Справа № 320/37123/24
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «В-Ліфт» до Головного управління ДПС у місті Києві, Державної податкової служби України про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено:

Скасовано рішення Головного управління ДПС у м. Києві №10919137/44922758 від 17.04.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 12.03.2024 (реєстраційний номер ).

Скасовано рішення Головного управління ДПС у м. Києві №11109405/44922758 від 24.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 02.04.2024 (реєстраційний номер ).

Скасовано рішення Головного управління ДПС у м. Києві №11109404/44922758 від 24.05.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 04.04.2024 (реєстраційний номер ).

Зобов`язано ДПС України зареєструвати наступні податкові накладні №2 від 12.03.2024, №1 від 02.04.2024, №2 від 04.04.2024.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «В-Ліфт» (пр. Відрадний, будинок 95-Г, м. Київ, 03061, ) сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 9084 грн. 00 коп.

25 квітня 2025 року Київським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «В-Ліфт» про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі, в якій останній просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 26 000,00 грн.

Згідно з частиною третьою статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки судове рішення у справі №320/37123/24 прийнято в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення, також, здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених норм дає суду підставу для висновку, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

До заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу додано:

- Договір про надання правничої допомоги від 09.07.2024 р. №4/07-24;

- Додаткову угоду №1 до Договору про надання правничої допомоги від 09.07.2024 р. №4/07 24;

- Рахунок на оплату №2 від 09.07.2024;

- Рахунок на оплату №9 від 19.08.2024;

- Рахунок на оплату №31 від 27.12.2024;

- Виписка по рахунку адвоката за 08.08.2024 по 30.12.2024 від 30.12.2024.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Верховним Судом в постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.04.2018 по справі №814/1258/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості правової допомоги, а не лише з визначенням загальної вартості наданої допомоги.

Такий розрахунок може бути відображений у звіті про виконану роботу, розрахунку чи акті здачі-приймання робіт із конкретизацією кожної вчиненої процесуальної дії.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження виконання умов Додаткової угоди № 1 від 09.07.2024 до Договору про надання правничої допомоги №4/07-24 від 09.07.2024 надано до суду виписку по рахунку адвоката за 08.08.2024 по 30.12.2024 від 30.12.2024, відповідно до якої адвокатом надані наступні послуги:

- подання позовної заяви згідно рахунку на оплату №2 від 09.07.2024;

- супроводження справи в суді згідно рахунку на оплату №9 від 19.08.2024.

В заяві заявник також зазначає, що ТОВ "В-Ліфт" сплатило на розрахунковий рахунок адвоката в якості гонорару грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн, що підтверджується рахунками на оплату та банківською випискою по рахунку адвоката Бичкова О.О. Крім того, остання частина, у розмірі 6000,00 грн має бути сплачена протягом 3-х робочих днів після отримання рішення суду першої інстанції. Станом на день подання даної заяви грошові кошти не перераховані, оскільки граничний строк для виконання оплати - 31.12.2024 року. Докази, будуть надані додатково, після проведення операції.

Судом встановлено, що станом на 16.06.2025 заявником не подано додаткових доказів про оплату позивачем коштів за надання правової допомоги згідно рахунку на оплату №31 від 27.12.2024.

Суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи №320/37123/24 не є підтвердженою відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами в повному обсязі.

Судом встановлено, що вчинені адвокатом дії в рамках надання правової допомоги є частково доведеними та підлягають частковому задоволенню судом у загальному розмірі на суму 20 000,00 грн.

Вказана сума у розмірі 20 000,00 грн є співмірною з вчиненими адвокатом діями та наданими послугами у вказаній справі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат.

Пунктом 3 частини 1 статті 252 ККАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст. 243, 252 КАС України, суд-

в и р і ш и в:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «В-Ліфт» про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №320/37123/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «В-Ліфт» до Головного управління ДПС у місті Києві, Державної податкової служби України про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «В-Ліфт» (пр. Відрадний, будинок 95-Г, м. Київ, 03061, ) судові витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Стягнути з Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «В-Ліфт» (пр. Відрадний, будинок 95-Г, м. Київ, 03061, ) судові витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини додаткового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Суддя Парненко В.С.