Справа № 627/222/25
Суддя: Каліберда В. А.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 627/222/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря судового засідання Коломієць Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Богодухівського району Харківської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №172/242-п по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить: визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 №172/242-п від 13.02.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП; провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №172/242-п від 13.02.2025 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є те, що 29.01.2025 року офіцером відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 молодшим лейтенантом ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в частині порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Так, ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 за викликом без поважних на те причин у строк 16.11.2024 року на 09 год. 00 хв., зазначений у повістці №945350, сформованій за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка надіслана через відділення Укрпошти рекомендованим поштовим відправленням, яке було повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», внаслідок чого він нібито порушив вимоги абз.2 ст.17 Закону України «Про оборону України», абз.2 ч.1, абз.8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Позивач дійсно зареєстрований по АДРЕСА_1 , але фактично за цією адресою не проживає, що підтверджує актом обстеження від 17.02.2025 №140 за участю депутата Краснокутської селищної ради та двох свідків, та на даний час мешкає в м. Богодухові. Зазначив, що при складенні протоколу позивач присутнім не був, а знаходився в коридорі ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого військовий виніс протокол, попрохав його підписати та надав копію протоколу, в якому зазначено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 04 лютого 2025 року об 11 год 00 хв. З прийнятою постановою позивач категорично не погоджується, оскільки відомості, викладені в постанові, не відповідають дійсності, відповідач грубо порушив процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки постанова винесена з грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки, як було зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, розгляд справи призначений на 04 лютого 2025 року, 11 год 00 хв, а постанова винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 13.02.2025 року без повідомлення позивача про зміну дати та часу. В даному випадку, позивач був позбавлений права бути присутнім та надавати пояснення при розгляді адміністративної справи.

На підставі викладеного, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №172/242-п від 13.02.2025 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 07 березня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 14.04.2025 було витребувано у відповідача матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1

16.04.2025 на адресу суду від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 Ємельяненко І.О. надійшли матеріали справи №72 про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а також додаткові пояснення у справі, де зазначено, що 30.01.2025 відносно ОСОБА_1 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 було складено протокол про адміністративне правопорушення за не уточнення персональних даних у відведений законодавством термін. 11.02.2025 року згідно постанови №92/223-п ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000 грн 00 коп, який 11.02.2025 року ОСОБА_1 сплачено.

Позивач у судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, про день та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, причин неявки суду не повідомив. Відзиву не подав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, зазначає про таке.

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли адміністративні правовідносини у сфері законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Судом досліджено позовну заяву, проаналізовано витребувані матеріали адміністративної справи, досліджено та оцінено докази на належність, допустимість, достовірність, а також достатність як кожного окремо, так у їх сукупності та встановлено наступне.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судовим розглядом встановлено, що 29 січня 2025 року офіцером відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_5 молодшим лейтенантом ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення №72 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що у період дії правового режиму воєнного стану, котрий введений Указом Президента України № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 (зі змінами), у порядку, визначеному п.7 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», при перевірці документів у ІНФОРМАЦІЯ_6 у гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 було встановлено факт порушення останнім законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Так як, під час перевірки, відповідно до наданих ОСОБА_1 та наявних у ІНФОРМАЦІЯ_5 документів та пояснень було встановлено, що він без поважних на те причин не з`явився за викликом у строк 16.11.2024 на 09 год 00 хв, зазначений у повістці №945350, сформованій за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, яка надіслана через відділення Укрпошти рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання останнього для звірки даних до ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначене підтверджується повідомленням Укрпошти, причини повернення: адресат відсутній за вказаною адресою. Узв`язку з цим було подано звернення від 28.11.2024 № Е250291 до СПД № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області щодо доставлення гр. ОСОБА_1 як такого, що вчинив адміністративне правопорушення за ст.210-1 КУпАП.

29.01.2025 о 13 год 10 хв представниками Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 був супроводжений до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Своєю бездіяльністю ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 2 ч.1, абз.8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

13.02.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 172/242-п, згідно якої на гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 накладено штраф у сумі 17000 грн. за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, за порушення вимог абз.2 ст.17 Закону України «Про оборону України», абз. 2 ч.1, абз.8 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Як зазначено у постанові, ОСОБА_1 не з`явився за викликом у строк 16 листопада 2024 року на 09 год 00 хв, зазначений у повістці № 945350, для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до частин 1, 3 статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі по тексту Закон № 2232-XII).

Так, згідно з частинами першою, другою та третьою статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

На виконання вимог частини десятої статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє станом по сьогоднішній день.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, було оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Враховуючи те, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, було оголошено проведення загальної мобілізації, суд зазначає, що на момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності - 13.02.2025 діяв особливий період.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі по тексту Закон № 3543-XII).

Відповідно до абзацу 2 частини першої та частини третьої статті 22 Закону № 3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до пункту 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 (далі по тексту Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із пунктом 8 Положення № 154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

На виконання пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Отже, саме на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки законодавцем покладено обов`язок здійснювати заходи оповіщення та призову громадян.

Згідно з абзацом 8 частини третьої статті 22 Закону № 3543-XII у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту статті 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із статтею 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як вбачається, із протоколу №72 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 29.01.2025 року, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відбудеться об 11 год. 00 хв. 04 лютого 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 у каб. №11.

Натомість, як встановлено з постанови №172/242-п по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, розгляд справи відносно ОСОБА_1 відбувся 13 лютого 2025 року, що відрізняється від дати, вказаної в протоколі про адміністративне правопорушення. Про те, що справа про адміністративне правопорушення розглядатиметься 13 лютого 2025 року позивач повідомлений не був, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача належним чином про час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, суд вважає, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначений КУпАП, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, суд звертає увагу, що в оскаржуваній постанові № 172/242-п в описовій її частині дата народження правопорушника ОСОБА_1 вказана ІНФОРМАЦІЯ_9 , а в резолютивній частині постанови дата народження гр. ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Окрім того, в постанові №172/242-п від 13 лютого 2025 року зазначено, що копію постанови «14.02.2025 року» №172/242-п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримав «14.02.2025» року.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Також, з матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є акт територіального центру комплектування про притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку за викликом у строк, зазначеній у повістці, яка надіслана через відділення Укрпошти рекомендованим поштовим відправленням для уточнення даних військовозобов`язаного.

Позивач вказує, що повістка була надіслана на адресу реєстрації: АДРЕСА_1 , однак він її не отримав, оскільки на даний момент його фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , в підтвердження чого надано акт обстеження від 17.02.2025 №140 за участю депутата Краснокутської селищної ради та двох свідків.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи №72 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, постановою №92/223-п від 11 лютого 2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за не уточнення персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633-ІХ та накладено штраф у сумі 17000 грн, який ОСОБА_1 сплатив згідно квитанції АТ «Райффайзен Банк» у повному обсязі 11.02.2025 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки:

- закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи;

- обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа;

- повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Суд враховує, що позивач заперечує факт його оповіщення щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення 13 лютого 2025 року.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина друга статті 77 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд, відкриваючи провадження у справі, надав відповідачу можливість подати відзив на позов.

Водночас відповідач не надав суду відзиву на позов та, будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи, представника до суду не направив.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, доводи позивача про те, що розгляд справи відносно нього відбувся без його участі, чим порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд приймає, оскільки постанова винесена іншою датою, аніж тією, що зазначалася у протоколі про адміністративне правопорушення.

У цій справі до предмету доказування входить, зокрема, встановлення порядку оповіщення позивача про необхідність з`явитись до ТЦК для уточнення даних та повідомлення особи для розгляду справи про адміністративне правопорушення (докази надсилання повістки, повідомлення, їх отримання, неотримання, причини неотримання, тощо), зокрема дотримання частини першої статті 268, статті 278 КУпАП. Однак жодного доказу щодо надсилання відповідного повідомлення позивачу (поштове повідомлення про вручення) та, відповідно, належного повідомлення позивача про розгляд справи саме 13 лютого 2025 року відповідач не надав, що виключає можливість встановлення відповідного факту. Натомість позивач відповідну обставину заперечує. Суд також виходить з того, що у разі не повідомлення або ж повернення відповідного відправлення через невручення, указана обставина не може бути підтверджена жодним доказом зі сторони позивача, а тому обставину належного оповіщення має доводити саме відповідач.

Також суд враховує, що позивач з`являвся 30 січня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де відносно нього був складений протокол №92 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП за не уточнення своїх персональних даних та 11 лютого 2025 року за вказане правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову №92/223-п про накладення штрафу у сумі 17000 грн, який позивачем того ж дня сплачений у повному обсязі.

У свою чергу, ІНФОРМАЦІЯ_5 у оскаржуваній постанові №172/242-п від 13 лютого 2025 року не наведено, які саме дані необхідно було уточнити ОСОБА_1 , які ТЦК не може встановити самостійно відповідно до частини третьої статті 14 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" після винесеної постанови від 11 лютого 2025 року. Відповідач доказів на спростування наведеного також не надав.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Водночас, відповідно до змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають їм можливість на власний розсуд визначити повністю або частково види і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох альтернативних варіантів управлінських рішень, кожен із яких є законним. При цьому повноваження державних органів не можуть визнаватися дискреційними за наявності лише одного правомірного та законно обґрунтованого варіанта поведінки суб`єкта владних повноважень.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2022 у справі №990/46/22).

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Оскільки підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення відповідачем процедури розгляду справи, зокрема, були порушені права позивача, передбачені статтею 268 КУпАП, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, враховуючи допущену неповноту розгляду ІНФОРМАЦІЯ_10 справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача щодо дійсних мотивів ухвалення оскаржуваної постанови, прийняте рішення визнається передчасним, тому належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та направлення справи на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а відтак позов слід задовольнити частково.

Суд звертає увагу на те, що суд в межах розгляду даної справи не встановлює інші фактичні обставини, оскільки така оцінка первинно має бути надана суб`єктом притягнення в межах належної адміністративної процедури, що визначена ст.ст. 268, 279-280 КУпАП.

При цьому, новий розгляд справи сприятиме відновленню порушених прав позивача під час попереднього розгляду справи щодо нього, а відповідач матиме можливість усунути ті недоліки своїх попередніх дій, які зазначені судом, а також всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, в тому числі доводи позивача (особи, яка притягується до адміністративної відповідальності).

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 605 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №8 від 24.02.2025.

Враховуючи часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 302 грн. 60 коп.

Керуючись статтями 5, 9, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями, 7, 245, 248, 258, 268, 278, 279, 280, 293 КУпАП суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №172/242-п по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №172/242-п від 13 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальностіза частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП направити на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 302 грн (триста дві) грн. 60 коп.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженець смт Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Представник позивача: Фільова Наталія Дмитрівна, адвокат, адреса: провул. Козацький, буд.8, с-ще Краснокутськ, Богодухівський район, Харківська область, 62002.

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_11 , місцезнаходження: АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 .

Суддя Каліберда В. А.