Справа № 307/1395/25
Суддя: Чопик В. В.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/1395/25
Провадження № 2-а/307/35/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Чопик В.В., при секретарі Половко О.В., за участю позивача ОСОБА_1 , його представника Поковба В.В., представника відповідача Фекете Й.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат Поковба Василь Васильович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , від імені якого діє представник адвокат Поковба В.В., звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивував тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 42 від 10.01.2025 року позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за те, що не прибув за викликом у визначений повісткою № 1271849 від 18.11.2024 року день та час 01.12.2024 року об 14 годині до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чи порушив абз. 1 ч.1 ст. 22 ЗУ « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Дата вчинення адміністративного правопорушення 01.12.2024 року, дата виявлення порушення 01.12.2024 року.

Вважає, що протокол про вчинення правопорушення та постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною, повістки про виклик до ТЦК не отримував, виклик здійснювався безпідставно, у подальшому коли відповідачем на позивача було складено адміністративний протокол йому не було роз`яснено вимоги ст. 268 КУпАП, розгляд справи був призначений у той день, коли на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відтак відповідачем не забезпечено завчасне повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яке в розумінні Конвенції є кримінальним обвинуваченням, не надано мінімально встановлений КУпАП строк для підготовки до розгляду справи та не гарантовано позивачу отримання часу і можливості, необхідних для підготовки свого захисту, які регламентовані пунктом «b» частини 3 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», що свідчить про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У постанові про вчинення правопорушення містяться виправлення, а сама постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , останньому не вручалася, підпис у графі про отримання постанови ОСОБА_1 не ставив, і не міг проставити, так як після складання протоколу ІНФОРМАЦІЯ_2 не відвідував, тільки подав клопотання про закриття адміністративної справи, яке до сьогоднішнього дня не розглянуто. Також, копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не отримував, така, як це передбачено чинним законодавством, йому не направлялась. Про те, що його притягнуто до відповідальності йому стало відомо 15.04.2025 року через надходження листа з виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження.

Тому, просить поновити строк для подачі позову та визнати протиправною та скасувати постанову № 42 від 10.01.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо накладення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - адміністративного штрафу у розмірі 17 000 грн.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому посилаючись на нормативні акти, що зазначені у постанові № 42 від 10 січня 2025 року зазначає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, позивач був присутній при складанні протоколу, де в графі «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу» зазначив: « прошу розглянути справу без мене». Тому 10 січня 2025 року начальником тячівського ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення було постановлено постанову № 42 за ч.3 ст.210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , якою накладено штраф у ромірі 17 000 грн. Крім цього, зазначає, що згідно з номером поштового відправлення №850, зазначеним в описі вкладення до рекомендованого листа та на самому конверті з повісткою, відправлення було повернене з причин : «адресат відсутній за вказаною адресою», а відтак вважається, що позивач належним чином був викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, вважає, що позивач не виконав свого обов`язку, оскільки не з`явився в зазначений строк, а також не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_4 протягом трьох діб про причину своєї неявки, як це передбачено чинним законодавством України. Тому проти позову заперечив.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Крім цього, просить застосувати строки давності до даного позову.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 квітня 2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Судом встановлено, що згідно протоколу № 42 про адміністративне правопорушення від 10 січня 2025 року, складеного офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_3 , встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом у визначений повісткою № 1271849 від 18.11.2024 року день та час 01.12.2024 року об 14 годині до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чи порушив абз. 1 ч.1 ст. 22 ЗУ « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Дата вчинення адміністративного правопорушення 01.12.2024 року, дата виявлення порушення 01.12.2024 року.

Згідно постанови № 42 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 10 січня 2025 року, ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що не прибув за викликом у визначений повісткою № 1271849 від 18.11.2024 року день та час 01.12.2024 року об 14 годині до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чи порушив абз. 1 ч.1 ст. 22 ЗУ « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Дата вчинення адміністративного правопорушення 01.12.2024 року, дата виявлення порушення 01.12.2024 року.

Довідкою № 2/4290 від 26.12.2024 року виданою ТВО начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , підтверджено, ОСОБА_1 надано відстрочку від призиву на військову службу під час мобілізації, на особлий період на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 07.02.2025, як особі з інвалідність ІІІ групи.

Відповідно до повістки №1271849, ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 01.12.2024 року о 14 год. для уточнення даних.

Згідно довідки про причини/досилання від 18 листопада 2024 року, поштове повідомлення для ОСОБА_1 повернене у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою ( АДРЕСА_1 ), і вручене відправнику 18.12.2024 року.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частина 2 цієї статті встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Частина 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

Відповідно зі ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оборону України" визначено, що оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту також готовності населення і території держави до оборони.

З моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій (ч. 8 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, та діє на час розгляду даної справи.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності України, шанування її державних символів - є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: між іншого: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського), Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу СЗР України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або ж вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.

Підпунктом 2 пунктом 1 додатку 2 вказаного порядку встановлено, що призовники і військовозобов`язані повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Згідно ч.1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно ч. 9 ст. 29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України) для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. Після закінчення події, яка стала поважною причиною неприбуття військовозобов`язаного чи резервіста у строк, визначений у повістці, військовозобов`язаний чи резервіст зобов`язаний протягом трьох діб прибути до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України).

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 № 673 "Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори" поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори у строк, установлений територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, які підтверджені відповідними документами (довідками) визнаються: смерть близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича дружини (чоловіка), яка сталася пізніше ніж за сім діб до дати початку зборів; хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем; здійснення стосовно військовозобов`язаного кримінального провадження, а також застосування до нього адміністративного стягнення або кримінального покарання, яке робить неможливим його прибуття; потрапляння під вплив надзвичайної ситуації, яка виникла під час призову на збори і стала перешкодою своєчасному прибуттю; складання державних іспитів у вищих навчальних закладах.

Відповідно до п.п.21-24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. Резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місце знаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ. Резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місце знаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до п.п. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ , у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

У березні 2024 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був визнаний придатним до військової служби у військовий час та взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи та відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 23 ЗУ «Про мобілізацію підготовку та мобілізаційну» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації через що неодноразово отримував відстрочку від мобілізації на час дії військового стану, яку у подальшому повторно продовжував.

Позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14 год. 00 хв. 01 грудня 2024 року, шляхом направлення повістки № 1271849 від 18.11.2024 року, яка повернулася до відповідача з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою"., однак у визначену дату та час (01 грудня 2024 року) не прибув.

З досліджено судом протоколу про адміністративне правопорушення № 42 від 10 січня 2025 року та оскарженої постанови вбачається, що мета виклику позивача до ТЦК та СП на 14 год. 01 грудня 2024 року не конкретизована, тобто не зазначено для яких саме уточнень викликається ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник відповідача, також не підтвердив для яких уточнень на 14 годину 01.12.2024 року викликався позивач до ТЦК та СП.

Відтак, судом встановлено, що в порушення вищевказаних норм відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не було з`ясовано всіх обставин, які мали значення для прийняття рішення, зокрема: не було з`ясовано, що позивач знаходиться на військовому обліку, має відстрочку від призиву, яку йому було продовжено до 07.02.2025, а також не з`ясовано для саме яких уточнень викликався до ТЦК та СП на 14 годину 01.12.2024 року, в той час, коли йому було надано відстрочку від призиву, та чи ці дані, які підлягали уточненню, не були уточненні при подачі заяви про відстрочку.

Таким чином, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення не відповідає вимогам КУпАП, оскільки не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Як вбачається під час розгляду даної адміністративної справи представником відповідача належним чином не спростовано доводи позивача щодо неправомірності притягнення його до відповідальності за скоєння ним правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

За таких обставин, відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення не відповідає вимогам КУпАП, позов позивача слід задовольнити.

Щодо строків звернення до суду з даним позовом, то суд вважає, що такі позивачем не порушено, оскільки про наявність оскаржуваної постанови позивач дізнався 15.04.2025 року, через надходження листа з виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження, а з вернувся до суду з даним позовом 21.04.2025 року. Тобто звернувся до суду в межах строку, передбаченого ст..286 КАС України, з моменту коли дізнався про наявність оскарженої постанови. При цьому, відповідачем не спростовано твердження позивача, що підпис у оскарженій постанові не його.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати по справі слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст.9, 210, 245, 247, 251, 252, 255, 256, 280, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5-11, 13-15, 72-79, 90, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву задовольнити.

Постанову № 42 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 10 січня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. 00 коп. скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 484 грн. 48 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлений 12.06.2025.

Суддя: В.В. Чопик