Справа № 240/1781/25
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/1781/25

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харитонівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Харитонівської сільської ради, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення п`ятдесят другої (позачергової) сесії восьмого скликання Харитонівської сільської ради "Про дострокове припинення повноважень секретаря Харитонівської сільської ради ОСОБА_1 " від 23.12.2024;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження сільського голови Харитонівської сільської ради №47 від 23.12.2024 "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновити ОСОБА_1 на посаді секретаря Харитонівської сільської ради з 24.12.2024;

- зобов`язати Харитонівську сільську раду нарахувати та виплатити середній заробіток за весь період вимушеного прогулу, починаючи з 24.12.2024 по день ухвалення рішення;

- рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря Харитонівської сільської ради та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на п`ятдесят другій (позачерговій) сесії восьмого скликання Харитонівської сільської ради було прийнято рішення від 23.12.2024 "Про дострокове припинення повноважень секретаря Харитонівської сільської ради ОСОБА_1 ". На виконання вказаного рішення було видано розпорядження сільського голови Харитонівської сільської ради №47 від 23.12.2024 "Про звільнення ОСОБА_1 ", яким було звільнено ОСОБА_1 з посади секретаря Харитонівської сільської ради з 23.12.2024 згідно частини 5 статті 50 за п.4 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п.2 ч.1 ст.23, ст.ст.47, 83, 116 КЗпП України. Позивачка не погоджується із вказаними рішеннями та розпорядженнями та вважає їх необґрунтованими, неправомірними та прийнятими із порушенням норм законодавства України та Регламенту Харитонівської сільської ради, що стало підставою для звернення із даним позовом до суду.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 03.03.2025 об 11 год. 00 хв.

12.02.2025 через відділ документального забезпечення суду представником Харитонівської сільської ради подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначає, що не відповідають дійсності твердження позивача про те, що оскаржуване рішення начебто прийнято з порушенням Регламенту сільської ради, не містить мотивів, обставин звільнення позивача та припинення її повноважень. Розпорядженням сільського голови Харитонівської сільської ради №123 від 13.12.2024 було утворено комісію по виконанню секретарем сільської ради Людмилою Гаєвською наданих їй повноважень та обов`язків. Повноваження секретаря Харитонівської сільської ради визначені ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також рішенням першої сесії восьмого скликання Харитонівської сільської ради від 25.11.2020 «Про розподіл обов`язків між сільським головою, заступником сільського голови з питань діяльності виконавчих органів та секретарем сільської ради». Порушення обов`язків секретаря Харитонівської сільської ради покладених на ОСОБА_1 встановлені в акті комісії по виконанню секретарем сільської ради наданих їй повноважень та обов`язків від 18.12.2024. У вказаному акті зазначені ряд порушень, які допустив позивач. Розпорядженням сільського голови №16 від 20.12.2024 скликано 52 сесію сільської ради восьмого скликання на 23.12.2024 та на розгляд вказаної сесії винесено серед інших питання щодо дострокового припинення повноважень секретаря Харитонівської сільської ради ОСОБА_1 . Рішенням 52 (позачергової) сесії восьмого скликання Харитонівської сільської ради від 23.12.2024 достроково припинено повноваження секретаря Харитонівської сільської ради ОСОБА_1 . Розпорядженням сільського голови Харитонівської сільської ради №47 від 23.12.2024 звільнено ОСОБА_1 з посади секретаря Харитонівської сільської ради. Таким чином, відповідач вважає, що ним було дотримано правову процедуру дострокового припинення повноважень секретаря Харитонівської сільської ради, не порушено Регламент Харитонівської сільської ради VIII скликання та вимоги Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Судове засідання призначене на 03.03.2025 не проводилось у зв`язку із технічними причинами. Наступне судове засідання призначено на 11.03.2025 об 10 год. 30 хв.

Також, судове засідання призначене на 11.03.2025 не проводилось у зв`язку із неявкою позивача та його представника, належним чином повідомлених про розгляд справи. Наступне судове засідання призначено на 01.04.2025 об 12 год. 00 хв.

Протокольною ухвалою суду від 01.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 22.04.2024 об 12 год. 00 хв.

Протокольною ухвалою від 22.04.2025 суд, без виходу до нарадчої кімнати, заслухавши думку сторін, перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази і письмові пояснення, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, що згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 14.02.1996, ОСОБА_1 (далі - позивач) обіймала посаду секретаря Харитонівської сільської ради.

На п`ятдесят другій (позачерговій) сесії восьмого скликання Харитонівської сільської ради було прийнято рішення від 23.12.2024 "Про дострокове припинення повноважень секретаря Харитонівської сільської ради ОСОБА_1 ".

На виконання вказаного рішення видано розпорядження сільського голови Харитонівської сільської ради №47 від 23.12.2024 "Про звільнення ОСОБА_1 ", яким було звільнено ОСОБА_1 з посади секретаря Харитонівської сільської ради з 23.12.2024 згідно частини 5 статті 50 за п.4 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п.2 ч.1 ст.23, ст.ст.47, 83, 116 КЗпП України.

Вважаючи вказане рішення органу місцевого самоврядування неправомірним з підстав його невмотивованості, а також порушення процедури його ініціювання та прийняття, а свої права порушеними, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР).

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування регулює Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07 червня 2001 року №2493-III (далі - Закон №2493-III), який також визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1 Закону №2493-III служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

За приписами абз. 3 ч. 1 ст. 3, абз. 3 ч. 1 ст. 10 Закону №2493-III посадами в органах місцевого самоврядування є, зокрема, виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою.

Прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посаду голови та заступників голови районної, районної у місті, обласної ради, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, голови постійної комісії з питань бюджету обласної, Київської та Севастопольської міських рад здійснюється шляхом обрання відповідною радою.

Згідно зі ст. 4 Закону №2493-III одним із принципів служби в органах місцевого самоврядування є самостійність кадрової політики в територіальній громаді.

Положеннями ст. 20 Закону №2493-III визначено, що окрім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до першого й другого речень частини першої статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Частиною 5 ст. 50 Закону №280/97-ВР установлено, що повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради.

Оскаржуваним рішенням Харитонівської сільської ради від 23 грудня 2024 року було достроково припинено повноваження секретаря Харитонівської сільської ради ОСОБА_1 та звільнено її з займаної посади саме з підстави, передбаченої ч. 5 ст. 50, ч.3 ст.59 та п.4 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР та Регламентом Харитонівської сільської ради.

У контексті спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із прийняттям рішення про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради, Верховний Суд зауважив, що вказана посада є виборною. Натомість Закон №280/97-ВР не містить посилань на підстави для дострокового припинення повноважень секретаря міської ради за рішенням відповідної ради або на необхідність створення обов`язкових передумов для прийняття цього рішення.

Відтак, за висновком Верховного Суду, повноваження міської ради щодо дострокового припинення повноважень секретаря є дискреційними, а тому суд не має права втручатися у внутрішню компетенцію органу місцевого самоврядування і не може надавати оцінки мотивам ради, з яких вона виходила, приймаючи відповідне рішення.

Тобто, спірне рішення міської ради (про дострокове припинення повноважень секретаря міської ради) може бути перевірено судом лише на предмет дотримання визначеної законодавством процедури його прийняття.

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22 червня 2023 року у справі №160/14672/21, а також у постановах від 12 вересня 2019 року у справі №657/268/15-а, від 09 липня 2020 року у справі № 663/2852/16-а, від 22 листопада 2021 року у справі № 1.380.2019.005671, від 13 квітня 2023 року у справі №140/17235/20.

Так, із матеріалів справи судом встановлено, що розпорядженням сільського голови Харитонівської сільської ради було створено комісію по виконанню секретарем сільської ради ГаєвськоюЛ.А. наданих їй повноважень та обов`язків.

Зі змісту вказаного розпорядчого документу встановлено, що до складу тимчасової комісії увійшли в тому числі і депутати Харитнівської сільскої ради.

В подальшому, комісією було проведено перевірку, за результатами якої складено акт від 18.12.2024, щодо повноважень та обов`язків наданих ОСОБА_1 .

Однак, суд звертає увагу, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання утворення і ліквідація постійних та інших комісій ради, затвердження та зміна їх складу, обрання голів комісій.

Повноваження сільського, селищного, міського голови визначені ч. 4 ст. 42 Закону, яка не містить повноваження сільського голови створювати будь-які комісії самостійно без відома представницького органу місцевого самоврядування.

Пунктом 19 ч. 4 ст. 42 Закону №280/97-ВР визначено, що сільський, селищний та міський голова здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів.

Згідно з положеннями статей 47, 48 Закону №280/97-ВР передбачено можливість утворення двох видів комісій: постійні комісії ради, які є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету (Закону); тимчасові контрольні комісії, які є органами ради, які обираються з числа її депутатів для здійснення контролю з конкретно визначених радою питань, що належать до повноважень місцевого самоврядування. Контрольні комісії подають звіти і пропозиції на розгляд ради.

Відповідно до частин 2, 4 ст. 48 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення про створення тимчасової контрольної комісії ради, її назву та завдання, персональний склад комісії та її голову вважається прийнятим, якщо за це проголосувало не менше однієї третини депутатів від загального складу ради.

Повноваження тимчасової контрольної комісії ради припиняються з моменту прийняття радою остаточного рішення щодо результатів роботи цієї комісії, а також у разі припинення повноважень ради, яка створила цю комісію.

Рішенням Харитонівської сільської ради від 04.12.2020 затверджено Регламент Харитонівської сільської ради (далі - Регламент).

Так, частиною 2 статті 5 Регламенту передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської ради вирішуються питання, зокрема, утворення і ліквідація постійних та інших комісій ради, затвердження та зміна їх складу, обрання голів комісій.

Згідно статті 22 Регламенту тимчасові контрольні комісії сільської ради є органами ради, які обираються з числа її депутатів для здійснення контролю з конкретно визначених радою питань, що належать до повноважень сільської ради. Контрольні комісії подають звіти і пропозиції на розгляд ради.

Рішення про створення тимчасової контрольної комісії ради, її назву та завдання, персональний склад комісії та її голову вважається прийнятим, якщо за це проголосувало не менше однієї третини депутатів від загального складу ради. При затвердженні персонального складу комісії враховуються пропозиції депутатських груп та фракцій.

Повноваження тимчасової контрольної комісії ради припиняються з моменту прийняття радою остаточного рішення щодо результатів роботи цієї комісії, а також у разі припинення повноваження ради, яка створила цю комісію.

Пункт 19 ч. 4 ст. 42 Закону №280/97-ВР передбачає здійснення головою сільської ради інших повноважень місцевого самоврядування, визначених цим та іншими законами.

Водночас, зазначена правова норма містить застереження щодо здійснення сільським головою таких повноважень, а саме: якщо такі повноваження не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач діяв не в межах наданих йому повноважень, оскільки серед повноважень голови сільської ради відсутнє право на створення в одноособовому порядку постійної чи тимчасової комісії.

Отже, у спірних правовідносинах сільський голова Харитонівської сільської ради не наділений повноваженнями ані вирішувати питання створення тимчасової комісії по виконанню секретарем сільської ради Гаєвською Л.А. наданих їй повноважень та обов`язків, ані доручати такій комісії проводити аналіз діяльності вказаної особи.

Згідно ст. 26 Регламенту сільська рада проводить свою роботу сесійно. Сесія сільської ради складається з пленарних засідань ради. У разі необхідності сесії ради можуть складатися з двох та більше пленарних засідань.

Відповідно до ст. 28 Регламенту позачергові сесії проводяться при наявності виняткових обставин за ініціативною суб`єктів, наділених таким правом Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні". Мотивовані пропозиції про скликання позачергової сесії сільської ради, підписані ініціатором, надсилаються сільському голові з зазначенням питань і з проектами документів, розгляд яких пропонується, при цьому підпис депутата не може бути відкликано. Позачергові сесії можуть скликатися сільським головою за його власною ініціативою. Рішення про скликання позачергової сесії доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради. До проекту порядку денного позачергової сесії вносяться лише ті питання, розгляд яких визначено у пропозиціях про скликання позачергової сесії.

Так, із матеріалів справи судом встановлено, що розпорядженням голови Харитонівської сільської ради від 20.12.2024 за №16 скликано п`ятдесят другу сесію (позачергову) сільської ради восьмого скликання 23.12.2024 об 09 год. 30 хв. в приміщенні БК с. Харитонівка. Вказаним розпорядженням пропонувалось внести на розгляд сесії 4 питань, серед яких було питання про дострокове припинення повноважень секретаря Харитонівської сільської ради ОСОБА_1 .

При цьому, відповідачем надано лист від 20.12.2024 яким запрошувались депутати Харитонівської сільської ради на засідання п`ятдесят другох сесії (позачергову) сільської ради восьмого скликання 23.12.2024 об 09 год. 00 хв. та відповідну інформацію було опубліковано на вебсайті сільської ради, що підтверджується наявним у матеріалах справи скріншотом.

Варто зазначити, що у вказаних документах наявна різниця в часі початку сесії, що свідчить про порушення відповідачем процедури скликання і проведення сесії, та процедури підготовки питань на розгляд сесії сільської ради.

Жодних спростувань та пояснень щодо вказано відповідачем суду не надано.

Слід відмітити, що статтею 58 Регляменту зазначено, що питання про дострокове припинення повноважень секретаря ради вноситься на розгляд сільської ради сільським головою. Рішення про дострокове припинення повноважень секретаря ради приймається сільською радою більшістю голосів депутатів від загального складу сільської ради шляхом т аємного голосування.

Стаття 53 Регляменту передбачає порядок проведення голосування.

Так, таємне голосування обов`язково проводиться у випадках обрання на посаду та звільнення секретаря сільської ради, прийняття рішення щодо дострокового припинення повноважень сільського голови. Організацію таємного голосування та підрахунок голосів забезпечує лічильна комісія. Порядок проведення таємного голосування лічильна комісія доводить до відома всіх депутатів. Бюлетені для таємного голосування виготовляються лічильною комісією за встановленою нею формою і у визначеній кількості. Бюлетені містять необхідну для голосування інформацію. На бюлетені ставиться печатка сільської ради та підпис членів лічильної комісії. Підрахунок голосів здійснюється лічильна комісія в залі засідання сесії. Лічильна комісія перед початком голосування готує список депутатів, опечатує скриньку для таємного голосування, забезпечує умови для повного дотримання таємності голосування. Кожному депутату члени лічильної комісії видають один бюлетень за списком депутатів. Після закінчення голосування лічильна комісія відкриває скриньку для таємного голосування і підраховує голоси в залі засідання. Лічильна комісія складає протоколи про результати таємного голосування, які підписують усі присутні на сесії члени лічильної комісії. Уповноважений член лічильної комісії доповідає про результати таємного голосування та відповідає на запитання. Протокол про результати таємного голосування затверджуються сільською радою відкритим голосуванням.

З протоколу пленарного засідання п`ятдесят другої (позачергової) сесії Харитонівської сільської ради восьмого скликання від 23.12.2024 встановлено, що із загального складу ради (22 депутатів) присутні на сесії були 17 депутатіва, що свідчить про наявність кворуму.

Згідно з протоколом до порядку денного внесено, зокрема, питання "Про дострокове припинення повноважень секретаря Харитонівської сільської ради ОСОБА_1 ", за результатами розгляду якого вирішили підтримати запропонований проект рішення та проголосували "за" 16 депутатів, "проти" 0 депутатів, "утрималися" - 0 депутатів.

Однак, досліджуючи цей протокол, судом встановлено, що при розгляді питання про дострокове припинення повноважень секретаря сільської ради ОСОБА_1 не було створено лічильну комісію, не затверджено форми бюлетеня для проведення таємного голосування за дострокове припинення повноважень секретаря. Також в матеріалах справи відсутні протоколи лічильної комісії про результати таємного голосування.

Тобто, жодних доказів проведення таємного голосування щодо дострокового припинення повноважень секретаря сільської ради ОСОБА_1 відповідачем не надано, що свідчить про порушення процедури прийняття спірного рішення передбаченої Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та цим Регламентом.

При цьому, спірне рішення про дострокове припинення повноважень та звільнення прийнято сільською радою 23 грудня 2024 року, тобто в період перебування позивачки у відпустці (розпорядження №51 від 10.12.2024) та на стаціонарному лікуванні (медичний висновок про тимчасову непрацездатність від 23.12.2024).

Згідно ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, а також особливості застосування до них положень частини другої цієї статті, статей 42, 42-1, частин першої, другої і третьої статті 49-2, статті 74, частини третьої статті 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус.

Відтак, позивачка перебувала на лікуванні, відповідно дострокове припинення її повноважень та звільнення відбулось із порушенням норм діючого законодавства, такі дії сільської ради є протиправними, незалежно від того що посада позивача є виборною, дотримання роботодавцем норм діючого законодавства під час звільнення особи з роботи, посади є гарантією забезпечення Конституційних прав особи на працю та від незаконного звільнення.

Недотримання процедури дострокового припинення повноважень секретаря органу місцевого самоврядування не можна віднести до формального порушення, яке не впливає на саме рішення про припинення повноважень секретаря сільської ради, оскільки таке воно носить фундаментальний характер, що має вплив на подальшу роботу та функціонування органу місцевого самоврядування як виразника захисту інтересів жителів відповідної територіальної громади.

Наведене дає підстави для висновку, що Харитонівська сільська рада, вирішуючи питання про дострокове припинення повноважень секретаря ради, діяла протиправно, у зв`язку з цим рішення відповідача від 23.12.2024 та розпорядження від 23.12.2024 за №47 є протиправними та підлягають скасуванню. Тому необхідно поновити позивачку на посаді секретаря Харитонівської сільської ради.

Разом з тим, відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі по тексту - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

За змістом пункту 4 Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

В ході судового розгляду позивачем та його представником не було надано суду доказів про розмір заробітної плати та розрахунок середньомісячного заробітку, що позбавило суд можливості підтвердити правильність розміру суми яка підлягає до нарахуванню та стягненню з відповідача. Також, суд не може перебирати на себе повноваження роботодавця позивача з обчислення суми заробітної плати.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на Харитонівську сільську раду обов`язку нарахувати та сплатити позивачці середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.12.2024 по день ухвалення вказаного рішення.

Згідно з п. 2-3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, рішення суду про поновлення позивачки на посаді, нарахування та сплати позивачці середній заробіток в межах суми стягнення за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Щодо вимоги про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно із ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Відповідно до положень частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини 3 статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року (справа №810/3806/18, справа №810/2816/18, справа №810/3806/18), від 22 листопада 2019 року (справа №810/1502/18).

Судом встановлено, що на момент вирішення питання про розподіл судових витрат представником позивача надано суду копію ордера на надання правничої (правової) допомоги №1114557 від 23.01.2025, посвідчення адвоката та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутній договір про надання правової (правничої) допомоги укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Очичем Андрієм Юрійовичем, відсутній акт прийому передачі послуг до договору про надання професійної правничої допомоги, а також представником позивача не надано суду доказів сплати судових витрат на правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн (квитанція, платіжне доручення тощо).

У наданих представником позивача до матеріалів справи документах не відображено кількості витраченого адвокатом на виконання робіт (надання послуг) часу (годин), вартості години за певний вид послуги, детального опису робіт проведених адвокатом (наданих послуг), позивачем не конкретизовано та необґрунтовано витрачений час на правничу допомогу, не деталізовано, які роботи проведені адвокатом в рамках надання послуг.

Також в питанні надання доказів суд звертає увагу на позицію Верховного Суду у справі №922/2604/20, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

За таких обставин, оскільки позивачем не надано суду договір про надання правової (правничої) допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а також не надано доказів їх реальної сплати, зокрема не надано банківських розрахункових документів (платіжного доручення чи приходного касового ордера), тобто не додержані приписи ч. 4 ст. 134 КАС України, підстави для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Суд зазначає, що вимога подання детального опису є обов`язковою і пов`язана з тим, що розмір гонорару та розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, не є тотожними. Особа може сплатити адвокату в якості гонорару будь-яку суму, але відшкодуванню за нормами КАС України підлягають лише ті витрати на професійну правничу допомогу, які доведені належними доказами, зокрема детальним описом робіт (наданих послуг).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, враховуючи те, що відповідачами належними та допустимими доказами не доведено правомірності звільнення позивача, суд дійшов до висновку про задоволення позову.

За відсутності документально-підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл суд не вирішує.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Харитонівської сільської ради (вул. Перемоги, 23, с. Харитонівка, Житомирська обл., Житомирський р-н,12571. РНОКПП/), про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Харитонівської сільської ради від 23.12.2024 "Про дострокове припинення повноважень секретаря Харитонівської сільської ради ОСОБА_1 " та розпорядження сільського голови Харитонівської сільської ради №47 від 23.12.2024 "Про звільнення з роботи ОСОБА_1 "

Поновити ОСОБА_1 на посаді секретаря Харитонівської сільської ради з 24.12.2024.

Зобов`язати Харитонівську сільську раду нарахувати та сплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23.12.2014 по 12.06.2025.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря Харитонівської сільської ради, нарахування та сплати позивачці середній заробіток в межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

12 червня 2025 р.

12.06.25