Справа № 754/7338/25
Суддя: Коваленко І. І.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/383/25
Справа №754/7338/25
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Івченка В.А.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення

Стислий виклад позицій сторін

Громадян ОСОБА_1 (надалі - Позивач) оскаржив до Суду (з урахуванням уточнення позовних вимог) постанову серії ЕНА № 4656907 від 05 травня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення, якою на Позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн за правопорушення, передбачене частиною третьою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП), оскільки Позивач 05.05.2025 о 10:32 в м. Києві по вул. Братиславська, 42, керуючи транспортним засобом здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив пункт 17.1. ПДР - на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів.

Позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову і закрити справу про адміністративне правопорушення, оскільки:

1)він мав право руху на смузі для маршрутних транспортних засобів, оскільки, рухаючись вулицею Братиславська мав намір продовжити рух та повернути праворуч на Лісовий проспект, а пункт 17.2 ПДР передбачає, що водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У момент події, наближаючись до перехрестя для повороту праворуч, він завчасно готувався до маневру, і побачивши переривчасту лінію дорожньої розмітки, увімкнув правий покажчик повороту, почав зміщуватися вправо і здійснив поворот на Лісовий проспект. Після успішного повороту, рухаючись Лісовим проспектом, він помітив у дзеркалі заднього виду проблисковий маячок червоного кольору. У відповідь на це він увімкнув правий покажчик повороту, зайняв крайнє праве положення на проїзній частині та зупинився.

2)транспортним засобом керувала інша особа. Позивач помінявся місцями з цією особою, щоб допомогти їй уникнути адміністративної відповідальності;

3)існує розбіжність у часі вчинення адміністративного правопорушення, так у оскаржувані постанові вказано час керування транспортним засобом "10:32", однак у цей час Позивач перебував у відділенні поліції;

4)Позивач заявив клопотання про необхідність скористатись юридичною допомогою адвоката, однак працівники поліції відмовили у задоволенні клопотання, чим порушили вимоги статті 268 КУпАП;

5)оскаржувана постанова не містить інформації щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, що є порушенням статті 283 КУпАП;

6)у пункті 7 до постанови додано відео з БК 885, проте не додано такий доказ, на який посилався патрульний, а саме - відео з «Безпечного міста»

7)продемонстрований інспектором відеозапис з власного мобільного телефону, як доказ вчинення адміністративного правопорушення є неналежним та недопустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки не містить дати фіксації події, а також не вказано пристрій, на який велась фіксація;

8)працівник поліції на місці зупинки не задовольнив клопотання Позивача щодо надання відеозапису з нагрудної камери;

9)до постанови не додано відеозапис, на який посилається поліцейський, а саме відео з "Безпечного міста".

02 червня 2025 представник Відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог, стверджуючи:

1)оскаржувана постанова містить посилання на відео з нагрудних камер № 473702, 473885. Також під час зупинки Позивачу було продемонстровано відео із камер комплексної системи відеоспостереження міста Києва (далі - комплексна система), що підтверджує вчинення правопорушення (відео додається). Дані камери сертифікації не підлягають, так як не є вимірювальними пристроями, а є пристроями відео фіксації;

2)представник також наголошує на праві поліцейського використовувати мобільний телефон для збору інформації, посилаючись на Інструкцію МВС № 357 від 27.04.2020, яка дозволяє використання мобільних телефонів та інших засобів зв`язку для оперативного реагування. Надання відеозапису з нагрудних камер на місці зупинки неможливе через відсутність доступу у поліцейських до відеофайлів та екрану для їх перегляду.

3)у вказаному відеозаписі 05.05.2025 о 09:33:22 поліцейські зупиняють автомобіль, яким керував Позивач (дата і час на відеозаписах із нагрудних камер та із камер комплексної системи співпадають) і рухався по смузі для громадського транспорту, після чого поліцейський пояснює підстави зупинки, надає докази вчинення правопорушення. Натомість Позивач (який знаходився на місці водія) відмовився надати посвідчення водія, через що був затриманий в порядку статті 261 КУпАП та доставлений до відділку поліції для встановлення особи та розгляду справи про адміністративне правопорушення. Позивачу було роз`яснено його права за статтею 268 КУпАП о 10:53:26 та розглянуто справу. Після чого Позивачу під підпис вручено примірник оскаржуваної постанови;

4)щодо зазначеного в постанові часу скоєння правопорушення (10:32:00), то це є механічною помилкою поліцейського, а правильний час - 09:33, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер;

5)постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, яким інспектором поліції конкретна особа притягується до відповідальності. Визнання протиправними чи незаконними дії інспектора щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності - є предметом оцінки суду при розгляді справи і не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, що не відповідає завданню адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів;

6)після роз`яснення прав за статтею 268 КУпАП, Позивач вказував, що у нього є адвокат і безкоштовна правова допомога йому не потрібна, неодноразово користувався своїм мобільним телефоном та мав всі можливості для виклику свого адвоката, але не скористався своїм правом.

11 червня 2025 року Позивач подав до Суду додаткові пояснення, він вказує, що на наданих Суду відеозаписах з портативних відеореєстраторів не зафіксовано факту керування транспортним засобом Позивачем, на відеозаписах зафіксовано зупинений транспортний засіб. Представник Відповідача вважає, що Позивач керував транспортним засобом, оскільки з камер комплексної системи відеоспостереження м. Києва зафіксовано рух транспортного засобу, у якому на момент зупинки перебував Позивач, однак з цього відеозапису неможливо встановити, що саме Позивач керував транспортним засобом. Інструкція, на яку посилається представник Відповідача визначає мобільний телефон як засіб зв`язку та отримання інформації. Водночас зазначена Інструкція не надає права поліцейському щодо завантаження, копіювання або збереження відеозапису та не дозволяє використання особистих пристроїв для таких цілей. Крім того, перелік технічних засобів, дозволених для використання працівниками поліції, а також умови їх застосування визначені у Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026.

У судовому засіданні Позивач наполягав на скасуванні постанови, оскільки, на його думку, відсутні належні та допустимі докази факту вчинення ним правопорушення. Він наголошував на відсутності підтвердження того, що саме він керував транспортним засобом, а також доказів самого моменту порушення. За його словами, бодікамери не зафіксували порушення, постанова не містить інформації про технічний засіб фіксації, а використання мобільних телефонів як доказу суперечить чинним Інструкціям. Додатково Позивач заявив суду, що не був за кермом автомобіля під час порушення, оскільки помінявся місцями з іншим водієм між моментом відеофіксації автомобіля та його зупинкою поліцією. Він посилався на презумпцію невинуватості та брак доказів, які б спростовували його слова.

Представник Відповідача у судове засідання не з`явивися, заявив клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

05 травня 2025 року о 10:56:39 молодший лейтенант поліції Кот Олег Володимирович прийняв постанову серії ЕНА №4656907, відповідно до якої на Позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 680,00 грн, оскільки Позивач 05.05.2025 о 10:32 в м. Києві по вул. Братиславська, 42, керуючи транспортним засобом здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив пункт 17.1. ПДР - на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів.

На відеозаписі (назва файлу - Братиславська_Відео_2) з камер комплексної системи відеоспостереження міста Києва зафіксовано, що 05.05.2025 о 09:32:34 у крайній правій смузі руху, що відмежована широкою суцільною лінією рухається транспортний засіб Volkswagen Polo н.з. НОМЕР_1 .

На відеозаписі (назва файлу - Лісовий пр.-Братиславська_Відео_1) з камер комплексної системи відеоспостереження міста Києва зафіксовано, що 05.05.2025 о 09:32:32 у крайній правій смузі руху, що відмежована широкою суцільною лінією рухається транспортний засіб Volkswagen Polo н.з. НОМЕР_1 . Також з відеозапису встановлено, що на цьому участку дороги наявна горизонтальна розмітка 1.11.

На відеозаписі ( назва файлу - ЕНА_4656907_CD-2) з БК № 473885 зафіксовано:

1)09:33:32 - працівники поліції подали звуковий сигнал для зупинки транспортного засобу;

2)09:33:52 - зафіксовано зупинений транспортний засіб Volkswagen Polo н.з. НОМЕР_1 . За кермом - Позивач.

3)09:34:05 - працівник поліції повідомив водію про порушення правил дорожнього руху, а саме рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, знак 5.11. Водій стверджує, що здійснював рух по смузі для маршрутних транспортних засобів для повороту праворуч (дослівно водій сказав - "повертаю праворуч російською");

4)09:42:13 - працівник поліції пред`явив водію відеозапис вчинення адміністративного правопорушення і повідомив йому, що отримав цей запис з камер "Безпечне місто". Водій повідомив працівникам поліції, що на цьому відео не зафіксовано, хто саме керував транспортним засобом;

5)10:00:23 - водій просив поліцейського зняти наручники та повідомив, що буде телефонувати адвокату.

6)10:48:24 - водій здійснює телефонний дзвінок;

7)10:53:40 - працівник поліції роз`яснює водію його права;

8)10:53:59 - водій заявив клопотання про ознайомлення з доказами вчинення адміністративного правопорушення та звернутись до адвоката;

9)10:54:58 - працівник поліції продемонстрував відеозапис, на якому зафіксована подія вчинення адміністративного правопорушення.

Оцінка суду

Адміністративна відповідальність за частиною третьою статті 122 КУпАП настає, зокрема, за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 17.1 ПДР на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі, мопедів, мотоциклів (за винятком мотоциклів з боковим причепом, мотоколясок, триколісних транспортних засобів) та велосипедистів) на цій смузі.

Згідно з пунктом 5.11. розділу 33 ПДР, смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів. Дія знаку поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знаку, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху. Водію, який повертає праворуч на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, дозволено виконувати поворот із цієї смуги.

Позивач стверджує, що мав право рухатись смугою для маршрутних транспортних засобів для повороту праворуч, посилаючись на норми Правил дорожнього руху (ПДР). Суд погоджується, що ПДР (пункти 17.1 та 5.11 розділу 33) дійсно дозволяють такий маневр. Однак, ключова умова цього дозволу - перестроювання у відповідному місці, тобто там, де нанесена переривчаста лінія дорожньої розмітки.

Однак як встановлено з наданого Суду відеозапису з камер "Безпечне місто", Позивач здійснив таке перестроювання набагато раніше від області нанесеної переривчастої лінії, тому наведені аргументи щодо відсутності його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 122 КУпАП.

Суд відхиляє заяви Позивача про те, що він не керував транспортним засобом. Відеозапис (файл ЕНА_4656907_CD-2) чітко фіксує, як Позивач особисто повідомляє працівникам поліції про свій намір повернути праворуч (о 09:34:05). Це прямо суперечить його твердженням у суді, що мали місце обставини (зміна водія).

До того ж, період часу між подачею звукового сигналу для зупинки (09:33:32) та фактичною зупинкою транспортного засобу (09:33:52) становить лише 20 секунд. За такий короткий проміжок часу зміна водія в автомобілі є вкрай малоймовірною, що додатково ставить під сумнів правдивість наданих Позивачем відомостей. З огляду на ці обставини, Суд вважає, що Позивач надав недостовірну інформацію щодо обставин керування автомобілем іншої особою.

Позивач стверджує, що транспортним засобом керувала інша особа, однак не надає жодних доказів на підтвердження своїх слів. Принцип презумпції невинуватості, на що посилається Позивач, не звільняє його від обов`язку доводити обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, як це передбачено частиною першою статті 77 КАС України.

Принцип презумпції невинуватості не зобов`язує Відповідача спростовувати гіпотетичні версії події, висунуті позивачем. Тим більше, якщо, як в цій справі, Суд, надавши оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (в тому числі відеозаписувідеозапис встановив, що факт порушення доведений.

Зокрема, факт правопорушення зафіксовано автоматичною системою "Безпечне місто" Kyiv Smart City. Працівники поліції надавали Позивачу докази вчинення адміністративного правопорушення, а саме: відео з камер "Безпечне місто", на якому зафіксовано дата та час вчинення порушення та вказано пристрій на який велась фіксація "Camera 01".

Працівники поліції використовували мобільний телефон лише для пред`явлення Позивачу відео з камер "Безпечне місто", вони не здійснювали на нього фіксацію адміністративного правопорушення, тому Позивач помилково вважає, що з цих підстав відеозапис є недопустимим доказом.

Суд не встановив обставин, які б підтверджували, що відповідний доказ був отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і що є підстави для визнання відповідного доказу неналежним чи недопустимим.

Позивач мав можливість ознайомитися з усіма доказами в суді, надавати заперечення проти цих доказів, тому та обставина, що під час складання протоколу йому не показували відеозаписи з бодікамер чи продемонстували факт порушення (відео з камер "Безпечне місто") на мобільному телефоні поліцеського під час складання постанови, що оскаржується, не може бути підставою для скасування цієї постанови та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення. Такою підставою є виключно відсутність події і складу адміністративного правопорушення, проте в даному випавдку Відповідач довів Суду наяявність складу адміністративного правопорушення в діях Позивача.

Суд відхиляє аргументи Позивача щодо невиконання Відповідачем імперативного обов`язку зазначати технічний засіб відеофіксації у постанові згідно з частиною 3 статті 283 КУпАП. Цей аргумент безпідставний, оскільки у постанові є посилання на відеозаписи з нагрудних відеокамер поліцейських № 473702 та № 473885.

Водночас, відсутність посилання у постанові на відеозапис із системи "Безпечне місто" не позбавляє Відповідача права подати цей доказ безпосередньо до суду. Позивач був ознайомлений з цим доказам, мав усі можливості надати свої заперечення щодо зафіксованих на ньому обставин, тобто вимоги змагальності в судовому засіданні дотримані.

Виходячи з наведеного, Суд відхиляє доводи Позивач, що стосуються незаконності використання відеозапису, здійсненого відео з камер "Безпечне місто", на обгрунтування винуватості Позивача у вчиненому правопорушенні.

Суд погоджується з аргументами Позивача, що час вчинення адміністративного правопорушення, зазначений у постанові, є некоректним. Наданий Суду відеозапис (файл - Лісовий пр.-Братиславська_Відео_1) чітко фіксує, що Позивач керував транспортним засобом у смузі для маршрутних транспортних засобів 05.05.2025 о 09:32:32 (у постанові вказано інший час 05.05.2025 о 10:32:32). Це також визнав Відповідач у відзиві на позовну заяву.

Водночас, за висновком Суду така розбіжність (помилково вказано 10 година замість 9) не впливає та не змінює самого факту чи суті правопорушення. Час вчинення правопорушення є елементом подіїї правопорушення. У даному випадку така подія підтверджується відеозаписом, який є прямим доказом, який фіксує обставини, незалежно від незначної помилки в текстовому оформленні постанови. Тому, оскільки подія правопорушення зафіксована достовірно та об`єктивно, допущена помилка (описка) поліцейським не впливає на законність постанови.

Ішими словами неточність щодо дати в постанові не може бути підставою для її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопрушення, оскільки не виключає наявність події та складу адміністративного правопорушення у діях Позивача. Суд оцінює докази у сукупності, а не лише досліджує формально зміст постанови.

Щодо порушення права на захист, то Суд виходить з того, що частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

У справах про адміністративне правопорушення особі роз`яснюється право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права. При цьому, особа відносно якої порушено провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності самостійно залучає захисника, або звертається до органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, для залучення захисника за рахунок держави.

У цій справі, відповідно до відеозаписів з нагрудних відеокамер поліцейських № 473702 та № 473885, що досліджував Суд, встановлено, що Позивач повідомляв працівників поліції, що у нього є адвокат, і він бажає скористатися його правовою допомогою. Працівники поліції не перешкоджали реалізації цього права.

Окрім того, Позивач мав всі можливості реалізувати право на захист в суді і бути представленим адвокатом. Позивач самостійно здійснював представництво власних інстересів.

Суд не вбачає, що в даному випадку мало місце фундаментальне право Позивача на захист, що вплинуло на допустимість доказів, що зібрані у цій справі.

Відповідно до статті 90 КАС України Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За результатами дослідження доказів, поданих Відповідачем, Суд встановив обґрунтованість рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП та правомірність застосованого адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Доводи, на які посилається Позивач, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Згідно із частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення (пункт 3).

Розподіл судових витрат

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 139 КАС України. У зв`язку з відмовою у позові, судові витрати, що поніс Позивач, йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 139, 246, 255, 268, 286 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Постанову від 05 травня 2025 року серії ЕНА №4656907 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 13 червня 2025 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО