Справа № 580/11517/24
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., за участі позивача ОСОБА_1 , його представника Слободянюка А.Г. в режимі відеоконференції, представників відповідача Чущевої А.В. та Ромашка В.Є. в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Рух справи.

20.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду через представника, адвоката Слободянюка А.І., з позовом до Черкаської митниці про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень (форма «Р») від 17.09.2024 №UA26 та №UA27.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач не згоден з висновками митного органу щодо порушення ним митного законодавства, зокрема щодо недостовірності даних та сплати митних платежів відносно транспорних засобів TOYOTA LAND CRUISER 150 SKODA OCTAVIA, ввезених позивачем на території України.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 р. у задоволені позовних вимог відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд перші інстанції виходи з того, що позивачем не доведено обґрунтованість позовних вимог належними та достатніми доказами.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, через порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

У скарзі зазначено така ж сама позиція, яка була висловлена у позові, а саме те, що позивач в Швейцарії придбав транспортні засоби TOYOTA LAND CRUISER 150 та SKODA OCTAVIA за договорами купівлі-продажу з «Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція) від 18.06.2019 та від 20.04.2020, в яких вказана вартість 90 000 СЕК (шведських крон) та 15 000 СЕК (шведських крон), і при ввезені на територію України зазначених транспортних засобів вартість їх була вказана при митному оформлені згідно цих договорів.

Апелянт не згоден з висновками суду першої інстанції про прийняття до уваги як належний доказ лист митниці Королівства Швеції від 22.05.2023 № UTR 2023-27.

Апелянт наполягає, що жодними доказами не підтверджується, що договори купівлі-продажу автомобілів від 18.06.2019 та від 20.04.2020, укладені з «Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція), визнані неправомірними або недійсними, скасованими в установленому законом порядку, а їх зміст чи окремі положення містять недостовірні відомості, у тому числі щодо вартості автомобілів, і зазначені обставини не знайшли свого підтвердження у відповіді митних органів Королівства Швеції.

Сторонами подано додаткові пояснення.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, представники відповідача заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обставини справи.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 в митному режимі імпорт за МД від 01.07.2019 №UA401050/2019/009212 задекларував товар автомобіль легковий, що був у використанні марки TOYOTA, модель: LAND CRUISER 150; номер кузова: НОМЕР_1 , країна відправлення/експорту: SE (Швеція).

Транспортний засіб «TOYOTA LC 150» (VIN: НОМЕР_1 ) було ввезено на митну територію України на підставі рахунку від 18.06.2019 № б/н, згідно з яким його було продано «Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція) громадянину України ОСОБА_1 за ціною 90 000,00 SEK (шведських крон).

Також позивач в митному режимі імпорт за МД від 27.04.2020 № UA100670/2020/102589 позивачем задекларував автомобіль легковий, що був у використанні, марка SKODA; модель: OCTAVIA; номер кузова: НОМЕР_2 країна відправлення/експорту: SE (Швеція)

Транспортний засіб «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 ) (модельний рік « 2010», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », VIN: НОМЕР_2 ), було ввезено позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2020 № б/н, укладеного між «Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція) та громадянином України ОСОБА_1 , згідно з яким вартість транспортного засобу складає 15000,00 SEK (шведських крон)

За МД від 01.07.2019 №UA401050/2019/009212; від 27.04.2020 № UA100670/2020/102589 ОСОБА_1 самостійно визначив митну вартість за резервним методом.

06.01.2023 Черкаська митниця звернулась до Державної митної служби України з листом №27-1/19/4/131, у якому на підставі порядку направлення запитів Державної митної служби України до митних служб іноземних держав або їх інформування, затвердженого наказом Держмитслужби України від 06.07.2005 №639, просила розглянути можливість щодо направлення запиту до митних органів Королівства Швеції для підтвердження чи спростування підозри у частині заниження митної вартості транспортних засобів, зазначених у додатку №1, які ввезені на територію України ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи запит Черкаська митниця вказала, що взято до уваги відповідь уповноважених органів Королівства Швеція від 20.09.2022 №UTR 2022-267, та за результатами аналізу зовнішньоекономічних операцій встановлено, зокрема, що у 38 транспортних засобах із 40 застосовано резервний метод визначення митної вартості, тобто є підстави вважати, що вартість транспортних засобів була занижена; встановлено факт фальсифікації документів, що свідчать про вартість транспортного засобу та надання фіктивних інвойсів під час митного оформлення; та ін. (т. 1, а.с. 139-140).

За запитом Державної митної служби України митниця Швеції направила лист від 22.05.2023 № UTR 2023-27, яким повідомила, що провела розслідування щодо експорту 53 транспортних засобів в Україну, зазначених у додатку №1, та у рамках розслідування зв`язалася з попередніми власниками транспортних засобів у Швеції, які володіли ними перед продажем на експорт, щоб отримати необхідну документацію.

Митниця Швеції звернула увагу, що не могла знайти жодної інформації про транспортні засоби в їх реєстрі. Це означає, що транспортні засоби, про які йде мова, не могли пройти митний контроль у Швеції. Відповідно до інформації, наданої деякими продавцями, з якими вдалося зв`язатись, покупець особисто забрав транспортний засіб і відповідав за експорт. Митниці невідомо, хто організовував митне оформлення.

Оскільки шведська митниця не завершила процес митного оформлення, вона не має доступу до супровідної документації (включаючи контракти), окрім рахунків-фактур, отриманих щодо ціни, і, отже, не може провести повне порівняння з документами, наданими Державною митною службою України.

Супровідні документи щодо ціни зазначено у додатках №2 та 3. Шведська митниця зазначила, що отримала інформацію з бізнес-системи продавця і через цей факт не може завірити дані як автентичні (т. 1, а.с. 69).

Відділом проведення митного аудиту Черкаської митниці опрацьовано лист митниці Королівства Швеції від 22.05.2023 № UTR 2023-27 та встановлено, що транспортний засіб «TOYOTA LC (реєстраційний номер « НОМЕР_4 ») ввезено на територію України позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 18.06.2019, укладеного з «Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція), вартість 90 000 шведських крон, проте продаж здійснено на території Королівства Швеції на підставі рахунку «Bergslagenc Skogstjanst AB» від 14.06.2019 №329 за ціною 239000,00 SEK (шведських крон).

Також транспортний засіб «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 ) ввезено на територію України позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2020, укладеного з «Bergslagenc Skogstjanst AB» (Швеція), вартість 15 000 шведських крон, проте продаж здійснено на території Королівства Швеції на підставі рахунку «Bergslagenc Skogstjanst AB» від 07.04.2020 №01/04 за ціною 30 000,00 SEK (шведських крон).

На підставі вказаного було запропоновано прийняти рішення про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства з питань митної справи у частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митними деклараціями від 01.07.2019 №UA401050/2019/009212; від 27.04.2020№ UA100670/2020/102589.

Черкаською митницею відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 336, п. 1 ч. 3 ст. 345, п. 2 ч. 2 ст. 352 МК України та на підставі наказу Черкаської митниці від 08.08.2024 № 118 проведено документальну невиїзну перевірку громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ), за результатами якої складено акт № 10/24/7.27-19/ від 29.08.2024 (надалі - акт перевірки) про результати документальної невиїзної перевірки платника податків - громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) дотримання вимог законодавства України з питань митної справи у частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митними деклараціями: від 01.07.2019№ UA401050/2019/009212; від 27.04.2020№UA100670/2020/102589.

В ході перевірки було встановлено, що дані рахунку від 14.06.2019 №329 ідентифікуються з відомостями договору купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н та документами, поданими під час митного оформлення транспортного засобу «TOYOTA LC 150» (VIN: НОМЕР_1 ) за НОМЕР_6 за: назвою марки автомобілю легкового: «TOYOTA»; моделлю: «LC (LAND CRUISER)»; реєстраційним номером: « НОМЕР_4 »; продавцем: «Bergslagenc Skogstjanst AB»; покупцем: « ОСОБА_1 »;

Згідно відомостей рахунку від 14.06.2019 № 329 вартість транспортного засобу складає 239000,00 SEK (шведських крон), проте згідно відомостей договору купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н, поданого до МД №009212, транспортного засобу «TOYOTA LC 150» (VIN: НОМЕР_1 ), було продано «Bergslagenc Skogstjanst AB» громадянину України ОСОБА_1 за ціною 90000,00 SEK (шведських крон).

Також дані рахунку від 07.04.2020 № 01/04 ідентифікуються з відомостями договору купівлі-продажу від 20.04.2020 № б/н, поданими ОСОБА_1 під час митного оформлення транспортного засобу «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 ) за НОМЕР_7 за: назвою марки автомобілю легкового: «SKODA»; моделлю: «OCTAVIA»; номером кузова (VIN): « НОМЕР_2 »; реєстраційним номером: « НОМЕР_3 »; продавцем: «Bergslagenc Skogstjanst AB».

Згідно з відомостями рахунку від 07.04.2020 № 01/04 вартість транспортного засобу складає 33000,00 SEK (шведських крон), проте згідно з відомостями договору купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н, поданого до МД №102589, транспортного засобу «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 ), було продано «Bergslagenc Skogstjanst AB» громадянину України ОСОБА_1 , за ціною 15000,00 SEK (шведських крон).

У договорі купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н, поданому до МД №102589, покупцем зазначено громадянин України ОСОБА_1 , у рахунку від 07.04.2020 №01/04 покупцем зазначено громадянин України ОСОБА_7 .

Враховуючи вказані обставини було встановлено, що договори купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н; від 20.04.2020 № б/н, що були надані під час митного оформлення транспортних засобів «TOYOTA LC 150» (VIN: НОМЕР_1 ) за НОМЕР_6 та «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 ) за НОМЕР_7 містять недостовірні відомості щодо вартості вищезазначених транспортних засобів.

Таким чином відповідачем були зроблені висновки про порушення позивачем вимог:

пункту 2 частини другої статті 52, частини двадцять першої статті 58, частини першої статті 257 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року №4495-VІ, в частині заявлення достовірних відомостей про визначення митної вартості товару, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (далі - Податковий кодекс України), в частині визначення бази оподаткування податком на додану вартість товарів, які ввозяться на митну територію України,

в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті митних платежів на загальну суму 102100,72 гривень, в тому числі, ввізне мито 31906,60 гривень, податок на додану вартість 70194,12 гривень.

На підставі акту перевірки відповідачем були прийняті податкове повідомлення-рішення (форма «Р») від 17.09.2024 №UA26, яким позивачу визначено грошове зобов`язання за платежем мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами, у сумі 31 906,60 грн, та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 6 999,53 грн, всього 38 906,30 грн, та податкове повідомлення-рішення (форма «Р») від 17.09.2024 №UA27, яким позивачу визначено грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів фізичними особами у розмірі 70 194,12 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 17 548,53 грн.

Вказані обставини підтверджені належним, достатніми та допустимими доказами.

Нормативно-правове обґрунтування.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - МК України) встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю (частина 5 статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Статтею 345 МК України встановлено, що документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Згідно статті 351 МК України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Статтею 352 МК України передбачено, що посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами митного органу та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. За результатами зустрічної звірки складається довідка (ч. 1 ст. 354 МК України).

Отже, надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, є підставою для проведення перевірки.

Згідно статті 272 МК України, підпункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - ПК України) ввезення товарів на митну територію України є об`єктом оподаткування митними платежами - ввізним митом та податком на додану вартість.

Базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: 1) для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів; 2) для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру (п. 1 ч.1 ст. 279 МК України).

База оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, визначається відповідно до цього Кодексу.

Згідно пункту 190.1 статті 190 ПК України базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки (ст. 50 МК України).

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу. (частин 1, 2 статті 51 МК України)

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 53 МК України встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації (ч.8 8 статті 264 МК України).

Згідно пункту 1 частини 1 статті 276 МК України платниками мита є особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.

За правилами статті 278 МК України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Відповідно до пункту 187.8 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Питання щодо визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами регламентується статтею 368 МК України «Визначення вартості товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів».

Відповідно до статті 368 МК України, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, банківських виписках, електронних повідомленнях з інтернет-магазинів, інших документах, які містять відомості про вартість таких товарів.

Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості.

У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів митні органи визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу шляхом прийняття письмового рішення за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Висновки суду.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до акту перевірки згідно відомостей рахунку від 14.06.2019 № 329 вартість транспортного засобу складає 239 000,00 SEK (шведських крон), проте згідно відомостей договору купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н, поданого до МД №009212, транспортного засобу «TOYOTA LC 150» (VIN: НОМЕР_1 ), було продано «Bergslagenc Skogstjanst AB» громадянину України ОСОБА_1 за ціною 90000,00 SEK (шведських крон).

Згідно з відомостями рахунку від 07.04.2020 № 01/04 вартість транспортного засобу складає 33 000,00 SEK (шведських крон), проте згідно з відомостями договору купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н, поданого до МД №102589, транспортного засобу «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 ), було продано «Bergslagenc Skogstjanst AB» громадянину України ОСОБА_1 , за ціною 15000,00 SEK (шведських крон).

Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, в адміністративних справах про протиправність рішення обов`язок доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача.

Згідно з ч. 8 ст. 94 КАС України іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, визначених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 53 МК України документом, який підтверджує митну вартість товарів, є: 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Отже, враховуючи встановлені обставини та наведені норми закону, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про прийняття до уваги як належного, достатнього та допустимого доказу лист митниці Королівства Швеції від 22.05.2023 № UTR 2023-27, відповідно до якого не підтверджено вартість транспортних засобів ввезених позивачем.

Суд першої інстанцій правильно зазначив, що рахунки-фактури від 14.06.2019 №329 та від 07.04.2020 №01/04 стосуються автомобілів ввезених позивачем, його доводи з цього питання не заслуговують уваги, оскільки спростовується матерілами справи.

Так, дані рахунку від 14.06.2019 №329 ідентифікуються з відомостями договору купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н та документами, поданими під час митного оформлення транспортного засобу «TOYOTA LC 150» (VIN: НОМЕР_1 ) за НОМЕР_6 за: назвою марки автомобілю легкового: «TOYOTA»; моделлю: «LC (LAND CRUISER)»; реєстраційним номером: « НОМЕР_4 »; продавцем: «Bergslagenc Skogstjanst AB»; покупцем: « ОСОБА_1 », а дані рахунку від 07.04.2020 № 01/04 ідентифікуються з відомостями договору купівлі-продажу від 20.04.2020 № б/н, поданими ОСОБА_1 під час митного оформлення транспортного засобу «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 ) за НОМЕР_7 за: назвою марки автомобілю легкового: «SKODA»; моделлю: «OCTAVIA»; номером кузова (VIN): « НОМЕР_2 »; реєстраційним номером: « НОМЕР_3 »; продавцем: «Bergslagenc Skogstjanst AB».

Так, згідно рахунку від 14.06.2019 № 329 вартість транспортного засобу складає 239 000,00 SEK (шведських крон), проте згідно відомостей договору купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н, поданого до МД №009212, транспортного засобу «TOYOTA LC 150» (VIN: НОМЕР_1 ), було продано «Bergslagenc Skogstjanst AB» громадянину України ОСОБА_1 за ціною 90000,00 SEK (шведських крон).

Згідно з відомостями рахунку від 07.04.2020 № 01/04 вартість транспортного засобу складає 33 000,00 SEK (шведських крон), проте згідно з відомостями договору купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н, поданого до МД №102589, транспортного засобу «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 ), було продано «Bergslagenc Skogstjanst AB» громадянину України ОСОБА_1 , за ціною 15000,00 SEK (шведських крон).

В договорі купівлі-продажу від 18.06.2019 № б/н, поданому до МД №102589, покупцем зазначено громадянин України ОСОБА_1 , у рахунку від 07.04.2020 №01/04 покупцем зазначено громадянин України ОСОБА_7 .

Крім того, позивач зазначає, що вартість автомобілів оплатив готівкою: «TOYOTA LC 150» (VIN: НОМЕР_1 ) - продавцю, а автомобіля «SKODA OCTAVIA» (VIN: НОМЕР_2 - перевізникам.

Таким чином, позивач не надав доказів на підтвердження оплати вартості автомобілів, як про це зазначено у ст. 368 МК України, а інформацією митного органу Королевства Швеції підтверджується інша вартість проданих на території Швеції автомобілів, отже відповідач має право самостійно визначити митну вартість автомобілів на підставі документів, зазначених у ст. 53 та 352 МК України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог, оскільки відповідач надав належні та достатні докази на підтвердження правомірності спірних рішень, а позивач висновки відповідача не спростував відповідними доказами.

Щодо інших доводів апелянта слід наголосити, що судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому зазначено, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, колегія суддів вважає, що всі доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Таким чином, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст виготовлено 12.06.2025.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 р. - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Файдюк