Справа № 344/3028/25
Суддя: Атаманюк Б. М.
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/3028/25
Провадження № 2-а/344/47/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Атаманюка Б. М.

секретаря Солонинко С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Сінькевича В.І., про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 19.02.2025 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Сінькевича В.І. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 28.02.2025 адміністративний позов залишено без руху, надано позивачу строк для виправлення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.03.2025 відкрито провадження по справі до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Сінькевича В.І., про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, ухвалено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою поліцейського 2 взводу 1 роти 1 бат. Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Сінькевича В.І. серія ЕНА № 4029032 від 08.02.2025 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП за те, що 08.02.2025 о 08:23:47 годині в с. Глибока, дорога Н10 133 км, керуючи транспортним засобом ТОYОТА САМRY, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 8.5.1. ПДР України.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною та підлягає скасуванню оскільки він не порушував ПДР. Від місця ймовірного перетину дорожньої розмітки його зупинили за 3 км. На мобільному електронному пристрої показали коротке відео, на якому він не побачив свого авто, а той транспортний засіб на який вказував поліцейський не було можливості ідентифікувати а ні за маркою і моделлю, а ні за номерними знаками. Позивач не погоджується із зазначеним рішенням поліцейського, вважає себе невинним, постанову серія ЕНА № 4029032 від 08.02.2025 необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з не доведеністю вини у скоєнні інкримінованого правопорушення. Тому, позивач просить суд скасувати постанову серія ЕНА № 4029032 від 08.02.2025, якою ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції скористався правом відзиву на позовну заяву, на обґрунтування якого зазначив, що 08.02.2025 поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Сінькевич Володимир Іванович разом зі своїм напарником під час патрулювання Автодороги Н-10, яка проходить через с. Глибока, Коломийського району, Івано-Франківської області, помітили транспортний засіб ТОYОТА САМRY номерний знак НОМЕР_1 , водій якого не виконав вимогу горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 - «вузька суцільна лінія», перетнув її, виїхавши на смугу для руху зустрічного транспорту та здійснив обгін транспортних засобів, що рухалися попереду в попутньому напрямку, чим порушив пункт 8.5.1 ПДР України. Після зупинки вказаного ТЗ працівники поліції підійшли до водія, представились відповідно до вимог частини третьої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», проінформували водія про причину зупинки, а саме невиконання вимоги дорожньої розмітки 1.1 та порушення п. 8.5.1 ПДР України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене частиною першою статті 122 КУпАП, рядовий поліції Сінькевич В.І. після розгляду адміністративної справи, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4029032 від 08.02.2025 із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень. До матеріалів справи представником відповідача долучено відео доказ вчиненого адміністративного правопорушення.

Тому, враховуючи наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, доведеність вини у вчиненні порушення, просив у задоволенні позову відмовити.

Згідно ч. 5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п.8.1. ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.5.1. ПДР України визначено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до розділу 34 ПДР України, лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

За пунктом 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9. ПДР України).

Відповідно до ст.251 КУАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення, а саме: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за якими нормами КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що постановою поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Сінькевича В.І. серії ЕНА № 4029032 від 08.02.2025 ОСОБА_1 притягнено за ч.1 ст. 122 КУпАП за те, що 08.02.2025 о 08:23:47 годині в с. Глибока, дорога Н10 133 км, керуючи транспортним засобом ТОYОТА САМRY номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 8.5.1. ПДР України, та накладено штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с.14).

Факт вчинення адміністративного правопорушення та розгляд справи про дане правопорушення зафіксовано інспектором на відео з реєстратора службового ТЗ та нагрудної камери 471531. Посилання на вказані пристрої зазначені в графі 7 оскаржуваної постанови. Оглядом наданого відповідачем відеозапису встановлено, що легковий автомобіль чорного кольору у с. Глибока, Коломийського району, Івано-Франківської області, не виконав вимогу горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 - «вузька суцільна лінія», перетнув її, виїхавши на смугу для руху зустрічного транспорту та здійснив обгін транспортних засобів, що рухалися попереду в попутньому напрямку. Вказаний автомобіль переслідувала машина патрульної поліції на великій швидкості, та наздогнавши його встановлено, що це був ТЗ марки ТОYОТА САМRY номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 .

Досліджений доказ спростовує твердження позивача в позовній заяві, що він не вчиняв адміністративного правопорушення та керував ТЗ із дотриманням ПДР України.

В поданому позові позивач посилається на те, що винесена постанова складена не за місцем вчинення адміністративного правопорушення, а за 3 км, що порушує вимоги ст. 258 КУпАП, проте суд зазначає, що поліцейський автомобіль наздоганяв позивача, та лише за 3 км зупинив його, що об`єктивно виключає можливість поліції скласти протокол на місці вчинення правопорушення, а відтак дії працівників поліції щодо місця складення протоколу суд вважає правомірними.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що в силу п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР України інспектором ПП зафіксовано у встановленому законом порядку, а сам відеозапис як доказ досліджувався ним під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому суд визнає його як належний та допустимий доказ.

Згідно зі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, аналізом відеозапису наданих сторонами, наявних в матеріалах справи та досліджених судом, чітко зафіксовано, що водій ОСОБА_1 08.02.2025 о 08:23:47 годині в с. Глибока, дорога Н10 133 км, керуючи транспортним засобом ТОYОТА САМRY номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 8.5.1. ПДР України. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про беззаперечність доведення факту допущення водієм ОСОБА_1 порушення п. 8.5.1. ПДР України.

За даних обставин доводи, наведені позивачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією відповідача та наданими ним доказами, які в своїй сукупності є свідченням доведеності наявності в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Сумнівів щодо доведеності його вини, які б тлумачились на його користь, у суду немає.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Таким чином у діях позивача ОСОБА_1 наявна суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення - а саме прямий умисел.

Доводи позивача щодо допущених відповідачем процесуальних порушень при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження належними доказами та спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом із нагрудної камери поліцейського.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розглядаючи справу про адміністративне правопорушення та виносячи за її результатами оскаржувану постанову, відповідачем не було порушено вимог закону, а відтак, підстави для скасування оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відсутні.

На підставі викладеного, відповідно до статей 33, 121, 251, 252, 254, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись статтями 9, 77, 134, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Сінькевича В.І., про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Богдан АТАМАНЮК