Справа № 520/5379/25
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2025 рокум. Ужгород№ 520/5379/25
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №10 від 04.02.2025 року щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за віком; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення пенсії за віком від 28.01.2025 року, зарахувавши до її страхового стажу періоди роботи: у колгоспі «Серп і Молот» Тарасівської сільської ради Костянтинівського району з 22.09.1983 року по 22.12.1986 року, з 10.02.1987 року по 01.09.1987 року, з 26.01.1991 року по 17.10.1994 року, в Тарасівському дитячому садку Тарасівської сільської ради Костянтинівського району з 01.11.1987 року по 03.06.1988 року, з 22.11.1989 року по 26.01.1991 року.

27 березня 2025 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу передано до Закарпатського окружного адміністративного суду.

05 травня 2025 року справа надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду та внаслідок автоматизованого розподілу справ, справу передано на розгляд судді Скраль Т.В.

12 травня 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Зобов`язано Головне управління ПФУ в Закарпатській області надати суду до 02 червня 2025 року відмовні матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .

15 травня 2025 року на виконання вимог суду, відповідачем надано матеріали відмовної пенсійної справи ОСОБА_1 .

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_2 від 30.10.1985 року підтверджуються періоди роботи: у колгоспі «Серп і Молот» Тарасівської сільської ради Костянтинівського району з 22.09.1983 року по 22.12.1986 року (записи № 1-2), з 10.02.1987 року по 01.09.1987 року (записи №3-4), з 26.01.1991 року по 17.10.1994 року (запис №9-10); в Тарасівському дитячому садку Тарасівської сільської ради Костянтинівського району в період з 01.11.1987 року по 03.06.1988 року (запис №5-6). з 22.1 1.1989 року по 26.01.1991 року (запис №7-8). При цьому, аркуш 18-19 трудової книжки колгоспника містить додаткові відомості з 1983 року по 1992 рік щодо трудової участі в громадському господарстві, зокрема виконаний річний мінімум трудової участі та поважні причини невиконання річного мінімуму трудової участі, а також посилання на первинні документи, зокрема особовий рахунок. Крім того, неповнота заповнення відомостей у трудовій книжці з вини підприємства-роботодавця за наявності належним чином оформленого запису про прийняття на роботу та звільнення з такої не може свідчити про відсутність права на зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи. Крім того, записи 7-8 у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_2 від 30.10.1985 року містять підписи посадових осіб, виправлення в даті звільнення засвідчено підписом уповноваженої особи. Вважає, що неточність запису щодо дати наказу про звільнення не є тим недоліком, який може мати наслідком порушення конституційного права на пенсійне забезпечення. Орган Пенсійного фонду не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Крім того, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для власника трудової книжки.

26 травня 2025 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову. В обґрунтуванні зазначають, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 в колгоспі з 22.09.1983року по 22.12.1986року, з 10.02.1987року по 01.09.1987року з 23.12.1986 року по 07.05.1988 року, з 26.01.1991року по 17.10.1994 року - необхідно надати довідку про встановлений мінімум та відпрацьовані вихододні. Також до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 в дитячому садку з 02.11.1989 року по 26.01.1991року- некоректно внесено виправлення в дату звільнення та виправлення в даті наказу на звільнення.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 28 січня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ПФУ із заявою № 617 про призначення пенсії за віком.

04 лютого 2025 року рішенням Головного управління ПФУ в Закарпатській області № 10 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки страховий стаж заявниці становить 28 років 2 місяці 20 днів.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- періоди роботи в колгоспі з 22.09.1983 року по 22.12.1986 року, з 10.02.1987 року по 01.09.1987 року, з 23.12.1986 року по 07.05.1988 року, з 26.01.1991 року по 17.10.1994 року - необхідно надати довідку про встановлений мінімум та відпрацьовані вихододні;

- не зараховано період роботи з 02.11.1989 року по 26.01.1991 року - некоректно внесено виправлення в дату звільнення та виправлення в даті наказу на звільнення, (а.с. 13).

Не погодившись із рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Згідно з статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції Українигромадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), зокрема, у статтях 1 і 8 відповідно.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із статтею 1 Закону № 1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статей 6, 7 Закону № 1788 особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно до статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788 постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Суд також враховує, що згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.74 р. № 162 (далі - Інструкція № 162) у трудову книжку вноситься запис про роботу: прийом на роботу, перехід на іншу постійну роботу, звільнення.

Пунктом 2.3 Інструкції № 162 було визначено, що всі записи у трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, також по нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Дана Інструкція була чинною до 29.07.1993 року.

Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок № 637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із частиною 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Щодо позовних вимог в частині зарахування періоду роботи у колгоспі «Серп і Молот» Тарасівської сільської ради Костянтинівського району з 22.09.1983 року по 22.12.1986 року, з 10.02.1987 року по 01.09.1987 року, з 26.01.1991 року по 17.10.1994 року, судом встановлено наступне.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 (далі - Основні Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно з пунктом 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Таким чином, основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу є трудова книжка колгоспника.

Згідно із записами трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 ОСОБА_1 , (а.с. 40).

- з 22 вересня 1983 року по 22 грудня 1986 року працювала дояркою у колгоспі «Серп і Молот» (запис №1-2);

- з 10 лютого 1987 року по 01 вересня 1987 року прийнята членом колгоспа «Серп і Молот» (запис №3-4);

- з 01 листопада 1987 року по 03 червня 1988 року працювала вихователем у Тарасівському дитячому садку (запис № 5-6);

- з 22 листопада 1989 року по 26 січня 1991 року працювала вихователем у Тарасівському дитячому садку (запис № 7-8);

- з 26 січня 1991 року по 17 жовтня 1994 року працювала заправщиком у колгоспі «Серп і Молот» (запис №9-10).

Разом з тим, на сторінці 19 трудової книжки колгоспника міститься інформація щодо трудової участі в громадському господарстві, (а.с. 18).

Судова зауважує, що статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що час роботи за фактично відпрацьований враховується лише в разі не виконання без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві. Таким чином, позивач в спірні періоди в повній мірі відпрацювала встановлений трудовий мінімум, що свідчить про право останньої на зарахування цих періодів роботи в повному обсязі, а не за фактично відпрацьовані людино-години.

Суд констатує, що у графі «Причины невыполнения годового минимума трудового участия в общественном хозяйстве» трудової книжки колгоспника позивачки в графі за 1985 та за 1992 вказано - декретна відпустка.

Таким чином, позивачем в повній мірі виконано встановлені мінімуми трудової участі у відповідних роках, а тому трудовий стаж позивачки за період з 22 вересня 1983 року по 22 грудня 1986 року, з 10 лютого 1987 року по 01 вересня 1987 року, з 01 листопада 1987 року по 03 червня 1988 року, з 22 листопада 1989 року по 26 січня 1991 року, з 26 січня 1991 року по 17 жовтня 1994 року підлягає зарахуванню до страхового.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області приймаючи рішення про відмову у призначенні позивачці пенсії № 10 від 04 лютого 2025 року діяло у супереч вимог вказаних вище норм законів, що спричинило порушення права позивача на соціальний захист та отримання пенсійних виплат. Відтак, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивачки, за захистом яких вона звернувся до суду.

Враховуючи те, що судом вирішено зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 22 вересня 1983 року по 22 грудня 1986 року, з 10 лютого 1987 року по 01 вересня 1987 року, з 01 листопада 1987 року по 03 червня 1988 року, з 22 листопада 1989 року по 26 січня 1991 року, з 26 січня 1991 року по 17 жовтня 1994 року, то сукупний страховий стаж позивача становить понад 32 роки, що є достатнім для призначення їй пенсії за віком.

З огляду на встановлене судом право позивача на призначення пенсії за віком, суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити позивачу пенсію за віком.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Судом встановлено, що за заявою позивача про призначення пенсії згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 за принципом екстериторіальності вже визначений територіальний орган Пенсійного фонду України, що призначає пенсію Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Таким чином, наслідком скасування, прийнятого ГУ ПФ України в Одеській області за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії рішення є виникнення саме у цього територіального органу Пенсійного фонду України обов`язку призначити пенсію.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Відповідно до пункту 1.7. Розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Оскільки, позивач досягнула 60 років 19 лютого 2025 року, та із заявою про призначення пенсії звернулася 28 січня 2025 року, то призначення пенсії має відбутися з 20 лютого 2025 року.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність, в контексті частини 2 статті 2 КАС України, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 10 від 04 лютого 2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та необхідність захисту порушеного права позивача, виходячи з повноваження суду, визначених статтями 9 та 245 КАС України, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 для обчислення розміру пенсії періоди роботи з 22 вересня 1983 року по 22 грудня 1986 року, з 10 лютого 1987 року по 01 вересня 1987 року, з 01 листопада 1987 року по 03 червня 1988 року, з 22 листопада 1989 року по 26 січня 1991 року, з 26 січня 1991 року по 17 жовтня 1994 року та призначити пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 20 лютого 2025 року.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС Українипри частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач при поданні адміністративного позову сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 04 березня 2025 року № 0.0..1.

Таким чином, вказана сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139,229, 242-246, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 10 від 04 лютого 2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 для обчислення розміру пенсії періоди роботи з 22 вересня 1983 року по 22 грудня 1986 року, з 10 лютого 1987 року по 01 вересня 1987 року, з 01 листопада 1987 року по 03 червня 1988 року, з 22 листопада 1989 року по 26 січня 1991 року, з 26 січня 1991 року по 17 жовтня 1994 року та призначити пенсію за віком, згідно з статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з моменту настання права на пенсію за віком, тобто з 20 лютого 2025 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) судові витрати у розмірі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.) сплаченого судового збору.

5. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 13 червня 2025 року.

СуддяТ.В.Скраль