Справа № 523/6196/25
Суддя: Кремер І. О.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/6196/25
Провадження №2-а/523/69/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2025 р. м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Павлова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі, в залі судових засідань № 24, адміністративну справу № 523/6196/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що інспектором поліції УПП в Одеській області Ткач В.І. відносно ОСОБА_1 було складено постанову Серії ЕНА № 4365299 від 27.03.2025, відповідно до якої 10.03.2025, близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volskwagen Passat», н/з НОМЕР_1 , у Одеському районі на 21 км. Новомиколаївської дороги (старокиївське шосе), не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Рух без зупинки заборонено» та продовжив рух не зупиняючи транспортний засіб, чим порушив п. 8.4Б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Однак, ОСОБА_1 не погоджується із вказаною постановою з тих підстав, що працівник поліції перед початком розгляду справи надав йому для огляду, на якому жодним чином не зафіксовано ні вимоги зупинитися, ні наявність знаку 2.2. А тому, позивач вважає себе невинним в інкримінованому адміністративному правопорушенні у зв`язку з неповним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи.

На підставі вищенаведеного, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким скасувати постанову інспектора поліції УПП в Одеській області Ткач В.І. постанову Серії ЕНА № 4365299 від 27.03.2025, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч. 1 ст. 122 КпАП України, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд констатує, що представником відповідача Морозовим П.В. було надано до суду відзив на позову заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні даного позову. Обґрунтовуючи свої заперечення проти даного позову представник відповідача вказує на те, що10.03.2025 під час несення служби на блокпості працівники поліції виявили, як пізніше стало відомо гр. ОСОБА_1 , який д 11 год. 30 хв. за адресою: Одеська область, Одеський район, дорога Новомиколаївська (Старокиївське шосе), 21 км (М14), керуючи автомобілем марки «Volskwagen Passat», н/з НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Рух без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4Б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України. Гр. Гончарова було зупинено та доведено до відома про факт вчиненого ним адміністративного правопорушення та складено постанову, якою останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності. Однак, через помилку, постанову винесену 10.03.2025 булло скасовано відділом адміністративної практики УПП в Одеській області ДПП, а справу було направлено на перерозгляду. Так, оскаржувану позивачем постанову Серії ЕНА № 436299 було винесено поліцейським Ткач В.І. 27.03.2025 під час перерозгляду справи щодо вчинення ОСОБА_1 10.03.2025 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Суд констатує, що позивачем ОСОБА_1 було подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, у якому позивач просить суд не брати до уваги поданий відповідачем відзив та додаток до нього у виді диску, про що зазначено у відзиві, оскільки позивач такий не отримував, що свідчить про порушення його прав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд ухвалити рішення, яким задовольнити даний позов в повному обсязі та провести розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, сповіщався судом про час та місце слухання справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306 (далі ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Судом встановлено, що інспектором поліції УПП в Одеській області Ткач В.І. було складено постанову Серії ЕНА № 4365299 від 27.03.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Із вказаної постанови вбачається, що 10.03.2025, близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Volskwagen Passat», н/з НОМЕР_1 , у Одеському районі на 21 км. Новомиколаївської дороги (старокиївське шосе), не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Рух без зупинки заборонено» та продовжив рух не зупиняючи транспортний засіб, чим порушив п. 8.4Б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Згідно п. 8.1 8.1 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Відповідно до п. 8.4б Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Так, одним із видів знаків пріоритету є знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», відповідно до вимог якого, забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність водія за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Суд констатує, що представником відповідача до відзиву на позову заяву будо додано відеозапис, на якому відображено подію, зазначену в оскаржуваній постанові Серії ЕНА № 4365299 від 27.03.2025, який підтверджує обставини, викладені в постанові.

Зокрема, на вказаному відеозаписі відображено, що 27.03.2025 о 11 год. 30 хв. працівником поліції Ткач В.І. у присутності Гр. ОСОБА_1 було складено постанову Серії ЕНА № 4365299, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КпАП України. Працівником поліції позивачу було пред`явлено для огляду відеозапис, на якому відображено, що ОСОБА_1 , рухаючись на автомобілі та наближаючись до блокпосту через встановлені дорожні знаки, здійснив проїзд без зупинки. Оглянувши відеозапис ОСОБА_1 не погодився із таким зазначаючи, що на самому відеозаписі не видно, які саме дорожні знаки він проїхав. Працівник поліції, аби довести останньому, що він дійсно порушив вимоги знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» запропонував ОСОБА_1 вийти з автомобіля та пройти декілька метрів та оглянути дорожній знак, щоб пересвідчитися у вчиненому ним порушенні. Однак, ОСОБА_1 відмовився та зазначив, що саме працівник поліції має надати йому відповідний доказ.

Окрім того, суд зазначає, що у відзиві на позовну заяву стороною відповідача відображена фотографія блок посту та тимчасова схема організації дорожнього руху для контрольно пропускного пункту на автомобільній дорозі загального користування М14 Одеса Мелітополь Новоазовськ (дорога Новомиколаївська) 21 км, які підтверджують факт наявності дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, наданий відповідачем відеозапис є належним та допустимим доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм даного Кодексу.

Щодо твердження позивача про те, що доданий стороною відповідача до відзиву на позовну заяву відеозапис на технічному носії не може слугувати доказом у даній справі, оскільки позивачем такий отримано не було, суд не приймає таке до уваги, оскільки до відзиву на позовну заяву з додатками стороною відповідача було подано доказ направлення таких ОСОБА_1 на виконання вимог ст. 162 КАС України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Таким чином, суд констатує, що інспектором поліції Ткач В.І. дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 122 КпАП України та складено постанову Серії ЕНА № 4365299 від 27.03.2025, а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення інспекторами патрульної поліції в межах санкції статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України).

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (ст. 8 КУпАП).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.1 ПДР ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.3, 1.4 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Отже, розглядаючи дану справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Оскільки оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому немає підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, доказів, які мали спростувати факт відсутності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає висновки відповідача по справі, про порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху такими, що підтверджені належними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для доказування винуватості особи, оскільки обставини, з якими закон пов`язує настання даних подій відповідачем доведені повністю, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 72-74, 77, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Пересипського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер