Справа № 380/24227/23
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/24227/23 пров. № А/857/29148/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у справі № 380/24227/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сікер» до Львівської митниці про визнання дії та бездіяльності протиправними, (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Качур Р.П., 08 жовтня 2024 року за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Львів), -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сікер» (далі позивач, ТзОВ «Сікер») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Львівської митниці (далі - відповідач), у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900900/2 від 18.08.2023;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900906/2 від 21.08.2023;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900907/2 від 21.08.2023;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №/2023/900909/2 від 21.08.2023;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900923/2 від 25.08.2023.

В обґрунтування позову зазначив, що 25.05.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сікер» та компанією «BOTOU SANSE CASTING CO., LDT», CHINA (продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт № 2020BZ-MI, відповідно до якого предметом є те, що в порядку та на умовах, визначених цим контрактом продавець поставляє та передає у власність Чавунні Печі, а також їх комплектуючі, а покупець приймає та оплачує товар згідно з інвойсами, які є невід`ємною частиною цього контракту.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту № 2020BZ-MI від 25.05.2020: Згідно Рахунку-фактури (інвойсу) № 2023BZ001-MI від 08.06.2023 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 26076 доларів США.

Крім того вказав, що 27.08.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сікер» та компанією «TIANJIN KINGNOD FURNITURE CO., LTD», CHINA укладено зовнішньоекономічний Контракт № KND22206, відповідно до якого предметом є те, що в порядку та на умовах, визначених цим контрактом продавець поставляє та передає у власність покупця меблі, а покупець приймає та оплачує товар згідно з інвойсами, які є невід`ємною частиною цього контракту.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту № KND22206 від 27.08.2022 відповідно до Рахунку-фактури (інвойсу) № KND23202 від 08.06.2023 р. покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 23305 доларів США, відповідно до Рахунку-фактури (інвойсу) № KND23187 від 08.06.2023 р. покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 16019 доларів США, відповідно до Рахунку-фактури (інвойсу) №KND23186 від 24.05.2023 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 17625,60 доларів США.

Також вказав, що 25.06.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сікер» та компанією «JINAN TRI-TIGER TECHNOLOGY DEVELOPMENT CO., LTD», CHINA укладено зовнішньоекономічний Контракт № TT-SIKER, відповідно до якого предметом є те, що в порядку та на умовах, визначених цим контрактом продавець постачає і передає у власність покупця дерев`яні вироби, а покупець приймає та оплачує товар згідно інвойсів, що є невід`ємною частиною цього контракту.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту № TT-SIKER від 25.06.2022 згідно з Рахунком-фактурою (інвойсом) № IV230313005 від 21.06.2023 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 17625,60 доларів США. Повідомив, що у зв`язку з придбанням товару на підставі вищевказаних контрактів, позивач подав митному органу відповідні митні декларації, однак відповідачем прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості.

Позивач вважає такі рішення протиправними, оскільки, на його думку, відповідач мав можливість встановити дійсну вартість товару, який переміщувався через державний кордон України, а подані декларантом позивача до митного оформлення документи відповідали вимогам частини другої статті 53 Митного кодексу України.

Ті розбіжності, на які вказав відповідач в оскаржуваних рішеннях, не впливають на числові значення складових митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортувався, з урахуванням того, що позивач використав відомості, які повністю підтверджені документально. Тому звернувся до суду із цим позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним і скасовано рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900900/2 від 18.08.2023.

Визнано протиправним і скасовано рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900906/2 від 21.08.2023.

Визнано протиправним і скасовано рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900907/2 від 21.08.2023.

Визнано протиправним і скасовано рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900909/2 від 21.08.2023.

Визнано протиправним і скасовано рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900923/2 від 25.08.2023.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сікер» судовий збір у сумі 7 516 (сім тисяч п`ятсот шістнадцять) грн 60 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення прийнято із порушенням норм процесуального права та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що визначення митної вартості товарів, що перетинають митний кордон України, здійснюється відповідно до розділу III МКУ.

Згідно з Митним кодексом України (ст. 49, 54), митна вартість визначається на основі фактично сплаченої або належної до сплати ціни.

Контроль правильності її визначення здійснює митний орган.

Декларант зобов`язаний надавати митному органу достовірні дані щодо митної вартості, які повинні ґрунтуватися на документально підтверджених обчислюваних показниках (ч. 2 ст. 52 МКУ). Контроль її правильності передбачає аналіз характеристик товарів, перевірку складових вартості, порівняння з аналогічними товарами та аналіз документальних підтверджень.

У випадках, передбачених МКУ, декларант подає документи, що підтверджують заявлену митну вартість та метод її визначення. До таких документів належать митна декларація, контракт, рахунок-фактура, платіжні та бухгалтерські документи, транспортні накладні, імпортні ліцензії та страхові поліси.

Митний орган має право перевіряти достовірність поданих документів і розрахунків (ч. 5 ст. 54 МКУ).

Зокрема, рішення №UA209000/2023/900900/2 від 18.08.2023 стосувалося контролю митної вартості товару «Прилади неелектричні побутові для обігріву приміщень».

Контроль митної вартості здійснено відповідно до Митного кодексу України (МКУ). Перевірено наявність усіх кількісних даних у підтверджуючих документах.

Аналіз показав, що подані документи не містять повного переліку інформації щодо фактично сплаченої ціни за товар, що унеможливлює визнання заявленої митної вартості.

Виявлені невідповідності включають: відсутність необхідних замовлень до контракту, порушення строків поставки, що свідчить про можливу наявність додаткової угоди, неподані транспортні документи, відсутність документального підтвердження складових митної вартості.

Декларанту виставлено вимогу щодо надання додаткових підтверджуючих документів, зокрема платіжних, транспортних, страхових та бухгалтерських довідок.

Документи, які були надані, не усунули невідповідності, а решта запитуваних документів не були подані.

Через відмову у наданні документів Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ.

Проведені консультації з декларантом згідно зі ст. 57 МКУ.

Основний метод визначення митної вартості не може бути застосований, через що використано метод 2 б (ст. 60 МКУ).

Коригування вартості здійснено на підставі даних про аналогічні товари.

Контроль митної вартості товарів здійснено відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ.

Перевірено наявність усіх необхідних відомостей у документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Виявлені невідповідності: відсутність замовлень до контракту, наданий проформа-інвойс містить посилання на інший контракт, що не стосується поставки, документи на оплату транспортних послуг не були подані, відомості щодо складових митної вартості не підтверджені документально.

Декларанту направлено вимогу щодо подання додаткових підтверджуючих документів, зокрема: зовнішньоекономічного договору, платіжних, страхових, транспортних документів, висновків експертних організацій та бухгалтерських виписок.

Через неподання необхідних документів Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість, що відповідає вимогам п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ. Консультації з декларантом проведено згідно зі ст. 57 МКУ.

Основний метод визначення митної вартості не може бути застосований, через що використано метод 2б (ст. 60 МКУ).

Коригування вартості проведено на підставі інформації про аналогічні товари.

Контроль митної вартості товарів здійснено відповідно до ст. 54 МКУ.

Перевірено наявність усіх необхідних відомостей у документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

Виявлені невідповідності включають: відсутність замовлень до контракту, наданий проформа-інвойс містить посилання на інший контракт, що не стосується поставки, документи на оплату транспортних послуг не були подані, відомості щодо складових митної вартості не підтверджені документально.

Декларанту направлено вимогу щодо подання додаткових підтверджуючих документів, зокрема: зовнішньоекономічного договору, платіжних, страхових, транспортних документів, висновків експертних організацій та бухгалтерських виписок.

Подані документи не усунули виявлені невідповідності.

Через неподання необхідних документів Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість, що відповідає вимогам п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ.

Консультації з декларантом проведено згідно зі ст. 57 МКУ.

Основний метод визначення митної вартості не може бути застосований, тому використано метод 2 б (ст. 60 МКУ).

Коригування вартості здійснено на підставі інформації про аналогічні товари.

Контроль митної вартості здійснено відповідно до ст. 54 МКУ.

Декларантом подано прайс-лист та інтернет-пропозицію, проте ці документи не усунули виявлені невідповідності. Інші запитувані документи не були надані.

Через відмову у поданні необхідних документів Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість, що відповідає п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ.

Проведено консультації з декларантом згідно зі ст. 57 МКУ.

Оскільки застосування основного методу неможливе, використано метод 2 б (ст. 60 МКУ).

Коригування вартості проведено на підставі даних про аналогічні товари.

Суд першої інстанції у рішенні від 11.03.2024 зазначає, що в графі 44 митної декларації вказано документи (договори перевезення), які декларант мав у розпорядженні.

Проте митниця не витребувала їх.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій, документи, що підтверджують митну вартість товарів, включають декларацію митної вартості, контракт, рахунок-фактуру, платіжні та транспортні документи, а також страхові та бухгалтерські довідки.

Верховний Суд у Постанові від 04.08.2021 у справі №520/4787/19 наголошує, що витрати на транспортування до митної території України є складовою митної вартості товару. Суд встановив, що подані довідки про транспортні витрати не можуть підтвердити митну вартість товару, оскільки відповідні договори перевезення не були надані митному органу.

Таким чином, транспортні документи є обов`язковими для митного оформлення.

З урахуванням наведених обставин просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Товариство подало відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 КАС України.

У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сікер» покупець та компанією «BOTOU SANSE CASTING CO., LDT», CHINA (продавець) 25.05.2020 укладено зовнішньоекономічний Контракт № 2020BZ-MI, предметом якого є те, що в порядку та на умовах, визначених цим контрактом продавець поставляє та передає у власність Чавунні Печі, а також їх комплектуючі, а покупець приймає та оплачує товар згідно з інвойсами, які є невід`ємною частиною цього контракту.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту № 2020BZ-MI від 25.05.2020 відповідно Рахунку-фактури (інвойсу) № 2023BZ001-MI від 08.06.2023 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 26076 доларів США.

Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 17.08.2023 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UA24U8, відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. №1 прилади неелектричні побутові для обігріву приміщень).

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією № 23UA24U8, в якості підстави для застосування основного методу надано такі документи, зазначені у графі 44 митної декларації: зовнішньоекономічний договір № 2020BZ-MI від 25.05.2020; рахунок-проформу № 2023BZ001-MI від 06.04.2023; рахунок-фактуру (Інвойс) № 2023BZ001-MI від 08.06.2023; банківський платіжний документ № 669 від 07.04.2023; банківський платіжний документ № 798 від 21.06.2023; договір про перевезення № S/2023 від 24.10.2022; договір про перевезення № 31/06/2022 від 31.03.2022; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 0120 від 15.08.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № N1498-ICT від 08.08.2023; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 828 від 09.08.2023; автотранспортну накладну б/н від 16.08.2023; коносамент № DK23060392TSNGDNFD від 15.06.2023; прайс-лист б/н від 06.04.2023; інтернет-пропозицію.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту наступного змісту: «Шановний декларанте, необхідне подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст. 53 МК України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару».

У свою чергу, Декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист, інтернет-пропозиції.

Львівською митницею 18.08.2023 прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900900/2, в графі 33 якого вказано таке:

«Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:-подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 534 МК України здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Під час розгляду документів встановлено наступне: - У п. 1.2 Контракту від 25.05.2020 № 2020BZ-MI (далі Контракт) вказано, що «продавець постачає товар на підставі замовлення Покупця».

Замовлення не надавались до митного оформлення. - Відповідно до п. 2.1 Контракту постачання товару буде здійснено протягом 90 календарних днів після підписання цього Контракту.

Контракт від 25.05.20, інвойс № 2023BZ001-MI від 08.06.2023, що перевищує термін 90 календарних днів, зазначених в Контракті. Таким чином, в митного органу є підстави вважати, що існує додаток до даного Контракту щодо продовження термінів постачання товарів або інший договір, який не був наданий до митного оформлення.

В рахунку на оплату транспортних послуг від 15.08.2023 №0120 зазначений договір на перевезення № 31/06/2022 від 31.05.2022 р., та заявка-замовлення на перевезення вантажу № 0120 від 15.08.2023, які до митного оформлення подавалися. Також в 44 графі МД зазначений договір S/2023 від 24.10.2023 р., який також не надавався до митного оформлення.

Отже, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не підлягають перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. У сукупності усі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документів.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України декларанту надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару».

На вимогу декларантом надіслано: прайс-лист та інтернет-пропозиції. Інших документів на вимогу не подано.

Відмовою в наданні необхідних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст. 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ.

Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ).

Застосовано метод 2б (ст. 60 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III.

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA100160/2023/234900 від 28.06.2023.

Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось». Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2023/002878.

Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 18.08.2023 № UA209000/2023/900900/2.»

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер № 23UA51U9, та 18.08.2023 така оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

За даною митною декларацією ТОВ сплачено податків у сумі 505713,62 гривень.

Між ТОВ СІКЕР (Покупець) та компанією TIANJIN KINGNOD FURNITURE CO., LTD, Китай (Постачальник) 27 серпня 2022 року укладено Контракт № КND22206.

Відповідно до пункту 1.1 Контракту у порядку та на умовах, визначених цим Контрактом, Продавець поставляє та передає у власність Покупця меблі (надалі Товар), а Покупець приймає та оплачує Товар згідно з інвойсами, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно з пунктом 1.2 Контракту Продавець Постачає Товар партіями на підставі замовлень Покупця.

За змістом пункту 2.1 Контракту постачання Товару, зазначеного у Проформі інвойсах, буде здійснено протягом 120 (сто двадцять) календарних днів після підписання цього Контракту повноважними представниками обох сторін.

Згідно з Рахунком-фактурою (інвойсом) № KND23202 від 08.06.2023 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 23305 доларів США.

З метою митного оформлення вказаного товару 21.08.2023 ТзОВ «Сікер» подало до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA03U3, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. № 1 меблі для сидіння). Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією № 23UA03U3 в якості підстави для застосування основного методу надано такі документи: зовнішньоекономічний договір № KND22206 від 27.08.2022; рахунок-проформа № KND23202 від 04.05.2023; рахунок-фактура (Інвойс) № KND23202 від 08.06.2023; банківський платіжний документ № 731 від 09.05.2023; банківський платіжний документ № 743 від 11.05.2023; банківський платіжний документ № 744 від 11.05.2023; банківський платіжний документ № 746 від 12.05.2023; банківський платіжний документ № 754 від 16.05.2023; банківський платіжний документ № 755 від 16.05.2023; банківський платіжний документ № 806 від 26.06.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 0122 від 15.08.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № N1496-ICT від 08.08.2023; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 830 від 09.08.2023; договір про перевезення № 31/06/2022 від 31.03.2022; договір про перевезення № S/2023 від 24.10.2022; автотранспортну накладну б/н від 18.08.2023; коносамент № DK23060393TSNGDNFD від 15.06.2023; лист про страхування від 21.08.2023; прайс-лист від 04.05.2023; інтернет-пропозицію.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту наступного змісту: «Необхідне подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст. 53 МКУ, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару». У свою чергу, Декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист, інтернет-пропозиції.

Львівською митницею 21.08.2023 прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900906/2, в графі 33 якого вказано: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК України), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:-подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості творів. Під час розгляду документів встановлено, що у п.1.2 Контракту від 27.08.2022 № KND22206 (далі Контракт) вказано, що продавець постачає Товар партіями на підставі замовлень Покупця. Замовлення декларантом до митного оформлення не подавалось. - Відповідно до п. 2.1 Контракту від 27.08.2022 № KND22206 постачання товару, зазначеного у проформі інвойсах буде здійснено протягом 120 календарних днів після підписання цього Контракту.

Проте, до митного оформлення була подана проформа-інвойс від 04.05.2023 № KND23202 в якій зазначено посилання на інший контракт, що не стосується даної поставки товару; В рахунку на оплату транспортних послуг від 15.08.2023 № 0122 зазначена заявка-замовлення № 0122 від 15.08.2023, та договір на перевезення 31/06/2022 від 31.03.23, які до митного оформлення не подавалися. Також в графі 44 МД зазначений договір S/2023 від 24.10.2022 який також не надавався до митного оформлення.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах.

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України декларанту надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару».

Декларантом на вимогу надіслано: прайс-лист та інтернет-пропозиції. Інших документів не було надіслано. Відмовою в наданні необхідних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст. 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Проведено консультації з декларантом.

Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) з причин відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари. Застосовано метод 2б (ст. 60 МК України).

Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості для товару № 1 слугувала МД від 07.08.2023 № UA100330/2023/147542, для товару № 2 МД від 23.05.2023 № UA100380/2023/607196.

Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

Львівською митницею відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2023/002893.

Підставою для відмови у митному оформленні прийнято митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 21.08.2023 № UA 209000/2023/900906/2.

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер № 23UA74U9, та 21.08.2023 така оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

За даною митною декларацією ТОВ сплачено податків у сумі 240457,34 гривень.

Крім того, на виконання Контракту № КND22206 від 27 серпня 2022 року згідно з Рахунком-фактурою (інвойсом) № KND23187 від 08.06.2023 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 16019 доларів США.

Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 21.08.2023 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UA27U9, відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. №1 меблі для сидіння).

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №23UA27U9 подано такі документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: зовнішньоекономічний договір № KND22206 від 27.08.2022; рахунок-проформу № KND23187 від 25.04.2023; рахунок-фактуру (Інвойс) № KND23187 від 08.06.2023; банківський платіжний документ № 711 від 27.04.2023; банківський платіжний документ № 753 від 16.05.2023; банківський платіжний документ № 760 від 17.05.2023; банківський платіжний документ № 805 від 26.06.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 705 від 18.08.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1497-ICT від 08.08.2023; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 829 від 09.08.2023; договір про перевезення № 16/08/-23 від 16.08.2023; договір про перевезення № S/2023 від 24.10.2022; автотранспортну накладну б/н від 18.08.2023; коносамент № DK23060391TSNGDNFD від 15.06.2023; лист про страхування від 21.08.2023; прайс-лист від 25.04.2023; інтернет-пропозицію.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту такого змісту: «Необхідне подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст. 53 МК України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару».

У свою чергу, Декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист, інтернет-пропозиції.

Львівською митницею 21.08.2023 прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900907/2, в графі 33 якого вказано: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК України), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: -подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості творів. Під час розгляду документів встановлено, що у п. 1.2 Контракту від 27.08.2022 № KND22206 (далі Контракт) вказано, що продавець постачає Товар партіями на підставі замовлень Покупця.

Замовлення декларантом до митного оформлення не подавалось. Відповідно до п.2.1 Контракту від 27.08.2022 № KND22206 постачання товару, зазначеного у проформі інвойсах буде здійснено протягом 120 календарних днів після підписання цього Контракту.

Контракт від 27.08.2022, проформа інвойс №KND23187 від 25.04.2023, що перевищує термін 120 календарних днів, зазначених в Контракті.

Таким чином в митного органу є підстави вважати що існує ще додаток до даного Контракту щодо продовження термінів постачання товарів або інший договір, який не був наданий до митного оформлення. - В рахунку на перевезення від 18.08.2023 № 705 зазначений договір на перевезення № 16/08/-23 від 16.08.23, який до митного оформлення не подавався.

Також в графі 44 МД зазначений договір на перевезення від 24.10.2022 S/2023 який до митного оформлення не поданий.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах. Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України декларанту надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару.

Декларантом на вимогу надіслано: прайс-лист та інтернет-пропозиції.

Документи, подані на вимогу митного органу не усувають вищезазначені невідповідності.

Інших документів на вимогу митного органу не надано. Відмовою в наданні необхідних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст.17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Проведено консультації з декларантом.

Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) з причин відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари.

Застосовано метод 2б (ст. 60 МК України). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД № UA100330/2023/413432 від 16.06.2023. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2023/002894. Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 21.08.2023 № UA 209000/2023/900907/2.

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер № 23UA71U1, та 21.08.2023 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні. За даною митною декларацією позивачем сплачено податків у сумі 188762,8 грн.

Крім того, на виконання Контракту № КND22206 від 27 серпня 2022 року відповідно до Рахунку-фактури (інвойсу) № KND23186 від 24.05.2023 р. покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 17625,60 доларів США.

Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 25.08.2023 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UA62U4, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. № 1 меблі для сидіння).

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією № 23UA62U4 в якості підстави для застосування основного методу надано такі документи: зовнішньоекономічний договір № KND22206 від 27.08.2022; рахунок-проформу № KND23186 від 20.04.2023; рахунок-фактуру (Інвойс) № KND23186 від 24.05.2023; банківський платіжний документ № 691 від 21.04.2023; банківський платіжний документ № 789 від 16.06.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № LS-4499660 від 04.08.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № LS-4499661 від 04.08.2023; договір про перевезення № 11-06-2019 від 11.06.2019; договір про перевезення № S/2023 від 24.10.2022; накладну УМВС № 31500136 від 11.08.2023; автотранспортну накладну б/н від 24.08.2023; коносамент № WMSS23051908A від 29.05.2023; лист про страхування від 21.08.2023; прайс-лист від 20.04.2023; інтернет-пропозицію.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту наступного змісту: «Необхідне подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст. 53 МК України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару».

У свою чергу, Декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист, інтернет-пропозиції.

Однак, 25.08.2023 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900923/2, в графі 33 якого вказано: «Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.

В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК України), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: -подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості творів.

Під час розгляду документів встановлено наступне: У п. 1.2 Контракту від 27.08.2022 № KND22206 (далі Контракт) вказано, що продавець постачає Товар партіями на підставі замовлень Покупця.

Замовлення декларантом до митного оформлення не подавалось. - Відповідно до п. 1.3. Договору про транспортно-експедиційне обслуговування № 11-06-2019 від 11.06.2019 року під кожне перевезення клієнт надає експедитору заявку в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення (порт завантаження, порт розвантаження, місце доставку вантажу), ін. Заявки до митного оформлення декларантом не подавались. - Відповідно до п. 2.1 Контракту від 27.08.2022 № KND22206 постачання товару, зазначеного у проформі інвойсах буде здійснено протягом 120 календарних днів після підписання цього Контракту.

Контракт від 27.08.22, проформа інвойс № KND23186 від 24.05.23, що перевищує термін 120 календарних днів, зазначених в Контракті.

Таким чином в митного органу є підстави вважати що існує ще додаток до даного Контракту щодо продовження термінів постачання товарів або інший договір, який не був наданий до митного оформлення.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах.

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України декларанту надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару».

Декларантом на вимогу надіслано: прайс-лист та інтернет-пропозиції.

Документи, подані на вимогу митного органу не усувають вищезазначені невідповідності. Інших документів на вимогу митного органу не надано.

Відмовою в наданні необхідних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 МК України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МК України, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст.17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МК України, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Проведено консультації з декларантом.

Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) з причин відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст. 60 МК України). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III.

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 23.05.2023 р. №UA100380/2023/607196, рівень митної вартості становить 4,0205 дол. США/кг.

Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

Львівською митницею відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2023/002934.

Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 25.08.2023 № UA 209000/2023/900923/2.

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер № 23UA64U2, та 26.08.2023 така оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

За даною митною декларацією ТОВ сплачено податків у сумі 17 1136 грн.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сікер» (покупець) та компанією «JINAN TRI-TIGER TECHNOLOGY DEVELOPMENT CO., LTD», CHINA (продавець) 25.06.2020 року укладено зовнішньоекономічний Контракт №TT-SIKER, відповідно до якого предметом є те, що в порядку та на умовах, визначених цим контрактом продавець постачає і передає у власність покупця дерев`яні вироби, а покупець приймає та оплачує товар згідно інвойсів, що є невід`ємною частиною цього контракту.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту № TT-SIKER від 25.06.2022 відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) № IV230313005 від 21.06.2023 р. покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 17625, 600 доларів США.

Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 21.08.2023 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UA98U2, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. № 1 меблі дерев`яні для житлових кімнат у розібраному стані).

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією № 23UA98U2 в якості підстави для застосування основного методу надано такі документи: зовнішньоекономічний договір № ТТ-SIKER від 25.06.2020; рахунок-проформа № IV230313005 від 21.03.2023; рахунок-фактуру (Інвойс) № IV230313005 від 21.06.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару № 655 від 29.03.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару № 810 від 04.07.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 0121 від 15.08.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 1499-ІСТ від 08.08.2023; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 827 від 09.08.2023; договір транспортного експедирування № S/2023 від 24.10.2022; договір про перевезення № 31/06/2022 від 31.03.2022; автотранспортну накладну б/н від 17.08.2023; коносамент № DK23060488TAOGDNFD від 27.06.2023; прайс-лист б/н від 21.03.2023; інтернет-пропозицію.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту наступного змісту: «Необхідне подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст. 53 МКУ, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару».

У свою чергу, Декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист, інтернет-пропозиції.

Львівською митницею 21.08.2023 прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900909/2, в графі 33 якого вказано: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МК України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК України), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

Під час здійснення митного контролю було опрацьовану інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості творів. Під час розгляду документів встановлено, що у п. 1.2 Контракту від 25.06.2020 № ТТ-SIKER (далі Контракт) вказано, що продавець постачає товар партіями на підставі замовлення Покупця. Замовлення до митного оформлення не подавалось; - Відповідно до п.2.1 Контракту постачання товару, зазначеного у проформі інвойсах буде здійснено протягом 120 календарних днів після підписання цього Контракту. Контракт від 25.06.20, проформа інвойс № IV230313005 від 21.03.2023, що перевищує термін 120 календарних днів, зазначених в Контракті.

Таким чином, в митного органу є підстави вважати, що існує додаток до даного Контракту щодо продовження термінів постачання товарів або інший договір, який не був наданий до митного оформлення; - В рахунку на перевезення від 15.08.2023 № 0121 зазначені заявка-замовлення на перевезення вантажу від 15.08.2023 № 0121 та договір на перевезення № 31/06/2022 від 31.03.2022р. які до митного оформлення не подавалися.

Також в графі 44 вказаний договір на перевезення 24.10.2022 № S/2023 який до митного оформлення не поданий. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах.

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України декларанту надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару».

На вимогу декларантом надіслано: прайс-лист та інтернет-пропозиції.

Документи подані на вимогу митниці не усувають вищезазначені невідповідності.

Відмовою в наданні необхідних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст.17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МК України.

Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст. 60 МК України) з причин відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2 в (ст. 62 МК України) та методу 2 г (ст. 63 МК України) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України).

Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III.

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 11.08.2023 № UA100350/2023/441858.

Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

Львівською митницею відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2023/002897.

Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 21.08.2023 № UA209000/2023/900909/2.

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №23UA83U4, та 21.08.2023 така оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

За даною митною декларацією ТОВ сплачено податків у сумі 480 715,53 грн.

Не погоджуючись із такими рішеннями відповідача, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного товару, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність прийнятого відповідачем рішення згідно вимог частини другої статті 2 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що таке вказаним вище критеріям не відповідає, відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з огляду на таке.

Згідно з частиною першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною першою статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Положеннями статті 49 МК України передбачено, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом.

Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість випробовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для випробовування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Разом з тим, випробовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

У всіх оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів Львівська митниця надала такі зауваження:

У Рішенні про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900900/2 від 18.08.2023 року відповідач зазначив, що в пункті 1.2 Контракту від 25.05.2020 №2020BZ-MI (далі Контракт) вказано, що «продавець постачає товар на підставі замовлення Покупця», проте замовлення не були подані для митного оформлення.

У рішеннях про коригування митної вартості № UA209000/2023/900906/2, № UA209000/2023/900907/2 від 21.08.2023, а також № UA209000/2023/900923/2 від 25.08.2023 відповідач вказав, що в пункті 1.2 Контракту від 27.08.2022 № KND22206 (далі Контракт) зазначено, що продавець постачає товар партіями на основі замовлень Покупця, але замовлення для митного оформлення декларантом не подавались.

У Рішенні № UA209000/2023/900909/2 від 21.08.2023 відповідач повідомив, що у пункті 1.2 Контракту від 25.06.2020 № ТТ-SIKER (далі Контракт) зазначено постачання товару партіями на підставі замовлення Покупця, але замовлення не подавались для митного оформлення.

При цьому варто відзначити, що замовлення (заявка) до Контракту не є первинним документом, який містить інформацію про вартість товару, адже в заявці зазвичай вказуються лише кількість та асортимент товару, що замовляє ТОВ.

Тому така заявка не має значення для визначення числових показників митної вартості.

Також слід зазначити, що на законодавчому рівні відсутнє визначення реквізитів заявки до зовнішньоекономічного контракту.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України, перелік документів, які подаються для підтвердження митної вартості, не включає заявки (замовлення) чи будь-які інші попередні документи.

При цьому відповідно до частини 5 статті 53 МКУ забороняється вимагати від декларанта будь-які інші документи, окрім передбачених цією статтею.

До митного контролю за кожною поставкою товару подавалися рахунки-проформи: №2023BZ001-MI від 06.04.2023, №KND23202 від 04.05.2023, №KND23187 від 25.04.2023, №IV230313005 від 21.03.2023, №KND23186 від 20.04.2023.

Рахунок-проформа є попереднім інвойсом, який використовується для погодження ціни та обсягу поставки, після чого складається комерційний інвойс.

Тому рахунки-проформи, подані для митного оформлення, можна вважати замовленнями.

Усі витрати на товар, понесені ТОВ «Сікер» за контрактами №2020BZ-MI від 25.05.2020, №KND22206 від 27.08.2022 та №TT-SIKER від 25.06.2020, включені в заявлену митну вартість.

Отже, документи, подані декларантом, підтверджують заявлену митну вартість товару.

Щодо зауважень, викладених у апеляційній скарзі, то в оскаржуваних рішеннях № UA209000/2023/900900/2 від 18.08.2023 митниця зазначила, що відповідно до пункту 2.1 Контракту постачання товару має бути здійснено протягом 90 календарних днів після підписання Контракту.

Однак інвойс №2023BZ001-MI від 08.06.2023 перевищує цей строк.

Це дає підстави вважати, що існує додатковий договір або додаток до Контракту, який не був наданий до митного оформлення.

Зовнішньоекономічний контракт №2020BZ-MI був підписаний 25.05.2020.

Рахунок-проформа №2023BZ001-MI виставлений 06.04.2023, а передоплата здійснена 07.04.2023 (платіжний документ №669).

Згідно з коносаментом №DK23060392TSNGDNFD від 15.06.2023 товар був відвантажений цього ж дня.

Пунктом 2.1 Контракту передбачено, що постачання товару, зазначеного у проформа-інвойсах, має відбутися протягом 90 календарних днів після підписання Контракту уповноваженими сторонами.

Враховуючи, що контракт є довгостроковим з багатьма поставками та умови постачання FOB Xingang були узгоджені, постачальник виконав свої зобов`язання в межах цього терміну (71 день від дати виставлення рахунку-проформи).

Водночас зазначене зауваження митниці не впливає на числові значення митної вартості, оскільки неясно, яким чином затримка у відвантаженні може вплинути на погоджену вартість товару.

При поданні митної декларації №23UA24U8 декларантом було надано всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості, зокрема повний текст зовнішньоекономічного контракту №2020BZ-MI від 25.05.2020 року, який не містить жодних додаткових додатків, на які посилається відповідач.

У рахунку на оплату транспортних послуг від 15.08.2023 №0120 зазначено договір на перевезення №31/06/2022 від 31.03.2022 року, а також заявку-замовлення на перевезення вантажу №0120 від 15.08.2023 року, які були подані до митного оформлення.

У графі 44 митної декларації зазначено договір S/2023 від 24.10.2022, який не подавався до митного оформлення.

Суд встановив, що рахунок-фактура на транспортно-експедиційні послуги №0120 від 15.08.2023 містить посилання на договір на перевезення №31/06/2022 від 31.03.2022, а не від 31.05.2023, як помилково зазначає митниця.

У графі 44 митної декларації №23UA24U8 двічі зазначено код « 4301», під яким містяться документи договір на перевезення №31/06/2022 від 31.03.2022 та договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022.

Ці документи також зафіксовані у Картці відмови в прийнятті митної декларації та у рішенні про коригування митної вартості.

Позначка «d» біля коду в графі 44 (відповідно до Порядку заповнення митних декларацій, затвердженого наказом Мінфіну України №651 від 30.05.2012) свідчить, що зазначені документи є у декларанта та митний орган має право їх вимагати.

Однак такої вимоги митницею заявлено не було.

Договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022 раніше подавався декларантом для попередніх поставок.

Заявка на перевезення не є первинним документом, що містить інформацію про вартість товару.

На законодавчому рівні не визначено реквізити заявки до договору, а стаття 53 Митного кодексу України не відносить заявку на перевезення до документів, які обґрунтовують митну вартість і мають подаватися для митного контролю. Частина 5 статті 53 МКУ забороняє вимагати документи, не передбачені цією статтею.

Для підтвердження транспортних витрат декларантом було подано договір про перевезення №S/2023 від 24.10.2022, договір про перевезення №31/06/2022 від 31.03.2022, рахунки-фактури на транспортно-експедиційні послуги №0122 від 15.08.2023, №N1496-ICT від 08.08.2023, автотранспортну накладну від 18.08.2023, коносамент №DK23060392TSNGDNFD від 15.06.2023 та банківський платіжний документ №828 від 09.08.2023, що підтверджує оплату послуг.

Таким чином, декларантом було надано повний пакет документів, що підтверджують транспортні витрати відповідно до наказу Міністерства фінансів України №599 від 24.05.2012 «Про затвердження форми декларації митної вартості та правил її заповнення».

Щодо зауважень, викладених у апеляційній скарзі, у рішенні про коригування митної вартості №UA209000/2023/900906/2 від 21.08.2023 митниця зазначила, що відповідно до пункту 2.1 контракту від 27.08.2022 №KND22206 поставка товару за проформа-інвойсами має бути здійснена протягом 120 календарних днів після підписання контракту.

Однак до митного оформлення було подано проформа-інвойс від 04.05.2023 №KND23202 з посиланням на інший контракт, що не стосується цієї поставки.

Зовнішньоекономічний контракт №KND22206 був підписаний 27.08.2020.

Рахунок-проформа №KND23202 виставлено 04.05.2023, а передоплата 09.05.2023 (платіжний документ №731).

Згідно з коносаментом №DK23060393TSNGDNFD від 15.06.2023 товар відправлено 15.06.2023.

Відповідно до пункту 2.1 контракту, постачання товару за проформа-інвойсами має бути здійснене протягом 120 календарних днів після підписання контракту повноважними представниками обох сторін.

Таким чином, оскільки вказаний контракт є довгостроковим і розрахований на велику кількість поставок, а також з урахуванням узгоджених сторонами умов поставки FOB TIANJIN, постачальник виконав свої зобов`язання в межах встановленого пунктом 2.1 строку від дати виставлення рахунку-проформи №KND23202 від 04.05.2023 року, а саме на 43-й день.

При цьому слід зауважити, що претензії митного органу жодним чином не впливають на числові показники митної вартості товарів, оскільки незрозуміло, яким чином, на думку митниці, відправка товару поза встановленим строком може вплинути на узгоджену вартість.

При поданні митної декларації №23UA03U3 декларантом було надано всі обов`язкові документи для підтвердження задекларованої митної вартості, зокрема повний текст зовнішньоекономічного контракту №KND22206 від 27.08.2022 року, який не містить жодних додатків, на які посилається відповідач.

Окрім того, рахунок-проформа №KND23202 від 04.05.2023 містить посилання на контракт №KND22206 від 27.08.2022, що стосується саме цієї поставки.

Твердження митниці про те, що зазначена проформа-інвойс посилається на інший контракт, який не має відношення до даної поставки, не відповідає дійсності.

У рахунку на оплату транспортних послуг від 15.08.2023 №0122 зазначені заявка-замовлення №0122 від 15.08.2023 та договір на перевезення №31/06/2022 від 31.03.2023, які не подавалися до митного оформлення.

Також у графі 44 митної декларації зазначений договір S/2023 від 24.10.2022, який також не подавався до митного оформлення.

У графі 44 митної декларації №23UA03U3 від 21.08.2023 двічі зазначено код « 4301», під яким вказані документи: договір на перевезення №31/06/2022 від 31.03.2022 та договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022. Ці документи також зафіксовані у Картці відмови в прийнятті митної декларації та у Рішенні про коригування митної вартості товарів.

Позначка «d» біля коду у графі 44 митної декларації (відповідно до Порядку заповнення митних декларацій, затвердженого наказом Мінфіну України №651 від 30.05.2012) означає, що вказаний документ є у декларанта, однак митний орган має право його вимагати.

Втім, такої вимоги митницею не було заявлено.

Договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022 подавався декларантом раніше для митного оформлення попередніх поставок.

Заявка на перевезення не є первинним документом, що містить інформацію про вартість товару.

Законодавство не визначає складові (реквізити) заявки до договору, а частини 2 та 3 статті 53 Митного кодексу України не відносять заявку на перевезення до документів, що обґрунтовують митну вартість і мають подаватися для митного контролю.

Крім того, частина 5 статті 53 МКУ забороняє вимагати від декларанта будь-які документи, не передбачені цією статтею.

Для обґрунтування транспортних витрат декларантом було подано: договір про перевезення №S/2023 від 24.10.2022, договір про перевезення №31/06/2022 від 31.03.2022, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №0122 від 15.08.2023, рахунок-фактуру №N1496-ICT від 08.08.2023, автотранспортну накладну від 18.08.2023, коносамент №DK23060393TSNGDNFD від 15.06.2023, банківський платіжний документ №830 від 09.08.2023, що підтверджує оплату послуг.

Отже, декларантом було подано повний пакет товаросупровідних документів, що підтверджують транспортні витрати відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України №599 від 24.05.2012 «Про затвердження форми декларації митної вартості та правил її заповнення».

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості №UA209000/2023/900907/2 від 21.08.2023 митниця зазначила, що відповідно до пункту 2.1 контракту постачання товару за проформа-інвойсами має бути здійснене протягом 120 календарних днів після підписання контракту.

Контракт від 27.08.2022, проформа-інвойс №KND23187 від 25.04.2023, термін поставки за яким нібито перевищує 120 календарних днів, що, за твердженням митниці, є підставою для коригування.

Таким чином, митний орган має підстави вважати, що існує додаток до даного контракту щодо продовження термінів постачання товарів або інший договір, який не був наданий до митного оформлення.

Зовнішньоекономічний контракт №KND22206 був підписаний 27.08.2022 року.

Рахунок-проформу №KND23187 було виставлено 25.04.2023 року, а передоплату здійснено вже 27.04.2023 (банківський платіжний документ №711 від 27.04.2023).

Згідно з коносаментом №DK23060393TSNGDNFD від 15.06.2023, товар було відправлено саме 15.06.2023.

Відповідно до пункту 2.1 контракту, на який посилається відповідач, постачання товару, зазначеного у проформах-інвойсах, має бути здійснено протягом 120 календарних днів після підписання контракту повноважними представниками обох сторін.

Оскільки контракт є довгостроковим і розрахований на велику кількість поставок, а також з огляду на узгоджені умови поставки FOB Tianjin, постачальник виконав свої зобов`язання в межах встановленого строку на 52-й день від дати виставлення рахунку-проформи №KND23187 (25.04.2023).

При поданні митної декларації №23UA27U9 до митного оформлення декларантом були надані всі обов`язкові документи для підтвердження митної вартості, зокрема повний текст зовнішньоекономічного контракту №KND22206 від 27.08.2022, який не містить жодних додатків, на які посилається відповідач.

Водночас, у рахунку на перевезення від 18.08.2023 №705 зазначений договір на перевезення №16/08/-23 від 16.08.2023, який до митного оформлення не подавався.

Також у графі 44 митної декларації вказаний договір на перевезення від 24.10.2022 №S/2023, який також не був поданий.

У графі 44 митної декларації №23UA27U9 від 21.08.2023 двічі зазначено код « 4301», під яким містяться документи договір на перевезення №16/08/-23 від 16.08.2023 та договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022.

Ці документи також зазначені у Картці відмови в прийнятті митної декларації та у Рішенні про коригування митної вартості.

Позначка «d» біля коду у графі 44 митної декларації (відповідно до Порядку заповнення митних декларацій, затвердженого наказом Мінфіну України №651 від 30.05.2012) означає, що вказаний документ є у декларанта, проте митний орган має право його витребувати. Однак, такої вимоги митницею не було.

Договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022 подавався декларантом раніше для митного оформлення попередніх поставок.

Для обґрунтування транспортних витрат декларантом було подано: договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022, договір на перевезення №16/08/-23 від 16.08.2023, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №705 від 18.08.2023, рахунок-фактуру №N1497-ICT від 08.08.2023, автотранспортну накладну від 18.08.2023, коносамент №DK23060391TSNGDNFD від 15.06.2023, банківський платіжний документ №829 від 09.08.2023, що підтверджує оплату транспортних послуг.

Отже, декларантом було подано повний пакет товаросупровідних документів, що підтверджують транспортні витрати, відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України №599 від 24.05.2012 «Про затвердження форми декларації митної вартості та правил її заповнення».

Щодо зауважень, зазначених в апеляційній скарзі, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості №UA209000/2023/900909/2 від 21.08.2023 митниця зазначила, що відповідно до пункту 2.1 контракту постачання товару, зазначеного у проформа-інвойсах, має бути здійснено протягом 120 календарних днів після підписання контракту.

Контракт від 25.06.20 та проформа-інвойс №IV230313005 від 21.03.2023 нібито перевищують цей термін, що й стало підставою для коригування.

Таким чином, митний орган має підстави вважати, що існує додаток до даного Контракту щодо продовження термінів постачання товарів або інший договір, який не був наданий до митного оформлення.

Зовнішньоекономічний контракт №ТТ-SIKER був підписаний 25.06.2020 року.

Рахунок-проформу №IV230313005 було виставлено 21.03.2023 року, а передоплату здійснено 29.03.2023 (банківський платіжний документ №655 від 29.03.2023).

Згідно з коносаментом №DK23060488TAOGDNFD від 27.06.2023, товар було відправлено 27.06.2023 року.

Відповідно до пункту 2.1 контракту, порушення якого зазначає відповідач, постачання товару, зазначеного у проформах-інвойсах, має бути здійснено протягом 120 календарних днів після підписання контракту повноважними представниками обох сторін.

Оскільки контракт є довгостроковим і передбачає велику кількість поставок, а також з урахуванням узгоджених умов поставки FOB Qingdao, постачальник виконав свої зобов`язання в межах встановленого строку на 99-й день від дати виставлення рахунку-проформи №IV230313005 (21.03.2023).

Варто зазначити, що зауваження митного органу не впливає на числові значення митної вартості товарів, оскільки незрозуміло, яким чином відправка товару поза встановленим строком може вплинути на узгоджену вартість.

При поданні митної декларації №23UA98U2 до митного оформлення декларантом було надано всі обов`язкові документи для підтвердження задекларованої митної вартості, зокрема повний текст зовнішньоекономічного контракту №ТТ-SIKER від 25.06.2020, який не містить додатків, на які посилається відповідач.

Водночас у рахунку на перевезення від 15.08.2023 №0121 зазначено заявку-замовлення на перевезення вантажу від 15.08.2023 №0121 та договір на перевезення №31/06/2022 від 31.03.2022, які до митного оформлення не подавалися.

Також у графі 44 декларації вказано договір на перевезення від 24.10.2022 №S/2023, який також не був поданий.

У графі 44 митної декларації №23UA98U2 від 21.08.2023 зазначено код « 4301», під яким містяться два документи: договір про перевезення №31/06/2022 від 31.03.2022 та договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022. Ці документи також зазначені у Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів, а також у Рішенні про коригування митної вартості.

Позначка «d» біля коду у графі 44 (відповідно до Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012) означає, що вказаний документ наявний у декларанта, проте митний орган має право витребувати його за потреби. Однак такої вимоги митницею не було.

Договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022 раніше подавався декларантом для митного оформлення попередніх поставок.

Заявка на перевезення не є первинним документом, що містить інформацію про вартість товару. Законодавство не визначає складових (реквізитів) заявки до договору.

Частини 2 та 3 статті 53 Митного кодексу України не вказують заявку на перевезення як документ, що обґрунтовує митну вартість і який обов`язково подається на вимогу митниці. Згідно з частиною 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта документи, не передбачені цією статтею.

В обґрунтування заявлених транспортних витрат до митного контролю було подано: договір про перевезення №31/06/2022 від 31.03.2022, договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №0122 від 15.08.2023, рахунок-фактуру від виконавця транспортно-експедиційних послуг №N1449-ICT від 08.08.2023, автотранспортну накладну від 17.08.2023, коносамент №DK23060488TAOGDNFD від 27.06.2023, банківський платіжний документ №827 від 09.08.2023, що підтверджує оплату транспортних послуг.

Таким чином, декларантом було надано повний пакет товаросупровідних документів, які підтверджують транспортні витрати, відповідно до наказу Міністерства фінансів України №599 від 24.05.2012 «Про затвердження форми декларації митної вартості та правил її заповнення».

Щодо зауважень, викладених в апеляційній скарзі, слід зазначити таке. В оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості № UA209000/2023/900923/2 від 25.08.2023 митний орган обґрунтовує прийняття рішення наступним чином: відповідно до пункту 1.3 Договору про транспортно-експедиційне обслуговування №11-06 від 11.06.2019 року, під кожне перевезення клієнт надає експедитору заявку, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення (порт завантаження, порт розвантаження, місце доставки вантажу) тощо. Заявки до митного оформлення декларантом не подавалися. Заявка на перевезення не є первинним документом, який містить інформацію про вартість товару, та не може впливати на визначення митної вартості. На законодавчому рівні відсутнє визначення реквізитів заявки до договору. Частини 2 та 3 статті 53 Митного кодексу України не визначають заявку на перевезення як документ, що обґрунтовує заявлену митну вартість і повинен подаватися на вимогу митниці. Згідно з частиною 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта будь-які інші документи, не передбачені цією статтею. В обґрунтування заявлених транспортних витрат до митного контролю було подано: рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №LS-4499660 від 04.08.2023, автотранспортну накладну б/н від 24.08.2023, коносамент №WMSS23051908A від 29.05.2023.

Таким чином, декларантом було надано повний пакет товаросупровідних документів, які підтверджують транспортні витрати, відповідно до наказу Міністерства фінансів України №599 від 24.05.2012 «Про затвердження форми декларації митної вартості та правил її заповнення».

Відповідно до пункту 2.1 Контракту, постачання товару, зазначеного у проформах-інвойсах, має бути здійснено протягом 120 календарних днів після підписання контракту. Контракт №KND22206 був підписаний 27.08.2022 року. Рахунок-проформу №KND23186 було виставлено 20.04.2023, що перевищує строк у 120 календарних днів, зазначений у пункті 2.1. Митний орган має підстави вважати, що існує додаток до контракту щодо продовження строків постачання або інший договір, який не був наданий до митного оформлення. Відповідно до банківського платіжного документа №691 від 21.04.2023 р. здійснено передоплату, а згідно з коносаментом №WMSS23051908A від 29.05.2023 р. товар відправлено 29.05.2023 року. З огляду на те, що контракт є довгостроковим і розрахований на велику кількість поставок, а також враховуючи умови FOB Tianjin, постачальник виконав свої зобов`язання в межах встановленого строку (40-й день від дати виставлення рахунку-проформи №KND23186). Зазначене зауваження митного органу не впливає на числові значення митної вартості, оскільки не зрозуміло, яким чином відправка товару поза встановленим строком може вплинути на узгоджену вартість.

При поданні митної декларації №23UA62U4 декларантом було надано всі обов`язкові документи, зокрема повний текст зовнішньоекономічного контракту №KND22206 від 27.08.2022, який не містить додаткових додатків, на які посилається відповідач.

Ураховуючи викладене, суд вважає необґрунтованим висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Таким чином, перевіривши правомірність прийнятих відповідачем рішень згідно до вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що оскаржені рішення Львівської митниці вказаним вище критеріям не відповідають, тому є протиправними та підлягають скасуванню, а адміністративний позов задоволенню з наведених вище підстав.

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява №65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України (заява №63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява №4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст.139 КАС України розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці - залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у справі №380/24227/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін