Справа № 307/1992/25
Суддя: Стецюк М. Д.
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/1992/25
Провадження № 2-а/307/53/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., за участю представника позивача Конопіхіна А.В., представника відповідача Фекете Й.Й. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 третя особа Нетішинський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Конопіхін Антон Володимирович, звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Нетішинський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення від 25 вересня 2024 року, начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 №3575 позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. Вважає, що вказана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав. Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. У порушення вимог ч.1 ст.277-2 КУпАП позивача взагалі не було повідомлено про час та місце розгляду справ відносно нього.

Відповідно до постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 №3575, 20 вересня 2024 о 18:00 год. встановлено, що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, 04 березня 2022 року не повідомив за місцем проживання територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про зміни особистих облікових даних, а саме стані здоров`я (не пройшов військово-лікарську комісію, для встановлення ступеню придатності до військової служби), та не повідомив особисто в семиденний строк про такі зміни за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Дата вчинення адміністративного правопорушення 04 березня 2022 року, дата виявлення 20 вересня 2024 року. Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції станом на 04 березня 2022 року) призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи. Аналізом вищевказаної норми встановлено, що даною нормою на військовозобов`язаних не покладено обов`язку проходити військово-лікарську комісію. А сам факт проходження чи не проходження військово-лікарської комісії не є зміною стану здоров`я. Тому, у ОСОБА_1 станом на 04 березня 2022 року і не виникало обов`язку повідомляти відповідний ІНФОРМАЦІЯ_3 про зміну стану здоров`я, так як, жодних змін в стані здоров`я не відбулося. Також, відповідно до ч. 2 ст. 210 КУпАП відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Проте, відповідно до постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутнє посилання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 210 КУпАП. Крім того за приписами ч. 7 ст. 38 КУпАП стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 210 КУпАП може бути накладене не пізніше одного року з моменту вчинення. Відповідно до вищевказаного протоколу стягнення накладено після 2,5 років з моменту начебто вчинення, тобто, поза строками притягнення до адміністративної відповідальності за даний вид правопорушення. Також, при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 не роз`яснено ОСОБА_1 права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, такими діями відповідач порушив права ОСОБА_1 як особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Отже, не погоджуєтьсь із зазначеним рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважає ОСОБА_1 невинним, постанова №3575 є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Щодо строків оскарження. Вищевказана постанова датована 25 вересня 2024 року, проте, про її існування позивач дізнався лише після відкриття заступником начальника Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчого провадження 26 травня 2025 року. На виконання вказана постанова направлена 25 травня 2025 року. Виходячи з принципу «належного урядування», державні органи зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати будь яку вигоду від своїх протиправних дій, зокрема, дій що призводять до порушення строків оскарження рішень таких органів. За таких обставин наявні підстави для поновлення строків звернення до суду з цим позовом.

Враховуючи наведене, просить поновити строк звернення до суду та скасувати постанову №3575 від 25 вересня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 210 КУпАП та провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

06 червня 2025 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

10 червня 2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначають наступне. 20 вересня 2024 року офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 3575 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.210 КУпАП. Підставою таких дій, було те, що він, будучи військовозобов`язаним, 04 березня 2022 року не повідомив за місцем проживання територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про зміни у особистих облікових даних, а саме стані здоров`я (не пройшов військово-лікарську комісію, для встановлення ступеня придатності до військової служби), та не повідомив особисто в семиденний строк про такі зміни за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». ОСОБА_1 від підпису в протоколі відмовився, про що у відповідній графі протоколу засвідчено підписами свідків. 25 вересня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 3575 за ч. 2 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , якою накладено штраф у розмірі 1700 грн. Статтею ст. 210 КУпАП (що діяла на час вчинення правопорушення) передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Частиною другою цієї статті КУпАП встановлено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Санкція ч. 2 ст. 210 КУпАП передбачала можливість накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, позивач проігнорувавши виконання обов`язку, покладеного на нього згідно вищезазначених правових норм, не став на військовий облік та не уточнив свої персональні дані, тому ОСОБА_1 порушив правила військового обліку а відтак підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. Враховуючи вищевикладене, просять відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 25 вересня 2024 року постановою № 3575 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Згідно змісту вказаної постанови, 20 вересня 2024 о 18:00 год. встановлено, що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, 04 березня 2022 року не повідомив за місцем проживання територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про зміни особистих облікових даних, а саме стані здоров`я (не пройшов військово-лікарську комісію, для встановлення ступеню придатності до військової служби), та не повідомив особисто в семиденний строк про такі зміни за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Дата вчинення адміністративного правопорушення 04 березня 2022 року, дата виявлення 20 вересня 2024 року (а.с.15).

З протоколу №3575 від 20 вересня 2024 року вбачається, що 20 вересня 2024 о 18:00 год. встановлено, що ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, 04 березня 2022 року не повідомив за місцем проживання територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про зміни особистих облікових даних, а саме стані здоров`я (не пройшов військово-лікарську комісію, для встановлення ступеню придатності до військової служби), та не повідомив особисто в семиденний строк про такі зміни за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим порушив ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Дата вчинення адміністративного правопорушення 04 березня 2022 року, дата виявлення 20 вересня 2024 року (а.с.45-46)

Із листа ІНФОРМАЦІЯ_3 №8136 від 20 травня 2025 року адресованого Нетішинському відділу ДВС у Шепетівському районі Хмельницької області відомо про направлення на примусове виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення №3575 від 25 вересня 2024 року (а.с.14).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 26 травня 2025 року заступником начальника Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Пеліхом Миколою Олександровичем відкрито виконавче провадження №78191023 про стягнення з ОСОБА_1 адміністративний штраф у подвійному розмірі в сумі 3400 грн. на користь держави (а.с.12-13).

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №839 від 14 жовтня 2024 року вбачається, що солдат ОСОБА_1 дійсно з 07 жовтня 2024 року по теперішній час перебуває на військовій службі у частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, згідно з Указом Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію»(а.с.9).

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Представник позивача, звертаючись до суду з заявою, вказує, що про існування постанови позивачу стало відомо лише після відкриття заступником начальника Нетішинського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчого провадження 26 травня 2025 року.

При цьому суд враховує наведені позивачем обставини, тому дійшов висновку про можливість поновлення процесуального строку на звернення до суду, як пропущеного із поважних причин.

В даному випадку, із доданих до позовної заяви матеріалів слідує, що строк звернення до суду пропущений позивачем із поважних причин, адже докази, які б спростовували твердження позивача відносно того, коли він довідався про оскаржувану постанову, представником відповідача суду не надано.

Таким чином судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 було пропущено строк звернення до суду з поважних причин, а тому суд вважає про наявність підстави для поновлення позивачу строку для оскарження даної постанови.

Диспозиція ч.1 ст. 210 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, який полягає у порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

За частиною 2 вказаної статті настає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період (в редакції, яка діяла на момент правопорушення 04 березня 2022 року).

У відповідності до частин 5, 6 статті 4 Закону України ?Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію? передбачено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через медіа.

Особливий період в Україні розпочався з 17 березня 2014 року, коли було оприлюднений Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 ?Про часткову мобілізацію?.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 ?Про загальну мобілізацію? оголошено про загальну мобілізацію. Строк проведення загальної мобілізації продовжувався відповідними Указами Президента і триває на час розгляду справи судом.

Згідно з частиною 11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (тому числі і у редакції на момент вчинення адміністративного правопорушення) призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Так, суд зазначає, що на ОСОБА_1 , як військовозобов`язаного, був покладений обов`язок особисто повідомляти орган, де він перебуває на військовому обліку, про зміну стану здоров`я, як на момент зміни стану здоров`я, так і на момент винесення постанови про притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП.

Відповідно до ст. 38 КУПАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше ніж через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення - два місяці з дня його виявлення.

Правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, вчинене позивачем, було виявлено 20 вересня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі № 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Таким чином, правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, є триваючим та тривало до його виявлення 20 вересня 2024 року.

Так, правопорушення, вчинене позивачем було виявлено відповідачем 20 вересня 2024 року та 25 вересня 2025 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП. Таким чином, оскаржувана постанова винесена в межах строків накладення адміністративного стягнення передбачених ч. 1 ст. 38 КУпАП протягом двох місяців з дня його виявлення.

Доводи позивача про порушення його прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення 20 вересня 2024 року, зокрема про те, що позивача не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено 20 вересня 2025 року, а розгляд справи відбувся 25 вересня 2025 року, чим позбавлено ОСОБА_1 прав, гарантованих Конституцією України та ст. 268 КУпАП, у т.ч. права на правову допомогу адвоката, суд оцінює критично, оскільки в протоколі від 20 вересня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення міститься інформація про дату, час і місце розгляду справи, роз`яснення прав згідно ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України та міститься відмова від підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у присутності двох свідків.

Також, як вбачається з протоколу від 20 вересня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення жодних заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, у т.ч. через необхідність залучення захисника (адвоката), необхідності долучення доказів по справі, тощо, гр. ОСОБА_1 не подавалось, в відповідній графі про це відсутня інформація.

Посилання позивача в позовній заяві на ст. 277 КУпАП щодо порушень правил розгляду справи про адміністративне правопорушення в частині необхідності відкладення розгляду справи не менш ніж на три дні з моменту складення протоколу по справі, не є релевантним, оскільки вказаною статтею регламентовано правила вручення повістки особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в випадках, коли розгляд справи проводиться судом.

Частиною 1 статті 277 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Вказаних приписів відповідачем не порушено, а позивачем не доведено в позовній заяві порушення його прав при запровадженні щодо нього справи про адміністративне правопорушення і розгляді вказаної справи.

Разом з тим, згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наведеного випливає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа органу територіального центру комплектування та соціальної підтримки має обов`язок всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положення по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд у своїй постанові від 2 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Оскаржувана постанова містить відомості про те, що було вчинене адміністративне правопорушення, однак не містить посилань на будь-які докази, які б підтвердили вчинення порушення позивачем. При цьому, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

В ході ж розгляду даної адміністративної справи представником відповідача належним чином не спростовано доводи позивача щодо неправомірності притягнення його до відповідальності та відсутності доказів скоєння ним правопорушення передбаченого ч.2 ст. 210 КУпАП.

Відзив відповідача містить лише перелік норм чинного законодавства, проте у відзиві відсутні обґрунтування заперечень проти позову, не додано належні та допустимі доказів на спростовування позиції позивача.

Відстуні відомості, що у позивача змінився стан здоров`я, а також відомості про дату останього проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби позивачем ОСОБА_1 .

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210 КУпАП є недоведеним, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вказаних у оскаржуваній постанові обставин, а тому постанова № 3575 по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210 КУпАП від 25 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн. 00 коп. підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ст. 139 КАС України, з відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 третя особа Нетішинський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 3575 від 25 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Третя особа - Нетішинський відділ державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), адреса місцезнаходження: 30100, м. Нетішин, проспект Незалежності, 31, Шепетівського району, Хмельницької області, .

Повний текст рішення суду складено 13 червня 2025 року.

Суддя М.Д. Стецюк