряджений військовослужбовець, безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах та повідомлення нею про це у встановленому порядку військової частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовця.

Верховний Суд у постанові від 22.11.2023 у справі № 520/690/23 констатував, що текстуальний виклад пункту 1 Постанови № 168 має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав.

У справі, що розглядається, спірним є питання застосування пункту 1 Постанови № 168 у зіставленні з іншими підзаконними актами, які стосуються виплати винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби, в аспекті порядку (умов, підстав) виплати додаткової винагороди під час дії воєнного стану.

Під іншими підзаконними актами в контексті обставин цієї справи маємо на увазі наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ, який виданий для реалізації приписів пункту 2-1 Постанови № 168 і був покликаний регламентувати порядок та умови виплати додаткової винагороди, яка встановлена цією Постановою (пункт 1), зокрема у збільшеному розмірі до 100000,00 грн. і обумовлена участю військовослужбовця у бойових діях або здійсненням заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Щодо застосовності наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ до правовідносин, пов`язаних з виплатою додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, то позиція Верховного Суду з цього приводу, яка висловлена у постанові від 21.12.2023 у справі № 200/193/23, зводиться до того, що документування (фіксація) у спірний період органами Держприкордонслужби безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях і заходах та фактична виплата їм додаткової винагороди до 100 000,00 гривень відповідно до приписів наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ унеможливлює застосування іншого механізму реалізації постанови Кабінету Міністрів України № 168 до правовідносин, що вже відбулися.

За відсутності цього відомчого нормативно-правового акту не здійснювався би облік особового складу, який мав право на збільшену додаткову винагороду, що призвело б до невиплати цієї частини грошового забезпечення військовослужбовцям.

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку про те, що застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої Постановою № 168, у спірний період підлягає наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ. Протилежний висновок поставив би питання необхідності повернення вже виплачених на підставі цих наказів сум додаткової винагороди.

Зазначеної позиції (підходу) щодо застосовності наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ до правовідносин, які, подібно до спірних, виникли у зв`язку з (не)виплатою військовослужбовцям Держприкордонслужби додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, у період вересень-грудень 2022 року Верховний Суд дотримувався також під час розгляду інших справ такої самої категорії, як ця.

Так, у постанові від 26.06.2024 у справі № 200/216/23 Верховний Суд, слідуючи позиції, яка була започаткована у постанові від 21.12.2023 у справі № 200/193/23, звернув увагу на умови (контекст), за яких (якого) Адміністрація Держприкордонслужби видала згадувані накази, а також на мету їх видання.

Висловивши свої міркування з цього приводу, касаційний суд у постанові від 26.06.2024 у справі № 200/216/23 підсумував, що в наказах Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ, від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ виписані ті умови і порядок, які покликані були сприяти практичній реалізації приписів пункту 1 Постанови № 168, аби, з одного боку, ті військовослужбовці, які залучені до виконання бойових завдань / заходів, отримали додаткову винагороду, що теж є однією з умов бойової і мобілізаційної готовності Держприкордонслужби, а з іншого - забезпечити ефективне і цільове використання бюджетних коштів.

З цієї позиції, за текстом постанови Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 200/216/23, видання зазначених наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ, від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ не можна вважати (сприймати) як вияв свавілля чи як неправомірний спосіб обмежити (позбавити) отримання додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168. Знову таки, накази, про які йде мова, видані для того, щоб реалізувати приписи пункту 1 Постанови № 168, адже виплата додаткової винагороди в розмірі до 100 000,00 грн. передбачена за участь у бойових діях або здійсненні заходів, які, аби військовослужбовець був належно і заслужено винагороджений, повинні мати документальне оформлення. Відповідно приписи, які містять згадувані накази Адміністрації Держприкордонслужби, проєктовані передовсім на органи (військові частини) і їхніх посадових осіб, на яких покладається таким чином обов`язок вести облік військовослужбовців, документувати факти їхньої залученості до бойових дій та/або заходів, за які встановлена додаткова винагорода у розмірі до 100 000,00 грн. а також надсилати ці документи за належністю з метою виплати військовослужбовцям заслуженої винагороди.

Як зазначено у цій постанові касаційного суду, приписи наказів Адміністрації Держприкордонслужби не встановлюють додаткових зобов`язань чи правил поведінки для тих військовослужбовців, які мають (набули) право на додаткову винагороду у розмірі до 100 000,00 грн. передбачену пунктом 1 Постанови № 168, яке [право] виникає у них з настанням відповідних обставин (ситуацій, умов), які, в значенні згадуваних приписів Постанови № 168, є підставою для виплати цієї винагороди. Тому уніфікація розуміння (з містовного наповнення) цих "обставин" не покладає на військовослужбовців - у відносинах, що виникають у зв`язку з виконанням наказів командирів (начальників), надто в умовах воєнного стану - додаткових обов`язків (вимог) як умови для отримання додаткової винагороди. Приписи згадуваних наказів Адміністрації Держприкордонслужби, якщо зважити також на підстави і мету їх видання, виконують радше забезпечувальну роль (функцію) щодо норм, які встановлюють право на додаткову винагороду (у цьому контексті мовиться про пункт 1 Постанови № 168), або, іншими словами, є похідними від останніх.

Наприкінці касаційний суд у постанові від 26.06.2024 у справі № 200/216/23 зазначив, що регламентація умов і порядку виплати додаткової винагороди (про необхідність якої [регламентації] зазначено в пункті 2-1 Постанови № 168) з боку Адміністрації Держприкордонслужби шляхом видання наказів від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ, від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ, не може інтерпретуватися як спосіб позбавлення чи обмеження права військовослужбовців Держприкордонслужби на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн. З тих самих міркувань касаційний суд, посилаючись на позицію Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 21.12.2023 у справі № 200/193/23, вважав правомірним застосування зазначених наказів Адміністрації Держприкордонслужби до правовідносин, які пов`язані з виплатою додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн. військовослужбовцям Держприкордонслужби, зокрема у період з 26.09.2022 по 31.12.2022.

З огляду на викладене, у спірний період до правовідносин, які склались у цій справі для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою № 168, підлягає застосуванню наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ, виданий керівником центрального органу - головою Держприкордонслужби України відповідно до вимог абз. 2 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 21.11.2024 по справі № 120/8916/23.

Суд, дослідивши пояснення відповідачів у справі та співставивши їх із відповідними положеннями наказів № 392-/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ вважає, що обов`язок із документування участі військовослужбовців у діях та заходах, передбачених п. 2 наказу № 392-/0/81-22-АГ та п. 2 наказу № 628/0/81-22-АГ покладений на Військову частину НОМЕР_2 .

Військова частина НОМЕР_2 стверджує, що відповідальним за облік та документування участі військовослужбовців у відповідних діях та заходах є 2 відділ прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону, зокрема, журнал бойових дій, книги оперативно-службової діяльності та журнал надходження розпоряджень по підрозділу (документи, які підтверджують виконання бойових завдань позивачем), відсутні у веденні Військової частини НОМЕР_2 , оскільки їх облік та ведення безпосередньо здійснюється у 2 відділі прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону, тому докази стосовно виконання позивачем під час перебування у відрядженні у НОМЕР_6 прикордонному загоні у період з 26.09.2022 по 31.12.2022 завдань, що визначені п. 2 наказів № 392-/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ на адресу Військової частини НОМЕР_2 з 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону не надходили.

Однак, суд критично оцінює посилання Військової частини НОМЕР_2 на те що відповідальним за документування участі позивача у бойових діях та заходах є 2 відділ прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону, оскільки позивач відряджений до НОМЕР_6 прикордонного загону і саме останній, відповідно вимог наказів № 392-/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ несе обов`язок оформлення документів, які є підставою для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди, а отже й відповідальність за достовірність та правильність їх оформлення.

Військова частина НОМЕР_1 у поясненнях від 21.10.2024 зазначила, що доказом участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 26.09.2022 по 31.12.2022 відповідно до наказу № 392/0/81 22-АГ є довідка командира який веде/вів бойові дії, та до якого були відряджені військовослужбовці, однак відповідна довідка в НОМЕР_3 прикордонному загоні відсутня.

Разом з тим, Військова частина НОМЕР_2 в поясненнях від 03.10.2024 зазначила, що оскільки, позивач був прикомандирований до Військової частини НОМЕР_2 у період з 27.09.2022 по 07.01.2023, начальником Військової частини НОМЕР_2 , на виконання наказу від 30.07.2022 № 392/0/81 22-АГ Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, було видано довідку про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії від 07.01.2023 № 3599.

Виходячи із змісту принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві, ухвалою суду від 29.11.2024 витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) довідку про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії від 07.01.2023 № 3599. Також зазначено, що у разі направлення (надання нарочно) вказаної довідки до Військової частини НОМЕР_1 , надати копію супровідного листа або іншого документа (із зазначенням вих. номера та дати), що підтверджує направлення (надання нарочно) довідки про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії від 07.01.2023 № 3599 до Військової частини НОМЕР_1 .

З наданих суду пояснень 02.12.2024 на виконання ухвали суду від 29.11.2024 Військова частина НОМЕР_2 зазначила, що надати дану довідку немає можливості, оскільки вона була видана в одному примірнику та надана нарочно представнику 2 впс НОМЕР_3 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_1 ).

Надати копію супровідного листа або іншого документа (із зазначенням вих. номера та дати), що підтверджує направлення (надання нарочно) довідки про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії від 07.01.2023 № 3599 до Військової частини НОМЕР_1 немає можливості, оскільки відповідні записи при наданні даної довідки нарочно в військовій частині НОМЕР_2 не велися.

Військовою частиною НОМЕР_2 не заперечується факт складання довідки про безпосередню участь позивача в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії від 07.01.2023 № 3599, але враховуючи відсутність копії цієї довідки в матеріалах справи, позбавляє суд можливості встановити відповідний конкретний період такої участі, але в даному випадку зазначення цієї довідки є як опосередкований доказ приймання безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії під час його відрядження до Військової частини НОМЕР_2 .

Суд зазначає, що порушення порядку передання документів, рапортів та іншої документації/інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у здійсненні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 28.05.2024 по справі № 120/5170/23, від 13.06.2024 по справі № 200/2784/23, від 19.09.2024 по справі 120/7509/23, від 10.10.2024 по справі 120/14641/23, від 10.10.2024 по справі 120/5154/23, від 21.11.2024 по справі № 120/8916/23.

Судом встановлено, що Військовою частиною НОМЕР_2 направлялись рапорти на адресу Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати збільшеної додаткової винагороди, які стосуються спірних правовідносин, однак до них не було додано підтверджуючої інформації, як того вимагають положення наказів № 392-/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ.

Так, аналізуючи зміст наявних у матеріалах справи витягів з рапортів начальника 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону майора ОСОБА_2 , судом встановлено, що на виконання вимог п. 4 наказу від 30.07.2022 № 392-/0/81-22-АГ Про реалізацію вимог Постанови № 168 представлено данні про участь військовослужбовців, зокрема ОСОБА_1 у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районі ведення бойових дій, в якому викладено прохання виплатити додаткову винагороду до 70 тисяч гривень на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців 2 відділу прикордонної служби НОМЕР_3 прикордонного загону у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районі ведення бойових дій:

витяг від 17.11.2022 № 1670:

в період з 01.09.2022 по 30.09.2022: період безпосередньої участі 27.09.2022 -30.09.2022, всього 4 дні;

в період з 01.10.2022 по 31.10.2022; період безпосередньої участі 01.10.2022 26.10.2022, всього 26 днів;

витяг від 01.12.2022 № 1879:

в період з 01.11.2022 по 30.11.2022: період безпосередньої участі 06.11.2022 24.11.2022, всього 19 днів;

витяг від 01.01.2023 № б/н:

в період з 01.12.2022 по 31.12.2022: період безпосередньої участі 09.12.2022 - 31.12.2022, всього 23 дні, підстава БН АДПСУ № 165 гриф вiд 16.09.22 БР ПКШР 24 прикз № 691 дск вiд 26.10.2022 ЖОСД № 275 (пзвп) (с.73-103).

Верховний Суд у своїй постановах від 01.08.2024 по справі № 200/3564/23, від 07.11.2024 по справі № 200/525/23, від 05.12.2024 по справі № 200/1347/24 зазначив, що оцінка судом таких рапортів має істотне значення для правильного вирішення цього спору, позаяк згідно з пунктом 4 наказу № 392-/0/81-22-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах здійснюється на підставі комплексу інформації, наявної у відповідних документах, а відповідно до пункту 3 наказу № 628/0/81-22-АГ перелік підтверджуючих документів допускає альтернативність і не зведений винятково до їхньої сукупності.

Архівна відомість грошового забезпечення позивача № 14335 за період з січня 2022 року по грудень 2022 року не містить даних у спірний період за час його відрядження до Військової частини НОМЕР_2 , тобто з 27.09.2022 по 31.12.2022, що йому нараховувалась винагорода відповідно до Постанови № 168 у розмірі 70 000,00 грн. пропорційно дням такої участі, в графі Винагорода ПКМУ 168 70 тис. такі дані відсутні, також стосовно відсутності у цей період цієї виплати у період з 27.09.2022 по 30.11.2022, відповідачами не заперечується.

Застосовуючи презумпцію доказування, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, суд звертає уваги на 2 аспекти: по-перше, обидва відповідачі у справі не визнали свого обов`язку документувати безпосередню участь позивача у бойових діях та заходах, однак надали супровідні листи та витяги з рапортів про виплати збільшеної додаткової винагороди позивачу, по друге, судом було встановлено факт складання Військовою частиною НОМЕР_2 довідки про безпосередню участь позивача в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії від 07.01.2023 № 3599.

З урахуванням наведеного, суд зауважує, що неможливість виплати позивачу додаткової винагороди за період його безпосередньої участі у бойових діях через ненадання ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) підтверджуючих документів щодо безпосередньої його участі у бойових діях або заходах відповідно до Наказів № 392/0/81-22-АГ та № 628/0/81-22-АГ не може бути підставою для відмови у отриманні додаткової винагороди, оскільки недотримання органами Держприкордонслужби вказаних актів в частині обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або відповідних заходах не може мати негативні наслідки для військовослужбовця та впливати на його право на отримання додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168.

Суд вказує на протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у неналежному обліку та документуванні видів робіт та заходів, які здійснювались позивачем під час перебування у відрядженні у НОМЕР_6 прикордонному загоні.

Враховуючи наведене, оскільки у матеріалах справи наявні рапорти на виплату позивачу додаткової збільшеної винагороди за постановою № 168, то суд вбачає підстави задовольнити позов шляхом визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо неналежного обліку й документування участі ОСОБА_1 у бойових діях та заходах, які підлягають оплаті додатковою винагородою згідно постанови № 168 до 100000,00 грн., та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 (як військову частину на грошовому забезпеченні якої перебуває позивач) здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату збільшеної додаткової грошової винагороди за постановою №168 до 100000,00 грн., у зв`язку з безпосередньою участю у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період безпосередньої участі: з 27.09.2022 по 30.09.2022, всього 4 дні; з 01.10.2022 по 26.10.2022, всього 26 днів; з 06.11.2022 по 24.11.2022, всього 19 днів; з 09.12.2022 по 31.12.2022, всього 23 дні, з урахуванням виплачених сум.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у справі № 200/294/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у справі № 200/294/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 12 червня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Геращенко