Справа № 555/2509/23
Суддя: Мельничук Н. В.
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 555/2509/23
Номер провадження 2-а/555/3/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Мельничук Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Кравчук С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що 22.11.2023 року близько 16 години 30 хвилин на виїзді з м.Вараш його зупинили на блокпосту військовослужбовці, з вимогою показати документи. Після того як він пред`явив у додатку «Дія» свій паспорт до нього у машину сів одягнений у військову форму чоловік та наказав їхати до « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де мають уточнити дані. Прибувши під конвоєм вищезазначеного військовослужбовця до військомату, він з подивом дізнався, що оскільки його «будуть оформляти для відправки в цей же день до ЗСУ», він не матиме змоги поїхати додому. Близько 18 години його знову «під конвоєм» повезли до місцевої поліклініки, де у зв`язку із закінченням робочого дня вже не було лікарів, однак супроводжуючий його військовий сказав, що проходження медичного огляду є не обов`язковою формальністю, а усі необхідні підписи він самостійно збере. На його неодноразові звернення до військових щодо правомірності «арешту» він не одержав будь якої відповіді, то скориставшись єдиної можливості, зателефонувати до своїх близьких, він повідомив про свої поневіряння та за порадою знайомого юриста зателефонував на «102» та викликав поліцію. Надавши поліцейським пояснення щодо неправомірного позбавлення волі, він сподівався, що уповноважені на захист прав людини посадові особи припинять такі протиправні дії, - однак лише після повторного звернення своїх рідних на гарячу лінію силових структур, працівники « ІНФОРМАЦІЯ_2 » повідомили йому, що він може бути вільним тільки за умови, що він підпише протокол про адміністративне правопорушення №561 та постанову про накладення адміністративного стягнення передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП від 22.11.2023 року №561, а також напише продиктовану працівником ТЦК заяву про те, що він відмовляється проходити ВЛК. Вважає, що наявні у поліції його пояснення як і зміст заповнених однією рукою від мені різних посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 протоколу і постанови №561 від 22.11.2023 року свідчать про його невинуватість у інкримінованому йому протиправному діянні. Вказує, що не відмовлявся проходити медичний огляд за умови дотримання процедури направлення на огляд, а відповідачем не було надано та доведено до його відома рішення ТЦК та СП про направлення на медичний огляд. Вказану постанову вважає незаконною, винесеною з порушенням норм КУпАП та такою, що підлягає скасуванню. На підставі викладеного, просив ухвалити рішення яким скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 22.11.2023 року №561 винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.210 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. та закрити провадження по справі.

Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 01.12.2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

29.12.2023 року від представника відповідача Склярова А. до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він покликається на його безпідставність, необгрунтованість та такого, що не дає підстав для задоволення позовних вимог та просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначив, що 22.11.2023 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 було оповіщено військовозобов`язаного та уточнено військово-облікові дані. Після уточнення даних позивача, а також уточнення щодо наявності підстав від відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації стало відомо, що позивач не звертався до ТЦК та СП для проходження ВЛК, та не має жодних підстав для відстрочки. Зазначає, що якщо у військозобов`язаного немає причин на відстрочку, то наступний етап після уточнення даних у ТЦК та СП проходження військово-лікарської комісії, після чого посадовими особами було виписано направлення на проходження ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби. Посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 було здійснено запис у журналі реєстрації направлень на військову-лікарську комісію виданих військовозобов`язаним для проходження медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрованим по номенклатурі №287 за 2023 рік у діловодстві, видано бланки для проходження ВЛК позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується особистим підписом позивача у журналі направлень. Після чого посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 було забезпечено позачергове відвідування лікарів, позивач почав проходити медичний огляд, що підтверджується направленням №1931 від 22.11.2023 року, в якому зазначені записи лікарів. Згодом позивач наголосив, що відмовляється від проходження ВЛК з незрозумілих на те причин. Проходити медичний огляд відмовився та надав письмове пояснення, яке зареєстроване за вх. №1181 від 22.11.2023 року. Щодо подій відображених у позовній заяві зазначає, що описане не відповідає дійсності, оскільки при в`їзді на блокпості міста Вараш знаходиться озброєна Національна Гвардія України, яка зупиняє громадян для здійснення перевірки документів. Посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 не пересуваються озброєними, зброя посадовим особам видається тільки тим, які залученні до несення чергової вартової служби та охорони , оборони визначених об`єктів, заходи оповіщення посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснюють неозброєними. Звертає увагу суду, що ТЦК та СП не наділені повноваженнями щодо затримки та утримування громадян згідно Постанови КМУ №154 від 23.02.2022 року. Позивач від проходження ВЛК категорично відмовився, у зв`язку з чим 22.11.2023 року посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено акт про відмову від ВЛК за вх. №7964/1 від 22.11.2023 року та складено протокол про адміністративне правопорушення №561, в якому зазначено, що позивач порушив п.п.4 п.1 Додатку 2 до Порядку Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487. Правопорушення передбачене ч. 2 ст.210 КУпаП скоєне позивачем, було виявлене під час дії особливого періоду. З 17.03.2014 року діє особливий пріод, після оприлюднення указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та по даний час , тому порушення кваліфікується за ч.2 ст.210 КУпАП. 22.11.2023 року відбувся розгляд справи, де було винесена постанова про накладення адміністративного стягнення передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП та вручено примірники протоколу та постанови під особистий підпис позивачу. Позивачу було виписано направлення на проходження ВЛК, яке він особисто підписав у журналі реєстрації направлень на ВЛК також надав пояснення до протоколу, що відмовляється від проходження ВЛК. 18.12.2023 року за вх.№6128 було надано запит до ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно того чи прибував ОСОБА_1 для уточнення облікових даних та проходження ВЛК. 19.12.2023 року за вх. №8890 ІНФОРМАЦІЯ_5 було отримано відповідь, що позивач не прибував до ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем реєстрації. Вважає, що у діях позивача вбачається чітке порушення Законів України «Про військовий обов`язок та військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про оборону», а також такі дії чітко вказують на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації. Отже, вважає, що дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 були здійснені у чіткій відповідності до вимог чинного законодавства України, а тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, від представника позивача, адвоката Щур О.В. надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представникапросить задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання, не з`явився, про дату, час та місце судовог розгляду повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №561 від 22 листопада 2023 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП, порушив п.п.4 п.1 Додатку 2 до Порядку Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року, а саме 22 листопада 2023 року о 11 год. 00 хв. відмовився проходити медичний огляд у ІНФОРМАЦІЯ_6 . Правопорушення виявлено 22 листопада 2023 року, під час дії особливого періоду. ОСОБА_1 поставив підпис у протоколі на підтвердження того, що йому роз`ясненні його права. У графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначено «Я відмовляюся проходить ВЛК в місті Вараш та прошу направити по місцю проживання».

У протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 22 листопада 2023 року о 21 год. 30 хв. Підпис ОСОБА_1 у графі «Зі змістом протоколу ознайомлений зрозумілою мені мовою. Примірник протоколу про адміністративне правопорушення мною отримано» відсутній.

22 листопада 2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , за результатами розгляду протоколу №561 від 22 листопада 2023 року, винесено постанову №561 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1700,00 грн.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 порушив п.п.4 п.1 Додатку 2 до Порядку Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року, а саме 22 листопада 2023 року о 11 год. 00 хв. відмовився проходити медичний огляд у Вараському РТЦКСП. Правопорушення виявлено 22 листопада 2023 року, під час дії особливого періоду.

Копію постанови № 561 ОСОБА_1 не отримав 22 листопада 2023 року, оскільки відсутній його підпис у графі «Копію цієї постанови отримано».

Сторонами не оспорюється, що в України діє особливий період та воєнний стан.

Відповідно до ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

За приписами ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідальність за ч.2 ст.210 КУпАП передбачена в разі повторного протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Частиною 1 ст.210 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Додатком 2 до вказаного порядку є Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. У п.п.4 п.1 Додатку 2 до Порядку Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, зазначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньої розвідки - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки.

Наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Відповідно до п.1.1 глави 1 розділу I Положення, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Пунктом 3.1. розділу IІ Положення визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.

Форма направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією затверджена наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 №402 та наведена в додатку 14 до Положення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі по тексту Закон № 2232-XII).

Так, згідно із ст. 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє станом по сьогоднішній день.

Згідно із Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, було оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Враховуючи те, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, було оголошено проведення загальної мобілізації, то на момент притягнення позивача до адміністративного правопорушення діяв особливий період.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі по тексту Закон № 3543-XII).

Стаття 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» визначає, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: 1) перебувати на військовому обліку: 2) прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з абз. 3 ч. 9 ст. 29 Закону "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 (далі по тексту Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із п. 8 Положення № 154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Згідно із п. 9 Положення № 154 Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Відповідно дост.235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.210,210-1,211 КУпАП: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, із наведеного можливо зробити висновок про те, що складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 були здійснені уповноваженими на це особами.

У відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1ст.77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 245 КУпАП, встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення №561 за ст.210 КУпАП від 22.11.2023 року складеного уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 інструктором ВР та К Вараського РТЦКСП, гол.сержантом ОСОБА_3 слідує, що ОСОБА_1 порушив п.п.4 п.1 Додатку 2 до Порядку Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року, а саме 22 листопада 2023 року о 11 год. 00 хв. відмовився проходити медичний огляд у Вараському РТЦКСП. Правопорушення виявлено 22 листопада 2023 року, під час дії особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.210 КУпАП.

ОСОБА_1 із вказаним протоколом не погодився, про що останній вказав, та підписався у відповідних графах протоколу. ОСОБА_1 роз`яснено ст.63 Конституції України та ст.ст.256, 268 КУпАП та повідомлено про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також, ОСОБА_1 надав особисті пояснення щодо відмови від проходження ВЛК, а саме в заяві від 22.11.2023 року вказав: «Я, ОСОБА_1 відмовляюся проходить ВЛК в місті Вараш та прошу направити мене на ВЛК за місцем проживання».

Позивачем ОСОБА_1 не заперечується, що 22.11.2023 року він відмовився від ВЛК.

Відповідно Акту про проведення оповіщення військовозобов`язаного від 22.11.2023 року ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК №1931 від 22.11.2023 року за місцем оповіщення, тобто у ІНФОРМАЦІЯ_6 . Попереджено про кримінальну та адміністративну відповідальність.

Позивачу було виписано направлення на проходження ВЛК, яке він особисто підписав у журналі реєстрації направлень на ВЛК також надав пояснення до протоколу що відмовляється від проходження ВЛК.

На підставі протоколу від 22.11.2023 та відповідних доказів, постановою №561 від 22.11.2023 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 1700,00 грн.

18.12.2023 року запит за вх.№6128 до ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно того чи прибував ОСОБА_1 для уточнення облікових даних та проходження ВЛК. 19.12.2023 року за вх. №8890 ІНФОРМАЦІЯ_5 було отримано відповідь, що позивач не прибував до ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем реєстрації.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що протокол №561 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП від 22.11.2023 та постанова у справі про адміністративне правопорушення від 22.11.2023 відповідають вимогам законодавства, оскільки містять всі елементи, що повинні міститися в протоколі та постанові відповідно до ст. 256, 283 КУпАП, а також складені уповноваженими особами з дотриманням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, відповідачем доведено законність прийняття постанови по справі про адміністративне правопорушення №561 від 22.11.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та вона винесена з дотриманням вимог КУпАП, а тому підстав для задоволення позову судом не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 9, 14, 72-77, 90, 229, 242-246, 250, 255, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_7 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя: Н. В. Мельничук