Справа № 585/861/25
Суддя: Євтюшенкова В. І.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/861/25
Номер провадження 2-а/585/22/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання Зубко К. В.,

Справа № 585/861/25, провадження № 2-а/585/22/25

Позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач 1: інспектор Роменського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області Гвоздецький Владислав Сергійович,

відповідач 2: Головне управління Національної поліції в Сумській області,

розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу про скасування постанови серія ЕГА №1701847 від 28.02.2025.

Представник позивача: Наталич Ганна Вікторівна, яка діє на підставі Доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, які визначені п.п.1-2, 9-23, 26-29 ч.1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 07.04.2025 №169/2025-3856618.

Представник відповідача 2 Головного управління Національної поліції України в Сумській області: Каракуц Марія Юріївна, яка діє в порядку самопредставництва.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернулась до Роменського міськрайонного суду з адміністративним позовом про скасування постанови серія ЕГА №1701847 від 28.02.2025.

Позовні вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою на неї накладено штраф у розмірі 850 грн. за порушення норм ст. 183 КУпАП. З постановою вона не погоджується, постанова винесена без фактичного розгляду справи та без з`ясування всіх її обставин, без дослідження доказів та з порушенням конституційного права на захист.

У провадженні Роменського РВП перебуває кримінальне провадження № 0000295, розпочате за її заявою від 21.08.2024 за ч.1 ст. 125 КК України за фактом завдання їй ушкодження сусідкою ОСОБА_2 шляхом вилиття ємності, що знаходилась у гарячій сковорідці, після чого вона ( ОСОБА_1 ) отримала численні тілесні опіки. На сьогоднішній день зі сторони указаної сусідки надходять погрози застосування фізичного насильства. 28.02.2025 аналогічні дії застосування фізичного насильства вже вкотре почали застосовуватися зі сторони даної сусідки (заборона користуватись кухнею, не допуск до місць загального користування, вчинення бійки, нецензурне висловлювання), тому вона з метою захисту свого життя вимушена була звернутись до поліції за номером 102. Звернення до поліції було останньою надією, що їй допоможуть і захистять її права та інтереси та роз`яснять її сусідці, що так вчиняти не можна, що вона (позивач) також людина і має право на існування.

Натомість вона отримала постанову про притягнення її до відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Посилаючись на те, що кожен має право звернутись до поліції для захисту, а поліція зобов`язана відреагувати на звернення і вжити заходи для охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, оцінити та перевірити обставини, які змусили подзвонити «102», допитати свідків, учасників події та дослідити докази проступку, не обмежуватись вказівкою, що «не було подій» на які вказав заявник.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом адміністративного проступку, оскільки опис правопорушення не належний доказ порушення.

Просить скасувати оскаржувану нею постанову та стягнути на її користь судові витрати.

У відзиві на позов представник Головного управління Національної поліції в Сумській області Каракуц М.Ю. щодо позовних вимог заперечує. Вказує, що 28.02.2025 зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що за адресою АДРЕСА_1 заявниця ОСОБА_1 викликала поліцію з приводу потреби врегулювання конфлікту зі своєю сусідкою. За словами заявниці сусідка перешкоджала їй в доступі до загальних місць користування, сварилась, стверджувала, що остання регулярно наносить шкоди їй та її майну. В ході спілкування на місці події заявлена інформація не підтвердилась. сусідка, на яку скаржилась заявниця, поводила себе спокійно і стримано, натомість заявниця ОСОБА_1 кричала та поводила себе агресивно. Поліцейський ОСОБА_3 пояснив ОСОБА_1 , що оскільки вона здійснила завідомо неправдивий виклик поліції на лінію «102» та повідомила про дії, які не знайшли будь-якого підтвердження, за зазначені дії передбачена адміністративна відповідальність Надалі поліцейський склав відповідну постанову, роз`яснивши ОСОБА_1 її права. Посилаючись на норми законодавства, що регулює спірні правовідносини, представник відповідача просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, пояснила, що живе в гуртожитку, в якому блокова система і спільна кухня. Вона неодноразово зверталась до поліції з приводу протиправної поведінки сусідів, але поліція не реагує. В той день вона викликала поліцію по номеру 102 і скаржилась на дії сусідки ОСОБА_2 . Вона застосовувала відносно неї фізичну силу. Приїхала поліція, опитали сусідку по гуртожитку. Поліцейський сказав, що викликати поліцію підстав не було. Вона повідомляла працівників поліції, що є відкрита кримінальна справа по факту її побиття. Поліцейський допитував сусідку, яка є свідком, але вони всі заодно.

Представник позивача Наталич Г.В. позовні вимоги підтримала, зазначила, що оскаржувана постанова не обґрунтована, не досліджені всі обставини.

Представник відповідача Каракуц М.Ю. проти задоволення позову заперечувала, пославшись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

12.03.2025 позовну заяву залишено без руху (а.с.14).

14.03.2025 подано заяву про усунення недоліків та долучено квитанцію про сплату судового збору (а.с.17, 18).

18.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження (а.с.18).

19.03.2025 постановлено ухвалу про проведення підготовчого засідання з представником відповідача 2 в режимі відеоконференції (а.с.26).

11.04.2025 постановлено ухвалу про проведення підготовчого засідання з представником відповідача 2 в режимі відеоконференції (а.с.50).

07.05.2025 постановлено ухвалу проведення підготовчого засідання з представником відповідача 2 в режимі відеоконференції (а.с.62).

12.05.2025 судом закінчено підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.68).

Відповідач 1 інспектор Роменського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області Гвоздецький В.С. до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином .

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 246 КАС України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8 зворот).

28.02.2025 інспектором Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Гвоздецьким В.С. відносно ОСОБА_1 винесено постанову, відповідно до якої на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. за 183 КУпАП. Згідно указаної постанови 28.02.2025 в АДРЕСА_1 громадянка ОСОБА_4 викликавши поліцію здійснила завідомо неправдивий виклик поліції та говорить речі, які не відповідають дійсності. Постанова направлена позивачу 03.03.2025 за вих. №5838 рекомендованим листом (а.с.10).

За вих. №762152/04-25 від 18.03.2025 начальнику ВДВС направлено на примусове виконання постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1701847 від 28.05.2025, з якого вбачається, що сума штрафу подвоїлась і становить 1700 грн. (а.с.37).

У своїх письмових поясненнях інспектор Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Гвоздецький В.С. вказав про те, що 28.02.2025 під час несення служби у складі ГРПП Роменського РВП разом з капітаном поліції ОСОБА_5 близько 11 год. 58 хв. було здійснено виїзд на повідомлення від ОСОБА_1 про те, що сусідка ОСОБА_6 , 1949 р.н. стукає в двері квартири заявниці, вчиняє сварку по місцю її проживання в АДРЕСА_1 . На місці було встановлено, що ОСОБА_6 не вчиняла ніякі хуліганські дії в бік заявниці. Також було допитано іншу сусідку заявниці, яка повідомила, що ОСОБА_6 завжди веде себе адекватно, не чинить ніяких конфліктів, конфлікту із заявницею, не бачила. Таким чином, заявницю було повідомлено, що на неї буде складено постанову за ст. 183 КУпАП за те, що остання здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, так як факт події не було підтверджено (а.с.40-41).

З долученого до матеріалів справи відеозапису з боді камери працівника поліції вбачається, що працівники поліції 28.02.2025 о 12 год. 09 хв. здійснили виїзд на виклик ОСОБА_1 .

При виїзді на місце виклику працівники поліції опитали заявницю ОСОБА_1 та її сусідку, на поведінку якої скаржилась позивач. ОСОБА_1 заявляла, що її сусідка б`ється, всіх грабує і рубає, порозбивала їй все в кімнаті і робить таке кожен день. Також зазначає, що сусідка «нечиста сила» та вбиває сусідів. На запитання поліцейського, чи не зверталась вона до дільничної, ОСОБА_1 заявила, що дільнична ненормальна. На місці події присутня і сама сусідка ОСОБА_1 , на яку остання скаржиться. ОСОБА_6 поводиться адекватно, відповідає на всі запитання працівників поліції, надає пояснення. Щодо заяви ОСОБА_1 про перешкоду в користуванні спільною кухнею, ОСОБА_6 пояснює, що не заперечує щоб ОСОБА_1 користувалась кухнею, лише забороняє їй користуватись краном, який встановлювала та ремонтувала за власні кошти.

Крім цього, працівники поліції допитали іншу сусідку ОСОБА_1 , яка письмово відмовилась надавати пояснення, але сказала, що чула якусь сварку, з кімнати не виходила, а до ОСОБА_1 в двері ніхто не стукав. Весь час перебування працівників поліції на місці події ОСОБА_1 швидко ходить з кімнати на кухню та по коридору, голосно розмовляє, викрикує. На прохання працівника поліції до ОСОБА_1 про те, щоб вона не сварилась з сусідами, остання зазначає, що всі вони вбивці і сусідка ОСОБА_6 також вбивця, що її треба в психлікарню відправити, вона «воровка і бандітка» та тварина. Коли працівник поліції пояснив ОСОБА_1 про те, що її інша сусідка не підтвердила того факту, що до ОСОБА_1 сьогодні хтось стукав, остання зазначила те, що та сусідка «така сама брехуха». Працівник поліції роз`яснив, що інформація яку ОСОБА_1 повідомила по номеру «102» не підтвердилась і відносно неї буде складено постанову за завідомо неправдивий виклик працівників поліції, роз`яснює ОСОБА_1 ст. 63 Конституції України та її права, проте ОСОБА_1 його не слухає, говорить, що він бреше і всі брешуть. ОСОБА_1 повідомлено про те, який розмір штрафу на неї накладено, який порядок його сплати.

Від отримання копії постанови остання відмовилась, на що їй роз`яснили, що в такому випадку постанова буде направлена на її адресу рекомендованим листом (а.с.45).

До матеріалів справи долучено Витяг з ЄРДР, з якого вбачається про реєстрацію кримінального провадження №0000295 21.08.2024 на підставі ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду, по факту завдання ОСОБА_1 сусідкою ОСОБА_7 пошкоджень (а.с.11). Витяг сформований 12.09.2024. Проте стороною позивача не долучено відомостей про те, який результат розслідування указаного кримінального провадження на момент звернення до суду.

З досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин вбачається, що між сторонами склались правовідносини з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про національну поліцію».

Норми права, застосовані судом:

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтею 7 КАС України визначено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Статтею 183 КУпАП передбачена відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За змістом ст. 2 Закону № 580-VIII завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

За змістом ст. 18 цього Закону поліцейський, серед іншого, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних обов`язків), наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема, домедичну і медичну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які перебувають у безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені статтею 183 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Мотиви суду.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, кожного окремо та в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Так, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1701847 від 28.02.2025 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 грн. У постанові вказано, що 28.02.2025 ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик працівників поліції, так як подія, про яку вона вказала, не підтвердилась. Говорить речі, які не відповідають дійсності (а.с.10).

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не беззаперечний доказ адміністративного проступку, оскільки опис правопорушення не належний доказ порушення. Постанова рішення суб?єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (абз. 6 п. 19 постанови ВС від 26.04.2018, №338/1/17).

Висновок про наявність чи відсутність в діях складу адміністративного правопорушення має бути обґрунтований на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують адміністративне правопорушення (п. 26 постанови ВС від 27.06.2019, №560/751/17).

З пояснень інспектора Роменського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Гвоздецького В.С. вбачається, що 28.02.2025 під час несення служби у складі ГРПП Роменського РВП разом з капітаном поліції ОСОБА_5 близько 11 год. 58 хв. було здійснено виїзд на повідомлення від ОСОБА_1 про те, що сусідка ОСОБА_6 , 1949 р.н. стукає в двері квартири заявниці, вчиняє сварку по місцю її проживання в АДРЕСА_1 . На місці було встановлено, що ОСОБА_6 не вчиняла ніякі хуліганські дії в бік заявниці. Також було допитано іншу сусідку заявниці, яка повідомила, що ОСОБА_6 завжди веде себе адекватно, не чинить ніяких конфліктів, конфлікту із заявницею, не бачила (а.с.40-41).

Надані ним пояснення підтвердились відеозаписом, що долучений до матеріалів справи, оглядом якого було встановлено, що ОСОБА_1 сама особисто висловлюється не коректно на адресу своїх сусідів, ображає їх, називає всіх «брехунами», «нечистою силою», «вбивцями», тобто за своєї ініціативи вчиняє дії, що можуть стати передумовою сварки.

Так само слова образи вона висловлює і відносно дільничної і працівників поліції, які прибули на виклик.

В той же час її сусідка ОСОБА_7 , яка за словами ОСОБА_1 застосовувала до неї фізичну силу, стукала в її двері та розгромила все в її кімнаті, навпаки поводиться адекватно, не підвищує голос та спокійно надає працівникам поліції пояснення.

Інша сусідка ОСОБА_1 надала усні пояснення, в яких не підтвердила заявлені ОСОБА_1 підстави для виклику працівників поліції.

В оскаржуваній постанові працівник поліції зазначає, що ОСОБА_1 говорить речі, які не відповідають дійсності, з чим погоджується і суд після дослідження відеозапису.

Так, на запитання працівників поліції про причину їх виклику, ОСОБА_1 заявляє, що вона ( ОСОБА_1 ) «різана і бита», її сусідка «б`ється, всіх грабує і рубає і робить таке кожен день…порозбивала двері, вивалила стіну», при цьому зазначене не підтверджується, слідів побиття і порізів ОСОБА_1 не має, стіни не розбиті і двері кімнати заявниці на місці.

Звертає увагу на себе і той факт, як ОСОБА_1 досить агресивно реагує на заяву працівника поліції про необхідність жити з сусідами мирно, заявляє, що «вони всі вбивці, сусідку треба в дурку, вона воровка і бандитка».

Також ОСОБА_1 не реагує і на прохання працівника поліції голосно не кричати.

Під час огляду відеозапису судом звернуто увагу на дотримання прав позивача під час розгляду справи відносно неї працівником поліції, ОСОБА_1 роз`яснено як ст. 63 Конституції України, так і ст. 268 КУпАП. Також їй роз`яснено порядок сплати штрафу.

Стороною позивача не надано доказів, які б свідчили про вчинення її сусідкою заявлених ОСОБА_1 у заяві протиправних дій, які б порушували її права, інтереси або створювали загрозу її здоров`ю, життю чи майну та які б були обґрунтованою підставою для виклику екстрених служб, а саме поліції, що дає суду підстави вважати, що позивач здійснила виклик поліції безпідставно.

Посилання позивача на наявність кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР за її заявою щодо вчинення відносно неї кримінального правопорушення сусідкою ОСОБА_7 , судом до уваги не приймаються, оскільки до матеріалів справи не долучено даних про те, на якому етапі перебуває кримінальне провадження на момент звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом.

Відтак, суд приходить до висновку, що стороною відповідача в повній мірі доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП. Постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства, інспектор під час виїзду за викликом позивача з`ясував всі обставини подій, про які заявила позивач у виклику, які свого підтвердження не знайшли, встановив факт завідомо неправдивого виклику та виніс постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення. Суд зазначає, що інспектор приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладаючи на нього адміністративне стягнення, діяв у межах своєї компетенції та відповідно до частин першої та другої статті 222 КУпАП, стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції ст.183 КУпАП, тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Заперечення позивача та її представника щодо безпідставності винесення постанови спростовуються вищевказаними доказами і самі по собі не мають юридичної сили, оскільки свою позицію та невинуватість позивач повинен довести шляхом надання доказів на спростування обставин викладених у оскаржуваній постанові, адже відповідно до ч.1 ст.8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом; ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Втім, доказів, які мали б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем та її представником надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Приймаючи рішення, суд враховує, що визначений правовою нормою ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі № 520/2261/19.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позов без задоволення.

Також відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З урахуванням того, що позивачу в задоволенні позовних вимог відмовлено, сплачений нею при зверненні до суду судовий збір не компенсується.

Також судом застосовані норми процесуального права, які регулюють порядок ухвалення рішення: ст. ст. 241-246, 250 КАС України.

Суд вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , до інспектора Роменського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області Гвоздецького Владислава Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови серія ЕГА №1701847 від 28.02.2025, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається на підставі ч. 4 ст. 286 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Інспектор Роменського районний відділ поліції Головного управління національної поліції в Сумській області Гвоздецький Владислав Сергійович, місцезнаходження: вул. Коржівська, 107, м. Ромни Сумської області .

Головне управління Національної поліції в Сумській області, адреса: вул. Г.Кондратьєва, 23 м. Суми, .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова