Справа № 480/10128/24
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми клопотання представника ІНФОРМАЦІЯ_1 про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 через представника звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, прийнятої до розгляду ухвалою суду від 21.04.2025 (а.с.75-76), просить:
1) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення ОСОБА_1 за період з 01.08.2022 року по 09.09.2024 року перерахунку грошового забезпечення на підставі постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 р., 01.01.2023 р. та 01.01.2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017р.,
2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (основні, додаткові та одноразові виді грошового забезпечення) за період з 01.08.2022 року по 09.09.2024 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", обчисливши грошове забезпечення виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 р., 01.01.2023 р. та 01.01.2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 р.,
3) визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо не проведення ОСОБА_1 за період з 12.03.2022 року по 31.07.2022 року перерахунку грошового забезпечення на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 р. відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 р.,
4) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (основні, додаткові та одноразові виді грошового забезпечення) за період з 12.03.2022 року по 31.07.2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", обчисливши грошове забезпечення виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 р.
Ухвалою від 27.11.2024 позовну заяву було залишено без руху з наданням строку позивачеві для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку на звернення з позовом до суду із зазначенням у ній інших підстав та наданням доказів поважності його пропуску в частині вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 до 21.08.2024, на виконання вимог якої представник позивача у строк, встановлений ухвалою суду від 27.11.2024, надіслав до суду клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення такого строку.
У зв`язку з наведеним позивачем у поданому клопотанні обґрунтуванням пропуску строку звернення з позовом до суду, наявністю доказів на підтвердження вказаних у клопотанні обставин, суд ухвалою від 04.12.2024 визнав поважною причину пропуску строку для звернення з цим позовом до суду в частині вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 до 21.08.2024 і поновив позивачу цей строк, а також прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі (а.с.46-47).
Військовою частиною НОМЕР_1 подано відзив на позовну заяву, в представником позивача - заяву про залучення співвідповідача.
У подальшому ухвалою суду від 05.03.2025 до участі у розгляді справи як другого відповідача залучено ІНФОРМАЦІЯ_2 та Військову частину НОМЕР_2 та встановлено їм строки для подання відзивів, а позивачу - строк для подання відповіді на такі відзиви.
Ухвалою суду від 21.04.2025 прийнято до розгляду заяву представника позивача про уточнення позовних вимог та встановлено відповідачам строк для подання відзивів на заяву про уточнення позовних вимог.
Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 подав відзив, в якому крім заперечень проти позову заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення позивачем до суду. Зокрема вказав, що згідно ч.2 ст.233 КЗпП України у редакції Закону №2352, позивач пропустив тримісячний строк звернення до суду, доказів поважності причин пропуску строку звернення з 05.03.2022 до 18.12.2024 не надав.
Перевіривши матеріали справи та доводи поданого клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вказує наступне.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.
Також відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Тобто суд, який вирішує публічно-правовий спір, повинен перевірити коли дізнався позивач про порушення своїх прав чи повинен був дізнатися, чи не пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах позову докази поважності причин його пропуску.
Так, відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник мав право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022) із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Внесенням вказаних змін законодавець запровадив строки звернення до суду у відповідних категоріях спорів, у тому числі й у спорах з приводу перерахунку і виплати всіх сум грошового забезпечення та заробітної плати.
"Спірний період умовно варто поділити на дві частини: до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин [19 липня 2022 року] та п і с л я цього.
Період до 19 липня 2022 року регулюється положеннями статті 233 КЗпП України, у редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, яка визначає право особи на звернення до суду із позовом про стягнення належної їй заробітної плати [грошового забезпечення] без обмеження будь-яким строком.
Проте період з 19 липня 2022 року регулюється вже нині чинною редакцією статті 233 КЗпП України, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні".
При цьому у зазначеній постанові Верховний Суд наголосив, що з урахуванням пункту 1 глави ХІХ "Прикінцеві положення" КЗпП України відлік строку звернення з позовними вимогами, що стосується періоду з 19.07.2022 до скасування карантину, розпочинається 01.07.2023 та спливає 30.09.2023.
Враховуючи, що спірний період у цій справі розпочався ще до обмеження строку звернення про стягнення належної працівнику заробітної плати трьома місяцями, тому позивачем не пропущений строк звернення до суду в частині вимог, що стосуються періоду до 18.07.2022.
Поряд з цим, що стосується періоду з 19.07.2022, суд наголошує, що у зв`язку з наявністю доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення з позовом до суду, наданих, зокрема, позивачем у порядку усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, суд своєю ухвалою від 04.12.2024 визнав поважною причину пропуску строку для звернення з цим позовом до суду в частині вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 і поновив позивачу цей строк, а також прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі (а.с.46-47).
Так, матеріалами справи підтверджено, що позивач неодноразово проходив стаціонарне лікування, зокрема у період з 26.09.2022 до 05.10.2022 в КНП Конотопської МР "Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова", з 14.12.2023 до 26.12.2023 - в КП "Дніпровський обласний госпіталь ветеранів війни", що підтверджується виписками КНП Конотопської МР "Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка Михайла Давидова" та КП "Дніпровський обласний госпіталь ветеранів війни".
01.01.2024 ВЛК Військової частини НОМЕР_5 проведено медичний огляд ОСОБА_1 та рекомендовано стаціонарне обстеження з подальшим переоглядом у Військовій частині НОМЕР_6 . Вказане підтверджується довідкою ВЛК Військової частини НОМЕР_5 від 01.01.2024 №9186/1.
Так, згідно довідки ВЛК Військової частини НОМЕР_6 від 17.01.2024 №571, ОСОБА_1 визнаний обмежено придатним до військової служби, а в подальшому також проходив лікування в Київській філії Державної установи "Інститут серця Міністерства охорони здоров`я України" з 16.08.2024 по 30.08.2024, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого та консультативним висновком кардіолога Державної установи "Інститут серця МОЗ України" від 08.08.2024.
22.07.2024 позивачу встановлено III групу інвалідності, що підтверджено довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №109056, а наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 09.09.2024 №295 звільнено з військової служби за станом здоров`я.
Крім того, судом встановлено, що під час несення військової служби позивач неодноразово брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що підтверджено довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 22.02.2024 №276.
При цьому суд звертає увагу, що питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.
Так, у рішенні по справі Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії від 13.01.2000 та у рішенні по справі Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Зазначене визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" визначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, як свідчить позиція Європейського суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Беручи до уваги викладене та те, що позивачем не пропущений строк звернення до суду в частині вимог, що стосуються періоду до 18.07.2022, а в частині вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 визнано поважною причину пропуску строку звернення та поновлено такий строк, то суд дійшов висновку, що підстави для задоволення клопотання представника ІНФОРМАЦІЯ_1 про залишення позову без розгляду відсутні.

Керуючись ст.ст. 123, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника ІНФОРМАЦІЯ_1 про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 480/10128/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Шевченко