Справа № 400/131/25
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 р. № 400/131/25
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенко В. В. розглянув у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, з дотриманням вимог передбачених ст.263 КАС України адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, вул. Смілянська, 23,м. Черкаси,Черкаська обл., Черкаський р-н,18002, просп. Хіміків, 50,м. Черкаси,Черкаська обл., Черкаський р-н,18028 Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,
провизнання протиправним та скасування рішення від 01.11.2024 року № 27; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 01.11.2024 № 27 щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " із врахуванням до страхового стажу періоди роботи протягом вересня 1981 - жовтня 1986 року згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 01.09.1982, періоду навчання з 01.09.1982 по 27.08.1984 згідно довідки від 12.08.2021 №287, періоду роботи в колгоспі з 16.03.1987 по 03.07.1992 згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 від 02.06.1987, періоду догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоду отримання компенсаційної виплати протягом грудня 2005 року та квітня-травня 2007 року згідно з довідкою від 16.07.2019 №568-01; 2) зобов`язати Головне управління ПФУ в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи протягом вересня 1981-жовтня 1986 року згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 01.09.1982, періоду навчання з 01.09.1982 по 27.08.1984 згідно довідки від 12.08.2021 №287, періоду роботи в колгоспі з 16.03.1987 по 03.07.1992 згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 від 02.06.1987, періоду догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоду отримання компенсаційної виплати протягом грудня 2005 року та квітня-травня 2007 року згідно з довідкою від 16.07.2019 №568-01, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 11.08.2024.

В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що після досягнення 60-річного віку звернулась до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, однак Головне управління ПФУ в Миколаївській області протиправно відмовило їй у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу, не зарахувавши періоди роботи з вересня 1981 року по жовтень 1986 року, період навчання з 01.09.1982 по 27.08.1984 року, період роботи з 16.03.1987 по 03.07.1992 згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 від 02.06.1987, період догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1 , період отримання компенсаційних виплати особі, яка здійснювала догляд за особою похилого віку протягом грудня 2005-травня 2007 року, спираючись на те, що, по-перше, на титульному аркуші трудової книжки запис про зміну прізвища російською мовою з " ОСОБА_2 " та " ОСОБА_3 ", здійснений з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах, організаціях №162, а по-друге, за період з 21.12.1983 по 21.01.1984 в підставах внесення запису про прийняття відсутня дата наказу на прийняття. Період навчання не враховано, оскільки на документі не проставлено апостиль компетентним органом держави. Період роботи в колгоспі імені Горького не враховано, оскільки в архівній довідці зазначено прізвище українською мовою " ОСОБА_4 ", що не відповідає даним, зазначеним у свідоцтві про шлюб. Догляд за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки в свідоцтві про народження дитини в графі "мати" зазначено прізвище українською мовою " ОСОБА_3 ", що не відповідає даним, зазначеним у свідоцтві про шлюб. Догляд за особою похилого віку не враховано, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані щодо отримання допомоги та сплати страхових внесків. Відповідачем не враховано, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. На переконання позивачки, необґрунтоване неврахування зазначених періодів її роботи до страхового стажу суперечить нормам пенсійного законодавства та порушує її право на належний соціальний захист.

Відповідач: Головне управління ПФУ у Миколаївській області, позов не визнав, надав відзив, в якому обгрунтував свою позицію тим, що позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. До страхового стажу позивача не враховано періоди з вересня 1981 року по жовтень 1986 року, період навчання з 01.09.1982 по 27.08.1984 року, період роботи з 16.03.1987 по 03.07.1992 згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 від 02.06.1987, період догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1 , період отримання компенсаційних виплати особі, яка здійснювала догляд за особою похилого віку протягом грудня 2005-травня 2007 року, спираючись на те, що, по-перше, на титульному аркуші трудової книжки запис про зміну прізвища російською мовою з " ОСОБА_2 " та " ОСОБА_3 ", здійснений з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах, організаціях №162, а по-друге, за період з 21.12.1983 по 21.01.1984 в підставах внесення запису про прийняття відсутня дата наказу на прийняття. Період навчання не враховано, оскільки на документі не проставлено апостиль компетентним органом держави. Період роботи в колгоспі імені Горького не враховано, оскільки в архівній довідці зазначено прізвище українською мовою " ОСОБА_4 ", що не відповідає даним, зазначеним у свідоцтві про шлюб. Догляд за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки в свідоцтві про народження дитини в графі "мати" зазначено прізвище українською мовою " ОСОБА_3 ", що не відповідає даним, зазначеним у свідоцтві про шлюб. Догляд за особою похилого віку не враховано, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані щодо отримання допомоги та сплати страхових внесків.

Відповідач - Головне управління ПФУ в Черкаській області позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В письмовому відзиві обгрунтував свою позицію тим, що в межах наведених у спірному рішенні обставин, відповідач діяв відповідно норм до чинного законодавства. Оскільки Головним управлінням права позивача на отримання пенсії не порушувалось, підстави для визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності Головного управління, а так само зобов`язання Головного управління вчинити дії - відсутні.

В свою чергу, позивач у відповіді на відзив вказав на безпідставність доводів відповідачів та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Суд розглянув справу 12.06.2025 відповідно до вимог ст. 263 КАС України, без проведення судового засідання, в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 24.10.2024 звернулась до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058- IV (далі- Закон №1058).

Рішенням Головного управління ПФУ в Миколаївській області №27 від 01.11.2024 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Страховий стаж обраховано - 25 років 04 місяці 10 днів. При цьому, до страхового стажу позивачки не було враховано:

- період роботи з вересня 1981 по жовтень 1986 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 01.09.1982, яку не прийнято до уваги при обчислення страхового стажу, оскільки на титульному аркуші запис про зміну прізвища російською мовою з " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_3 " здійснений з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974, а саме в записі про документ, на підставі якого внесено зміни, не зазначено дату видачі документу. Крім того, за період роботи з 21.12.1983 по 21.01.1984, в підставах внесення запису про прийняття відсутня дата наказу на прийняття;

- період навчання з 01.09.1982 по 27.08.1984 згідно з довідкою від 12.08.2021 №287, виданою та засвідченою навчальним закладом російської федерації, дані якої не враховано при обчисленні страхового стажу, оскільки на документі не проставлено апостіль компетентним органом;

- період роботи згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_2 від 02.06.1987, зокрема в колгоспі "імені Горького" з 16.03.1987 по 03.07.1992, оскільки в розділі про кількість відрацьованих вихододнів відсутні номери та дати документів за кожний рік. В архівній довідці від 16.07.2024 №348/02-83 про роботу протягом березня 1987 року - липня 1992 року , в первинних документах зазначено прізвище " ОСОБА_4 ", що не відповідає даним, зазначеним у свідоцтві про шлюб;

- період догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки в свідоцтві про народження дитини в графі "мати" зазначено прізвище українською мовою " ОСОБА_3 "/, що не відповідає даним, зазначених у свідоцтві про шлюб;

- період отримання компенсаційної виплати особі, яка здійснювала догляд за особою похилого віку, протягом грудня 2005-травня 2007 року, згідно з довідкою від 16.07.2019 №568-01, виданою Управлінням соціального захисту населення Монастирищенської районної Державної адміністрації Черкаської області, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані щодо отримання допомоги та сплати страхових внесків.

Не погоджуючись з цим, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначені Законом України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон № 1788) та Законом України від 09.07.2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058).

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мрежі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що саме трудова книжка працівника є основним документом, що підтверджує його стаж роботи.

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивачки НОМЕР_3 містяться записи: №1 від 01.09.1981 про призначення позивачку на посаду бібліотекаря Добрянської середньої школи згідно наказу від 26.08.1981 №326; №2 від 01.08.1981 про звільнення за власним бажанням згідно наказу №24 від 31.07.1982, №3 від 21.12.1983 про прийняття позивачку учнем штукатура до Пересувної механізованої колони №369 згідно наказу №151-л від 1983; №5 від 21.01.1984 про звільнення у зв`язку з закінченням строку практики згідно наказу №18-л від 21.01.1984; №6 від 24.04.1984 про призначення на технологічну практику штукатуром-маляром згідно наказу №67к від 19.04.1984; №7 від 08.05.1984 звільнена по закінченню практики згідно наказу №85-к від 21.05.1984; №8 від 27.06.1984 про прийняття на роботу штукатуром-маляром до Карельської пересувної механізованої колони №13 згідно наказу №90к від 25.06.1984; №9 від 23.10.1986 про звільнення за власним бажанням згідно наказу №109-к від 23.10.1986

При розгляді звернення позивачки за призначенням пенсії, Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області не були зараховані вказані періоди роботи , оскільки на титульному аркуші запис про зміну прізвища російською мовою з " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_3 " здійснений з порушенням Інструкції, а саме не зазначено дату документа, на підставі якого внесено зміни, та окрім цього, за період з 21.12.1983 по 21.01.1984 в підставах внесення запису про прийняття відсутня дата наказу про прийняття.

Разом з цим, суд зазначає, що неповне заповнення трудової книжки та записів у ній не спростовує факту трудової діяльності позивачки у наведений вище період, а лише є неповним заповненням трудової книжки підприємством.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Європейський суд з прав людини у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04, рішення від 20.10.2011 року) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці або довідках. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

З наведеного випливає, що на працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про зарахування стажу) за недоліки оформлення трудової книжки, якщо недоліки допущені із вини адміністрації підприємства.

За таких обставин, позивачці протиправно не враховано до страхового стажу період її роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 з 01.09.1981 по 01.08.1982, з 21.12.1983 по 21.01.1984, з 24.04.1984 по 08.05.1984, з 27.06.1984 по 23.10.1986 року.

Аналогічним чином, суд вважає, що внаслідок невиконання колгоспом обов`язку щодо надання та зазначення даних про мінімуми трудової участі в громадському господарстві та його виконання (кількість вихододнів), номерів та дат документів за кожний рік, на підставі яких здійснені записи про трудову участь в громадському господарстві, позивачка позбавлена соціальної захищеності та пенсійного стажу за цей період роботи у вказаному колгоспі, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Крім того, позивачкою на підтвердження запису про роботу в колгоспі "ім.Горького" надано архівну довідку від 16.07.2024 №348/02-83.

За таких обставин, позивачці протиправно не враховано до страхового стажу позивача періоди її роботи з 16.03.1987 по 03.07.1992 року згідно записів в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_2 .

Щодо посилання відповідача на невідповідність зазначеного у архівній довідці від 16.07.2024 №348/02-83, у графі "мати" свідоцтва про народження дитини позивачки ( ОСОБА_7 ) прізвища позивачки - " ОСОБА_3 " та " ОСОБА_4 " прізвищу, зазначеному у свідоцтві про шлюб " ОСОБА_8 ", суд зазначає наступне.

Весь комплект наданих документів вказує на повний збіг всіх інших відомостей про ім`я, по батькові, дати та місця народження, позивачки окрім однієї букв «е», «є» у прізвищі " ОСОБА_9 еева" " ОСОБА_9 єєва", " ОСОБА_9 еєва"(вірне) . Зазначена помилка у документах, що складалися російської мовою за часи СРСР, а в подальшому перекладалися української мовою є досить поширеним явищем. Будь-які сумніви, що у цьому випадку є саме помилка у написанні прізвище, а не обман чи маніпулювання з боку позивача, у суду відсутні. Аргументів про протилежне учасниками справи не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що посилання на невідповідність зазначеного прізвища позивачки у архівній довідці від 16.07.2024 №348/02-83 та у графі "мати" свідоцтва про народження дитини позивачки ( ОСОБА_7 ), не є підставою для спростування факту здійснення позивачкою трудової діяльності.

ОСОБА_1 має сина, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підтвердження чого позивачкою надано свідоцтво про народження.

Згідно із частинами першою, другою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У пункті 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із ст. 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується: д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; є) час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду; ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку;

Таким чином, у відповідача були відсутні підстави для неврахування позивачці періоду догляду позивачкою за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею 3-річного віку.

Щодо відсутності підстав для зарахування позивачки періоду навчання з 01.09.1982 по 27.08.1984, то суд враховує наведені вище висновки про те, що ст. 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується: д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Разом з цим, позивачкою не було додано документа про отримання освіти, однак для підтвердження навчання надано довідку ГАПОУ РК "Петрозаводський техникум городского хозяйства" (мовою оригіналу) від 12.08.2021 №287, яка не містить апостилю.

Вказана довідка підтверджує період навчання позивачки з 01.09.1982 по 30.06.1986 року.

Статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У відповідності до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, була багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та російська федерація (далі - Угода).

Відповідно до приписів ст.1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Метою Угоди від 13.03.1992 є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Згідно з ст.ст.5, 6 Угоди, ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Отже, Угодою від 13.03.1992 визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії.

Тобто, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", яка набрала чинності 02.12.2022, постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. москві.

Отже, з 02.12.2022 набрала чинності постанова про вихід з Угоди. Тобто, до дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 Україна, як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму необхідно застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає врахуванню в даній ситуації щодо зарахування страхового стажу у період навчання в рф, оскільки вказана Угода була чинною у період роботи позивача в рф, адже за наявності чинних у період навчання особи положень Угоди, що передбачали відповідне право, така особа не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду.

Таким чином, період навчання позивачки з 01.09.1982 по 30.06.1986 підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Щодо періоду догляду з 29.12.2005 по 01.05.2007, суд виходить з наступного.

Пункт «ж» ст. 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788) передбачає право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: особи, які здійснюють догляд за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Як вже зазначалось вище, згідно із пунктом «є» ст. 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується також час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Пункт 10 Порядку 637 встановлює, що час догляду за особою з інвалідністю I групи, дитиною з інвалідністю віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, встановлюється на підставі:

- інформації про отримання допомоги, компенсації за догляд за такою особою, одержаної органами Пенсійного фонду України від органів соціального захисту населення, або акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду;

- документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для осіб з інвалідністю I групи і дітей з інвалідністю) і вік (осіб похилого віку і дітей з інвалідністю).

Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації), сільських, селищних рад, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їх сусідів, інших даних.

Документами, які підтверджують перебування на інвалідності, можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів соціального захисту населення або Пенсійного фонду України та інші документи.

Документами, що підтверджують вік, можуть бути свідоцтво про народження, паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу.

Згідно із підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 період догляду у 2004 році особою за дитиною до досягнення нею трирічного віку, одним з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікуном, піклувальником - за дитиною з інвалідністю, непрацюючою працездатною особою - за особою з інвалідністю І групи або за престарілим, який за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, підтверджується довідкою органів соціального захисту населення про отримання (неотримання) допомоги, передбаченою додатком 11 до Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19 вересня 2006 року № 345, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 жовтня 2006 року за № 1098/12972.

Отже, починаючи з 01 січня 2005 року час догляду за престарілим, який за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку може бути зарахований в разі отримання допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства, а також підтвердження інвалідності.

З вбачається з наданою позивачкою довідкою Управління соціального захисту населення Черкаської області від 16.07.2017 №568-01 ОСОБА_1 у період з 29.12.2005 по 01.05.2007 перебувала на обліку та отримувала компенсаційну виплату особі, яка здійснювала догляд за особою похилого віку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За наявності підтвердження Управлінням соціального захисту населення Черкаської області здійснення ОСОБА_1 постійного догляду та отримання нею компенсаційною виплати, відсутні підстави для наявності сумнів щодо зайнятості позивачки у цей період, а тому період з 29.12.2005 по 01.05.2007 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивачки.

Відтак, підсумовуючи вищенаведене, позивачці протиправно не враховано до страхового стажу періоди роботи з 01.09.1981 по 01.08.1982, період навчання з 01.09.1982 по 30.06.1986, період роботи з 27.06.1984 по 23.10.1986, з 16.03.1987 по 03.07.1992 та період догляду з 29.12.2005 по 01.07.2007. При цьому, період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку збігається з періодом трудової діяльності у період з 16.03.1987 по 03.07.1992.

В цій частині позов належить задовольнити.

Щодо призначення пенсії, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент звернення позивачці виповнилось 60 роки, страховий стаж, з урахуванням висновків суду по цій справі - 37 рік 0 місяців 25 днів, що є достатнім для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону 1058.

Отже, позов в цій частині також підлягає задоволенню.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги повністю, суд використовуючи повноваження передбачені ч.2 ст.9 КАС України, самостійно визначає формулювання резолютивної частини судового рішення, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.

Зважаючи на зареєстроване місце проживання позивачки у Черкаській області, та враховуючи п. 4.10 Порядку №22-1, суд вважає доцільним зобов`язати здійснити перерахунок стажу та призначити пенсію за віком ОСОБА_1 Головне управління ПФУ в Черкаській області.

Сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 968,96 грн підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління ПФУ в Миколаївській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23,м. Черкаси,Черкаська обл., Черкаський р-н,188) Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №27 від 01.11.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) період роботи з 01.09.1981 по 01.08.1982, період навчання з 01.09.1982 по 30.06.1986, період роботи з 27.06.1984 по 23.10.1986, з 16.03.1987 по 03.07.1992 та період догляду за особою похилого віку з 29.12.2005 по 01.07.2007.

4. Зобов`язати Головне управління ПФУ в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, Черкаси, 18002, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) пенсію за віком з 24.10.2024.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_4 ) судові витрати в розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім грн дев`яносто шість коп) гривень.

6.Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 12.06.2025