Справа № 475/283/25
Суддя: Єгорова Н. І.
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/283/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.06.2025смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Єгорової Н.І.,

при секретареві Маковецькій Л.А..,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Доманівка в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , посилаючись на те, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 №104 від 28.02.2025 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 08.12..2004p., як військовозобов`язаний, маючи військове звання «солдат запасу», не з`явився для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_3 за нібито надісланою через AT "Укрпошта" повісткою про необхідність явки на 03.02..2025 о 09.00 год. Поштове відправлення з повісткою на адресу позивача - АДРЕСА_1 , як вказано у постанові, «було повернуто AT «Укрпошта» до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою про невручення як«адресат відсутній за вказаною адресою».

Позивач вважає,що вказана постанова незаконна та така ,що підлягає скасуванню з тих підстав, що він постійно проживає в АДРЕСА_2 . Позивач уточнював свої дані через застосунок "Резерв+". Жодної повістки він від ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримував , так само ,як і повідомлень від АТ "Укрпошта" щодо необхідності отримання листа з позначкою "повістка ТЦК".

Крім того, вказує про відсутність мотиву , мети та умислу протиправної поведінки,так як був мобілізований та перебував на службі в ЗСУ до 16.05.2023, звільнений з військової служби за сімейними обставинами, тому він не ухилявся від явки до РТЦК..

Враховуючи зазначене, позивач просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення , так як постанова є незаконною та неправомірною..

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду подав відзив на позовну заяву, в якому просив справу розглядати у його відсутності, а також заперечив проти задоволення позову, вказавши, що оскаржувана постанова була винесена відносно ОСОБА_1 правомірно у відповідності до об`єктивних обставин справи за порушення позивачем вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,а саме за те,що ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 на визначену у повістці дату та час для уточнення даних. Повістку ОСОБА_1 було направлено засобами поштового зв`язку через АТ "Укрпошта" та лист із повісткою повернувся з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Відсутність адресата за зареєстрованим місцем проживання є підставою вважати, що адресат повідомлений належним чином. Враховуючи, що військовозобов"язаний ОСОБА_1 не з"явився на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 03.02.2025р. без поважних причин, його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч 3 ст.210-1 КУпАП, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що 24.02.205 офіцером ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенантом ОСОБА_3 складено протокол №22 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

В даному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого встановленим порядком, оголошено загальну мобілізацію. Також згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 29.10.2024 р. №40224-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 строком на 90 діб. Наведене означає, що особливий період в Україні діє по теперішній час.

ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з -08.12.2004 як військовозобов`язаний, має військове звання «солдат запасу».

14.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 було направлено електронну повістку №1944904 засобами поштового зв"язку АТ «Укрпошта» за адресою місця проживання гр. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ,) про необхідність явки на 03.02..2025 об 09-00 до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ) для уточнення даних. В подальшому ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 у визначений термін (на 03.02..2025 о 09 год.)не з`явився без поважних причин. З"явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 лише 24.02.2025 , тобто з запізненням встановленого терміну, визначеного у повістці.

Зазначене вказує, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч.ч.1,2,3 ст.1 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу" та ч 1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", відповідно до яких громадяни зобов"язані з"являтися за викликом до ТЦК та СП для взяття на військовий облік військовозобов"язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Таким чином, не з"явившись без поважних причин у визначений термін до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, тобто порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №104 від 28.02..2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч 3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000грн.

З даною постановою про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 не згоден посилаючись на те, що не був належним чином повідомлений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 у визначений в постанові час.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України,які підлягають взяттю на військовий облік,перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України,розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві,зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації,затвердженим Верховною Радою України,свої персональнідані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника,військовозобов`язаного, резервіста,або утериторіальному центрі комплектування тасоціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного),міського (районного у місті,об`єднаного міського)територіального центру комплектування та соціальної підтримки(далі-відповідні районні(міські)територіальні центри комплектування та соціальної підтримки),Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів,взяття на військовий облік,проходження медичного огляду,направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності,призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік,комісії з питань направлення для проходження базової військовоїслужби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського)територіального центру комплектування та соціальної підтримки,закладів охорони здоров`я Служби безпеки України,а у Службі зовнішньої розвідки України,розвідувальному органі Міністерства оборониУкраїни чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади,що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону,-за рішенням керівників відповідних підрозділів аб овійськово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідкиУкраїни,розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону,відповідно; проходити підготовку довійськової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно пп. 2 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

У відповідності до вимог абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

П. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 15 березня 2009 року, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою, працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку) тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ст. 235 КУпАП).

Крім того відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від явки. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналізуючи надані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку, в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на ухилення від явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягав на тому, що не був повідомлений про явку до РТЦК, так як повістку він не отримував. За місцем проживання листоноша не приходила, ніяких повідомлень про отримання поштової кореспонденції він не знаходив.

Беручи до уваги, що повідомлення про отримання поштової кореспонденції у відділенні поштового відділення не реєструються, суд позбавлений можливості переконатися, що повістка ТЦК доставлялася адресату за місцем проживання.

При визначенні законності підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд повинен бути переконаний, що ОСОБА_1 був обізнаний про явку до РТЦК, але свідомо, без поважних причин, не з"явився за викликом.

Позивач , як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в судовому засіданні, наголошував, що він не був обізнаний про явку до ТЦК, так як повістку він не отримував. Будучи звільненим зі служби 16.05.2023 на підставі п.п."г" п.2 ч4 ст.26 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу" через сімейні обставини,, постійно оновлюючи дані в Резерв+, позивач не мав наміру ухилятися від явки до РТЦК.

Згідно скріншотів із Резерв +, ОСОБА_1 оновлювалися дані 31.01.2025 о 10:46 год.

З копії військового квитка серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 15.02.2022 на підставі наказу ПУ від 24.02.2022 призваний у ЗСУ по мобілізації.

16.05.2023 ОСОБА_1 на підставі наказу начальника ПОТрУ від 12.05.2023 звільнений в запас на підставі пп"г"п.2 ч.4 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу».

За таких обставин, на переконання суду, відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 було відомо про необхідність з"явитися на виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зазначеній у повістці місце та строк та не доведено умисел «поза розумним сумнівом» на ухилення від явки до РТЦК за повісткою.

Із досліджених в судовому засіданні копії протоколу про адміністративне правопорушення, копії постанови по справі про адміністративне правопорушення та електронної повістки встановлено, що місце проживання ОСОБА_1 в анкетних даних було зафіксоване вірно, а саме АДРЕСА_2 . На думку суду, в мотивувальній частині постанови службова особа, яка виносила постанову помилково зазначила місце проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 . Зазначена помилка не вплинула на суть правопорушення, так адреса направлення виклику була зазначена вірно..

З урахуванням викладеного, а також шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доказування правомірності свого рішення,дії чи бездіяльності відповідачем, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

При цьому суд керується положеннями ч.3ст.62 Конституції України,відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 286, 293 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_2 , №104 від 28.02.2025, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП- закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П"ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Н. І. Єгорова