Справа № 140/8275/24
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/8275/24 пров. № А/857/27215/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Глушка І.В.

суддів Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційні скарги Державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» та Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року (ухвалене суддею Лозовський О.А., м. Луцьк, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін) у справі № 140/8275/24 за адміністративним позовом Державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

в серпні 2024 року, Державне підприємство «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» (ДП ЕДГ «Еліта» Волинської ДСГДС ІСГ Карпатського регіону НААН України, позивач) звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.06.2024 №00/17796/03-20-24-06-14 та від 27.06.2024 №00/17797/03-20-24-06-14.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 27.06.2024 №00/17796/03-20-24-06-14 в частині нарахування штрафу за невчасну сплату податку на доходи фізичних осіб у сумі 85 245,16 гривень та від 27.06.2024 №00/17797/03-20-24-06-14 в частині нарахування штрафу за невчасну сплату військового збору сумі 5 010,06 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, сторони оскаржили його в апеляційному порядку.

ДП ЕДГ «Еліта» Волинської ДСГДС ІСГ Карпатського регіону НААН не погоджується з таким рішенням в частині відмови в задоволенні позовних вимог, та вважає його в цій частині необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки судом прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в актах перевірок податковий орган вказував про необхідність застосування до позивача відповідальності, передбаченої статтею 126 ПК України та відповідно до розрахунків штрафних (фінансових) санкцій сума таких штрафних санкцій також була визначена виходячи із відсоткових ставок встановлених саме статтею 126 ПК України. Натомість суд першої інстанції втручаючись у дискреційні повноваження податкового органу самостійно надав правову кваліфікацію діям позивача як таким, за що за які останній підлягає відповідальності на підставі статті 124 ПК України та здійснив новий розрахунок штрафних санкцій на підставі іншої норми закону, яку не застосував податковий орган під час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Так, чинна редакція статті 126 ПК України не визначає відповідальності за порушення платниками податків своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання, натомість вказана стаття містить норми щодо порушення порядку подання банками, іншими фінансовими установами, небанківськими надавачами платіжних послуг, емітентами електронних грошей податкової інформації контролюючим органам. Вважає, що має місце не помилка в розрахунку застосованих до позивача санкцій, а помилка в застосуванні правової норми, а саме застосування не тієї норми, що підлягала застосуванню за фактом правопорушення, та у суду першої інстанції були відсутні повноваження застосовувати іншу норму закону, для притягнення позивача до відповідальності, яку не застосував контролюючий орган, що у свою чергу, є підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у повному обсязі. Просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 27.06.2024 №00/17796/03-20-24-06-14 в частині нарахування штрафу за невчасну сплату податку на доходи фізичних осіб у сумі 26 064,71 грн. та від 27.06.2024 №00/17797/03-20-24-06-14 в частині нарахування штрафу за невчасну сплату військового збору сумі 2759,75 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити.

Відповідач не погоджується з рішенням суду з підстав неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що так як ДП ЕДГ «ЕЛІТА» ВОЛИНСЬКОЇ ДСГДС ІСГ КАРПАТСЬКОГО РЕГІОНУ НААН грошове зобов`язання погашено із затримкою у 221 календарний день, відповідно нараховано штрафні санкції в сумі 111 309,87 грн. та 7 769,81 грн. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду без змін.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1. статті 20, статті 76 Податкового кодексу України (далі ПК України) були проведені камеральні перевірки ДП ЕДГ «Еліта» Волинської ДСГДС ІСГ Карпатського регіону НААН України з питань дотримання вимог статей 57.1 статті 57 та пункту 177.11. статті 177 ПК України щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

За результатами перевірок встановлено, що позивач порушив вимоги ПК України, а саме несвоєчасно сплачено узгоджені податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збоку. Зокрема із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

На підставі актів перевірки від 30.05.2024 №14162/03-20-24-06-10 та №14168/03-20-24-06-10, Головним управлінням ДПС у Волинській області винесені податкові повідомлення-рішення №00/17796/03-20-24-06-14; №00/17797/03-20-24-06-14 форми «Ш» від 27.06.2024 року.

ДП ЕДГ «Еліта» Волинської ДСГДС ІСГ Карпатського регіону НААН України не погоджуючись із вищезазначеними податковими повідомленнями рішення звернулось до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем у винесених податкових повідомлень рішень не правильно нараховані кількість днів затримки за невчасну сплату військового збору та за невчасну сплату ПДФО та протиправно застосований штраф в розмірі 20%.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з підпунктами 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України (у редакції, чинній на момент проведення перевірки) контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки регламентовано пунктом 75.1 статті 75 ПК України.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також можуть бути: 1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків); 2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних; 3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах; 4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні»; 5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу; 6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки; 7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 39-3 цього Кодексу; 8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту44-1.2 статті 44-1цьогоКодексу; 9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-2 цього Кодексу; 10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту73.3.1 пункту 73.3 статті 73цього Кодексу; 11) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова (пункт 76.1 статті 76 ПК України).

Судом встановлено, що з актів перевірок від 30.05.2024 №14162/03-20-24-06-10 та №14168/03-20-24-06-10 вбачається, що камеральні перевірки ДП ЕДГ «Еліта» Волинської ДСГДС ІСГ Карпатського регіону НААН України було проведено з питань дотримання вимог статей 57.1 статті 57 та пункту 177.11. статті 177 ПК України.

Відповідно до пункту 177.11. статті 177 ПК України фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи, а також відомості про суми єдиного внеску, нарахованого на доходи від підприємницької діяльності в розмірах, визначених відповідно до закону. Фізичні особи, стосовно яких проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням, подають податкову декларацію за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключно доходи від проведення підприємницької діяльності, у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду. У разі проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням останнім базовим податковим (звітним) періодом є період з дня, наступного за днем закінчення попереднього базового податкового (звітного) періоду до останнього дня календарного місяця, в якому проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності.

Так, Законом України «Про внесення змін до ПК України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 №466-IX, який набрав чинності з 01.01.2021, змінено розміри штрафів за порушення правил сплати грошового зобов`язання, а саме: зменшено штрафи у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання: при затримці сплати до 30 днів - з 10 до 5 %, більше 30 днів - з 20 до 10 %.

Згідно з пунктом 124.1 статті 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Суд першої інстанції вірно вказав, що не точності у актах перевірки від 30.05.2024 №14162/03-20-24-06-10 та №14168/03-20-24-06-10 та розрахунках штрафних (фінансових) санкцій, щодо відповідальності позивача передбаченої статтею 124 та 126 ПК України, не відміняють факт затримки сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Пунктом 86.8 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Постановою Кабінет Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 на всій території України з 12.03.2020 було установлено карантин. З метою запровадження податкових та неподаткових пільг, пов`язаних із строком сплати податків, нарахуванням заробітної плати за дні вимушеного простою, термінами подачі податкових декларацій, термінами проведення перевірок, нарахування штрафних санкцій та пені Верховна Рада України 17.03.2020 ухвалила Закон України «Про внесення змін до ПК України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 533-IX, який набув чинності 18.03.2020. Цим Законом підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 52-1.

Відповідно до цієї норми за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01.03.2020 по 31.05.2020, штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення правил обліку, виробництва та обігу пального або спирту етилового на акцизних складах, що застосовуються на загальних підставах; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Так, карантин діяв в Україні в період з 12.03.2020 до 30.06.2023, згідно постанов Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (з урахуванням змін), та від 27.06.2023 №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

До завершення карантину Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

03.03.2022 прийнято Закон України «Про внесення змін до ПК України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» № 2118-IX, який набрав чинності 07.03.2022, яким підрозд. 10 розд. XX Перехідних положень ПК України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 № 2260-ІХ (далі-Закон №2260-ІХ), який набрав чинності 27.05.2022, внесено зміни до пп. 69 підрозд. 10 розд. ХХ Перехідних положень ПК України, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, установлено особливості для справляння податків і зборів.

Підпункт 69.1, 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України викладено у такій редакції: «У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні. Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24.02.2022 до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15.07.2022, подання податкової звітності до 20.07.2022 та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31.07.2022. Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику». У разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Тобто, Законом №2260-ІХ, який набрав чинності 27.05.2022, поновлено відповідальність платників податків у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок згідно з Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підп. 112.8.9 п. 112.8 ст. 112 Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності.

Відтак, з набранням чинності Законом №2260-IX передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку, зокрема, щодо дотримання термінів сплати податків та зборів.

Таким чином, з 27.05.2022 припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались п. 52-1 підрозд. 10 розд. XX Перехідних положень ПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в період дії мораторію, запровадженого п. 52-1 підрозд. 10 розд. XX Перехідних положень ПК України, а саме з 01.03.2020 по 26.05.2022. Натомість, відповідачем у спірних податкових повідомленнях рішення не правильно нараховані кількість днів затримки за невчасну сплату військового збору та за невчасну сплату ПДФО та протиправно застосований штраф в розмірі 20%.

Судом встановлено, що відповідно до податкового повідомлення рішення від 27.06.2024 №00/17796/03-20-24-06-14 та його додатку - граничний термін сплати ПДФО 15.02.2020. Так, кількість днів затримки за невчасну сплату ПДФО з 15.02.2020 по 01.03.2020 становить 14 днів. Відповідно до податкового повідомлення рішення від 27.06.2024 №00/17797/03-20-24-06-14 та його додатку - граничний термін сплати військового збору 29.12.2019. Так, кількість днів затримки за невчасну сплату військового збору з 29.12.2019 по 01.03.2020 становить 64 дні.

Законом України «Про внесення змін до ПК України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних не узгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 №466-IX, який набрав чинності з 01.01.2021, змінено розміри штрафів за порушення правил сплати грошового зобов`язання, а саме: зменшено штрафи у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання: при затримці сплати до 30 днів - з 10 до 5 %, більше 30 днів - з 20 до 10 %.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку і з таким погоджується колегія суддів, що оскільки затримка сплати грошового зобов`язання до 30 днів (податкове повідомлення рішення від 27.06.2024 №00/17796/03-20-24-06-14) і більше 30 днів (податкове повідомлення рішення від 27.06.2024 №00/17797/03-20-24-06-14), тому розмір штрафу - 5 % і 10% відповідно. Відтак, податкове повідомлення рішення від 27.06.2024 №00/17796/03-20-24-06-14 підлягає скасуванню у частині нарахування штрафу за невчасну сплату податку на доходи фізичних осіб сумі 85 245,16 грн., а податкове повідомлення рішення від 27.06.2024 №00/17797/03-20-24-06-14 в частині нарахування штрафу за невчасну сплату військового збору у сумі 5 010,06 грн.

Судом першої інстанції вірно застосовано судову практику з спірних правовідносин.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційних скарг встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державного підприємства «Експериментально-дослідне господарство «Еліта» Волинської державної сільськогосподарської станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України» та Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року у справі № 140/8275/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний