Справа № 580/5471/25
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 червня 2025 року справа № 580/5471/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши клопотання представниці Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про зупинення провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі ГУ ПФУ в Черкаській області, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо застосування з 01.01.2025 понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану при нарахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2025 без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану, з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою від 20.05.2025 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі, вирішив здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представниця відповідача подала клопотання про зупинення провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України до набрання законної сили рішенням суду у справі № 320/2229/25. В обґрунтування клопотання зазначила, що у справі № 320/2229/25 предметом спору є визнання протиправною та нечинною п. 1 постанови КМ України від 03.01.2025 № 1. З огляду на суб`єктний склад спірних правовідносин, вважає наявними підстави для зупинення розгляду цієї справи.

Позивач подав заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі, у якому зазначив, що позовні вимоги у справі № 580/5471/25 не є ідентичними позовним вимогам у справі № 320/2229/25, тому справа № 320/2229/25 не є типовою справою стосовно справи № 580/5471/25. Також одночасно зі справою № 320/2229/25 на розгляді Київського окружного адміністративного суду знаходяться справи № 320/5263/25, № 320/5850/25 та інші, у яких також відкрито провадження за позовом особи до КМ України про визнання нечинним та протиправним пункту 1 Постанови № 1. Всі ці справи знаходяться в різних суддів, жодна із цих справ не є зразковою, що дає обґрунтовані підстави вважати, що рішення у цих справах можуть бути відмінними одне від одного. Тому ставити в залежність майбутнє рішення у справі № 580/5471/25 від майбутнього рішення справі № 320/2229/25 не є достатньо аргументованим і беззаперечним.

Таким чином, як зазначив позивач, відсутні необхідні умови для зупинення провадження у справі № 580/5471/25, які передбачені п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, до набрання законної сили судовим рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/2229/25.

Розглянувши клопотання про зупинення провадження у справі суд зазначає таке.

Пунктом 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зазначена норма передбачає обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі неможливості її розгляду до вирішення іншої справи у взаємопов`язаному спорі, що розглядається іншим судом. Неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються та встановлюються іншим судом, впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, тобто мають преюдиційне значення для цієї справи та не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно у цій справі.

Під час вирішення питання щодо зупинення провадження в адміністративній справі з підстав неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, суд повинен належним чином проаналізувати імовірні наслідки набрання законної сили рішенням за результатом розгляду іншої справи, їх взаємозв`язок із спірними правовідносинами, що є предметом розгляду в адміністративній справі, підставами позову, та відобразити відповідні висновки у своїй ухвалі.

Суд встановив, що у межах справи № 320/2229/25 предметом спору є визнання нечинним та протиправним з моменту прийняття абзацу першого пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 січня 2025 року № 1 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану в частині застосування до осіб, яким пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб коефіцієнтів до відповідних сум перевищення пенсії, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Водночас, з системного аналізу положень КАС України суд робить висновок про відмінність у правових наслідках визнання протиправним та скасування і визнання протиправним та нечинним відповідного адміністративного акта.

Так, відповідно до вимог ст. 5 КАС України та ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Таким чином, визнаються протиправними та скасовуються індивідуальні акти, а нормативно-правові акти визнаються протиправними та нечинними. Такі відмінності у правовому регулюванні обумовлені тим, що відповідно до приписів нормативно-правових актів виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів невизначеного кола осіб. Відповідно, скасування нормативно-правового акту впливатиме на права, свободи, інтереси та обов`язки не лише позивача, а й інших осіб, а також поставить під сумнів легітимність дій та рішень, прийнятих на підставі скасованого нормативно-правового акту та може призвести до порушення необхідного балансу між захистом прав позивача та будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів невизначеного кола осіб, які були учасниками правовідносин, у яких застосовано оскаржуваний нормативно-правовий акт, принципу правової визначеності.

У цьому контексті суд звертає увагу на те, що згідно положень ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, рішення Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/2229/25, у випадку набрання ним законної сили, не вплине на вирішення справи, що розглядається.

За таких обставин суд не вбачає об`єктивної неможливості розгляду справи № 580/5471/25 до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/2229/25.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 236, 241, 248, 256, 262, 263, 291, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання представниці Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Ухвала складена в повному обсязі та підписана 13.06.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК