Справа № 260/2193/25
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2025 рокум. Ужгород№ 260/2193/25

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Калинич Оксани Іллівни (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, 51, офіс 9) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29000, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Герцена, буд.10, ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2025 року ОСОБА_1 , через уповноваженого представника Калинич Оксану Іллівну звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області, щодо не зарахування ОСОБА_1 період роботи з 15.10.1985 по 30.06.1986 року в колгоспі ім. Чапаєва згідно трудової книжки НОМЕР_2 та відмови в призначенні пенсії державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу; 2) рішення про відмову у перерахунку пенсії Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області від 13.03.2025р. №65 скасувати та призначити з 05.03.2025р. пенсію державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу з урахування довідок про заробітну плату від 04.03.2025р. №46/04-12 (Додаток №6, №4) видані Ужгородською районною державною адміністрацією та зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 15.10.1985 по 30.06.1986 року в колгоспі ім. Чапаєва згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 17.01.1978 р., (графа 12-13).

31 березня 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Зобов`язано Головне управління ПФУ в Закарпатській області надати суду до 14 квітня 2025 року відмовні матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .

14 квітня 2025 року на виконання вимог суду, Головним управлінням ПФУ в Закарпатській області надіслано до суду матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 № 65.

09 травня 2025 року ухвалою суду витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відомості щодо періодів роботи, які враховано та не враховано до страхового стажу при прийнятті рішення № 65 від 13 березня 2025 року. Витребувані судом докази необхідно було подати Закарпатському окружному адміністративному суду за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 30, 88000 - до 29 травня 2025 року. Відкладено розгляд справи на 02 червня 2025 року.

02 червня 2025 року ухвалою суду витребувано повторно від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відомості щодо періодів роботи, які враховано та не враховано до страхового стажу при прийнятті рішення № 65 від 13 березня 2025 року.

16 червня 2025 року, на виконання вимог ухвали суду, відповідачем листом повідомлено суд, що відповідно до поданих документів та документів наявних в електронній пенсійній справі стаж роботи ОСОБА_1 склав 34 роки 7 місяців 10 днів, розрахунок стажу додається. До страхового стажу не враховано період роботи з 15.10.1985 по 30.06.1986 року в колгоспі ім. Чапаєва згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 17.01.1978, оскільки в трудовій книжці відсутня інформація про кількість відпрацьованих вихододнів та встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві. Зважаючи на те, що у заявника відсутній страховий стаж - 35 років, головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення від 13.03.2025 про відмову, ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу.

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем у повторній відмові взагалі не згадується про такий спірний період роботи, та ним не зараховано 8 місяців до страхового стажу, що є достатнім для призначення пенсії державного службовця. Згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 17.01.1978р, позивач працював 15.10.1985 прийнятий в колгосп ім.. Чапаєва на посаду головою профкому колгоспу ім. Чапаєва. Наказ №10 від 15.10.1985р. 30.06.1986 звільнений з роботи. Наказ №6 від 30.06.1986р. Запис трудової книжки графа 12-13. Вказані записи містять всі необхідні печатки та підписи у повноваженої особи. Крім того, при поданні заяви з документами на перехід пенсії з виду на вид позивачем повідомлено орган ПФУ, що є свідки, які працювали на той час з ним. Однак, такі твердження до уваги взагалі не взято та свідків не викликано. Позивач вважає, що пенсійним органом безпідставно не зараховано до страхового стажу період його роботи в колгоспі. Разом з тим, що стосується інших періодів роботи, які відносяться до посади державного службовця відповідачем не заперечується. Єдиною підставою відмови в призначенні пенсії держаного службовця відповідно до Закону України Про державну службу слугувало недостатність необхідного стажу, а саме 35 років. Крім того, як вбачається згідно записів трудової книжки, та не заперечуються відповідачем, посада позивача станом на 01.05.2016 завідувач сектору житлово-комунального господарства, енергетики та захисту довкілля Печерської районної державної адміністрації віднесено до посад державної служби, тобто на момент набрання чинності Закону № 889- VII.

14 квітня 2025 року третьої особою подано до суду пояснення на позовну заяву, в яких зазначають, що розглянувши документи подані для перерахунку пенсії ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (структурного підрозділу, що розглядав заяву позивача за принципом екстериторіальності), відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки у ОСОБА_1 відсутній страховий стаж -35 років. Право на пенсію державного службовця мають особи, які на день набрання чинності Законом №889: мають відповідний вік та стразовий стаж; яким не призначали пенсію відповідно до Закону №3723; на день набрання чинності Законом №889 (1 травня 2016 року) займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, або які на 1 травня 2016 року мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України, незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01 травня 2016 року. Всі умови повинні бути дотримані одночасно. Заяву ОСОБА_1 відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядало Головне управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області то Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області позбавлено фактичних та юридичних підстав з приводу надання обґрунтованих пояснень щодо відмови у призначенні пенсії, так як ГУ ПФУ в Закарпатській області не здійснювало розгляд заяв. Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області лише повідомлено ОСОБА_1 про відмову у призначенні пенсії. В цій справі питання факту (період роботи, який підлягає зарахуванню до стажу) позивачем не доведено, відповідні належні, достовірні та достатні докази до суду не надано, в зв`язку з чим відсутні підстави визнавати рішення Головного управління протиправним.

05 червня 2025 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначають, що станом на 01.05.2016 стаж роботи позивача на посадах державної служби складає 11 років 10 місяців 14 днів. Просять суд взяти до уваги, що довідки від 04.03.2025 №46/04-12 про складові заробітної плати державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) видана станом на 31.12.2023 та довідка від 04.03.2025 №46/04-12 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займає посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби видана станом на грудень 2023 року. При цьому, у довідках зазначено, що на всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Проте, звертають увагу суду, що позивач звільнений з займаної посади 08.02.2021, а відтак застосування при розрахунку пенсії державного службовця складових заробітної плати, з яких позивач не сплачував страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суперечитиме нормам ч.1 ст. 37 Закону № 3723-XII.

10 червня 2025 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначають, що 30.06.1986 звільнений з роботи. Наказ №6 від 30.06.1986р. Запис трудової книжки графа 12-13. Вказані записи містять всі необхідні печатки та підписи у повноваженої особи. Крім того, при поданні заяви з документами на перехід пенсії з виду на вид позивачем повідомлено орган ПФУ, що є свідки, які працювали на той час з ним. Однак, такі твердження до уваги взагалі не взято. Та свідків не викликав. Позивач вважає, що пенсійним органом безпідставно не зараховано до страхового стажу період його роботи в колгоспі. Разом з тим, що стосується інших періодів роботи, які відносяться до посади державного службовця відповідачем не заперечується та в рішенні про відмову не вказується. Єдиною підставою відмови в призначенні пенсії держаного службовця відповідно до Закону України Про державну службу слугувало недостатність необхідного стажу, а саме 35 років. Жодних інших підстав щодо не призначення пенсії державного службовця в рішенні про відмову не значиться.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 05 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Закарпатській області із заявою № 2540 про перехід на інший вид пенсії за Законом України "Про державну службу".

13 березня 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішенням № 65 відмовило ОСОБА_1 у переведення на пенсію згідно з Законом України Про державну службу, оскільки станом на 01.05.2016 завідувач сектору житлово-комунального господарства, енергетики та захисту довкілля Печерської районної державної адміністрації віднесено до посад державної служби, тобто на момент набрання чинності Закону № 889-VIII, але відсутній страхових стаж 35 років.

Не погодившись із рішенням про відмову у переведення на пенсію згідно з Законом України Про державну службу, позивач звернувся до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Згідно з статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції Українигромадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058), зокрема, у статтях 1 і 8 відповідно.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із частиною 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

05 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Закарпатській області із заявою № 2540 про перехід на інший вид пенсії.

13 березня 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішенням № 65 відмовило ОСОБА_1 у переведенні на пенсію згідно з Законом України Про державну службу, оскільки станом на 01.05.2016 завідувач сектору житлово-комунального господарства, енергетики та захисту довкілля Печерської районної державної адміністрації віднесено до посад державної служби, тобто на момент набрання чинності Закону № 889-VIII, але відсутній страхових стаж 35 років.

16 червня 2025 року, на виконання вимог ухвали суду, відповідачем листом повідомлено суд, що відповідно до поданих документів та документів наявних в електронній пенсійній справі стаж роботи ОСОБА_1 склав 34 роки 7 місяців 10 днів, розрахунок стажу додається. До страхового стажу не враховано період роботи з 15.10.1985 по 30.06.1986 року в колгоспі ім. Чапаєва згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 17.01.1978, оскільки в трудовій книжці відсутня інформація про кількість відпрацьованих вихододнів та встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві. Зважаючи на те, що у заявника відсутній страховий стаж - 35 років, головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення від 13.03.2025 про відмову, ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення, при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Аналіз вказаної норми вказує, що для зарахування до страхового стажу періоду роботи та членства у колгоспі визначено певні умови та порядок. Так, за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то враховується час роботи за фактичною тривалістю, якщо ж виконував встановлений мінімум трудової участі або не виконував з поважних причин, то зараховується весь період роботи.

Статтею 62 Закону № 1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Крім того, Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 (далі - Основні положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних положень).

Згідно з пунктом 6 Основних положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Відповідно до пункту 8 Основних положень трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Як слідує із матеріалів справи у позивача, трудова книжка колгоспника відсутня.

Однак, суд виходить із того, що стаття 56 Закону №1788 визначає, що стаж роботи в колгоспі за період після 1965 року обчислюється за фактичною тривалістю роботи тільки тоді, коли член колгоспу не виконував встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві без поважних причин. Тобто, для неврахування до трудового стажу при його обчисленні часу роботи в колгоспі, або певного його періоду, необхідно встановити невиконання членом колгоспу встановленого у господарстві мінімуму трудової участі, а також те, що невиконання встановленого мінімуму трудової участі відбулось з вини члена колгоспу за відсутності поважних причин.

Однак, у трудовій книжці позивача відсутні відомості про невиконання ним під час роботи в колгоспах встановленого мінімуму трудової участі без поважних причин.

Таким чином, в частині не зарахування спірного періоду з 15.10.1985 по 30.06.1986 року в колгоспі ім. Чапаєва відповідачем допущено надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Верховного Суду від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (адміністративне провадження № К/9901/2310/18), від 30 вересня 2019 року у справі № 63 8/18467/15-а (адміністративне провадження № К/9901/17572/18).

Враховуючи вищевикладене, судом констатовано, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи з 15.10.1985 по 30.06.1986 року.

Суд звертає увагу, що в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 17.01.1978 року наявні відповідні записи про роботу ОСОБА_1 у спірний період.

З урахування положень статті 62 Закону № 1788-XII та пунктом першим Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Суд акцентує увагу відповідача на тому, що у разі відсутності у документах інформації про встановлений в спірний період мінімум трудової участі, відповідач в будь-якому випадку, враховуючи наявні у трудовій книжці позивача записи про спірний період роботи, повинен здійснити відповідне обчислення стажу навіть в разі відсутності встановленого для позивача мінімуму трудової участі в громадському господарстві, а отже спірний період з 15.10. 1985 року по 30.06.1986 року підлягає зарахуванню, ( а.с.14).

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїх постановах від 28 лютого 2018 року у справі №428/7863/17, від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 04 вересня 2018 рок у справі №423/1881/17, від 29 березня 2019 року у справі №548/2056/16-а неодноразово висловлював позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

У постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року по справі №754/14898/15-а сформовано правовий висновок, згідно якого підставою для призначення пенсії є наявність стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Оскільки законодавець чітко визначив, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Наявність же відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується період роботи з 15.10.1985 року по 30.06.1986 року.

Відсутність інших документів на підтвердження трудового стажу не може нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого ним трудового стажу, а відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в зарахуванні спірного стажу порушує принцип рівності особи перед законом.

Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Неточність в записах у трудовій книжці не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає їй право в даному випадку на перерахунок (допризначення) пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області протиправно прийнято рішення від 13.03.2025 №65, про відмову в призначенні пенсії за віком.

Позовні вимоги в частині призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу з урахування довідок про заробітну плату від 04.03.2025р. №46/04-12 (Додаток №6, №4) суд розцінює як передчасні, оскільки відповідачем, яким розглядалась заява про перерахунок пенсії, не здійснювалось обчислення страхового стажу роботи з урахуванням періодів трудової діяльності, які відображено у трудовій книжки, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що належним способом захисту буде зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії та перехід на пенсію за Законом України "Про державну службу" з урахуванням зарахованого судом страхового стажу та висновків суду у даній справі.

Керуючись статтями 9, 14, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задоволити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати Рішення про відмову у перерахунку пенсії Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області від 13.03.2025р. №65.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 15.10.1985 року по 30.06.1986 згідно із трудовою книжкою НОМЕР_2 від 17.01.1978 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.03.2025 року про перерахунок пенсії та перехід на пенсію за Законом України "Про державну службу" з урахуванням зарахованого судом страхового стажу та висновків суду у даній справі.

5. В решті позовних вимог - відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькоій області (29000, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Герцена, буд.10, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211, 20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн, 20 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16 червня 2025 року.

СуддяТ.В.Скраль