Справа № 472/317/25
Суддя: Орленко Л. О.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 472/317/25
Провадження №2-а/472/4/25
УХВАЛА
про залишення адміністративного позову без розгляду
11 червня 2025 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
з участю секретаря
судового засідання - Дівульської А.В.,
представника позивача - адвоката Венделя О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у с-щі Веселинове Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 000275 від 25.10.2022 року,
17 березня 2025 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 000275 від 25.10.2022 року.
Ухвалою суду від 26 березня 2025 року позивачу було поновлено пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 000275 від 25.10.2022 року та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник відповідача Єгорова О.П. не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 15.05.2025 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Також 14.05.2025 року подала до суду клопотання про залишення позову без розгляду, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом без поважних причин, оскільки, відповідно до відстеження трекінгу з веб-сайту АТ "Укрпошта" позивач отримав спірну постанову 31.10.2022 року.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але забезпечив в судовому засіданні участь свого представника - адвоката Венделя О.М., який в судовому засіданні висловив думку про те, що клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню, оскільки позивач не отримував спірну постанову, а дізнався про її існування лише 09 березня 2025 року, коли отримав копію позовної заяви Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про стягнення з нього матеріальної шкоди, а тому вважає, що пропустив строк звернення до суду з поважних причин. До того ж, зазначив, що відповідачем не надано рекомендоване повідомлення про отримання позивачем оскаржуваної постанови. При цьому, зазначив, що якщо суд дійде висновку, що позивачем пропущено строк для звернення з позовом до суду, просив поновити йому строк, посилаючись на юридичну необізнаність позивача та період дії карантину і воєнного стану в Україні.
Суд, заслухавши думку представника позивача - адвоката Венделя О.М., при обговоренні клопотання представника відповідача, проаналізувавши норми законодавства, дійшов наступного висновку.
Згідно з ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Як слідує зі змісту вимог ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. У свою чергу, перебіг процесуального строку згідно з приписами ст.120 КАС України починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, останнім же днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день.
Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Згідно із ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року AFFAIRE PEREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE №116/1997/900/1112).
Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" (рішення від 4 грудня 1995 року у справі Белле проти Франції (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).
Доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Суд вважає, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду за захистом порушених його прав, свобод чи інтересів у визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем в даному випадку був пропущений встановлений законом строк звернення до суду із цими позовними вимогами, та при цьому не зазначено поважних причин пропуску такого строку, а також не надано доказів, які б підтверджували наявність цих поважних обставин.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позовної заяви є скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення за ст. 65-1 КУпАП №000275 від 25.10.2022 року.

Для звернення до суду у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлено десять днів з дня винесення відповідного рішення.

Як убачається із протоколу № 000275 від 20.10.2022 року про адміністративне правопорушення, складеного відносно позивача ОСОБА_1 за ст.65-1 КУпАП, останній був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення 25.10.2022 року о 10.00 год., що підтверджується його підписом в протоколі та наданим поясненням "пиляв дерева, щоб топити дом". - (а.с.14, 45).

Позивач отримав спірну постанову про накладення адміністративного стягнення 31.10.2022 року, що підтверджується відстеженням трекінгу поштового відправлення №640 з веб-сайту АТ "Укрпошта", яке йому направлялося за його зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 , яке він має і на момент подання позову до суду 17.03.2025 року. (а.с.10, 38, 43).

Твердження представника позивача про те, що цей трекінг є недопустимим доказом, оскільки зараз це відстеження на веб-сайті відсутнє, суд відкидає, так як така інформація про відстеження поштого відправлення зберігається протягом шести місяців. Натомість з відстеження трекінгу, наданого представником відповідача, вбачається номер відправлення №640, дата роздруківки трекінгу - 07.11.2022 року, та інформація про вручення відправлення 31.10.2022 року з відміткою "вручено особисто".

Отже, з урахуванням вимог ст.286 КАС України, десятиденний с трок для оскарження спірної постанови необхідно відраховувати саме з 31.10.2022 року - дати отримання постанови, тобто останнім днем для подання позову з дотриманням строку на оскарження, передбаченого ч.2 ст.286 КАС України, до суду постанови про притягнення до адміністративної відповідальності мало бути - 10.11.2022 року, проте позовна заява згідно зі штампом реєстрації вхідної кореспонденції була подана 17.03.2025 року, тобто поза межами строку звернення до суду у даній категорії справ, більш ніж після спливу 2 років з моменту винесення оскаржуваної постанови, що свідчить про те, що позивач взагалі на протязі цього часу не цікавився результатами розгляду справи, хоча був обізнаний про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення від 20.10.2022 року (а.с. 45).

Крім того, в матеріалах справи міститься лист відповідача про направлення оскаржуваної постанови на примусове виконання до органу державної виконавчої служби - (а.с. 47).

При цьому, будь-яких поважних причин поновлення строку звернення до суду та відповідних доказів позивачем не надано.

Так, Постановою КМУ № 928 від 19 серпня 2022 року "Про внесення змін до розпорядження КМУ від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236 внесено зміни до розпорядження КМУ від 25 березня 2020 року № 338 "Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації - із зміною, внесеною постановою КМУ від 27 травня 2022 р. № 630 і постанови КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та продовжено на всій території України карантин до 31 грудня 2022 року.

Також, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

З наведеного слідує, що введення карантину та воєнного стану на території України відбулось значно раніше, ніж винесено спірну постанову (25.10.2022) та жодним чином не вплинуло на дотримання строку звернення до суду з даним позовом.

Також суд зазначає, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Особа, яка заявляє клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами. Підстави пропуску строку оскарження можуть бути визнані судом поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання позову.

Юридична необізнаність та введений в Україні воєнний стан, на думку суду, не є поважними причинами для поновлення позивачу строку звернення до суду, з урахуванням тривалої пасивної проведінки позивача (більше 2 років).

Пунктом 8 ч.1 ст.240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч.ч. 3,4 статті 123 цього Кодексу.

Зокрема, згідно до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Водночас, ч.4 ст.123 КАС України передбачено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі від 26.03.2025 року висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністартивного суду був передчасним, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні і беззаперечні докази на підтвердження поважності пропуску позивачем встановленого законом строку для звернення до суду із даним позовом та неможливості вчасного звернення до адміністративного суду внаслідок суттєвих перешкод, тому суд вважає, що підстави для поновлення позивачеві строку звернення до суду з позовом відсутні, а тому адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 240 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання представника відповідача - Єгорової О.П. про залишення адміністративного позову без розгляду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 000275 від 25.10.2022 року, - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 16 червня 2025 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко