Справа № 280/2149/24
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

16 червня 2025 року Справа № 280/2149/24 ПР/280/25/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

до ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання не відомо; РНОКПП НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно набуті ним грошові кошти в сумі 63 552,18 грн під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за час незаконної відсутності на військовій службі солдат ОСОБА_1 отримав грошове забезпечення в розмірі 63 552 гривні 18 копійок, на яке він не мав права, що підтверджено довідкою від 05.02.2024 № 2114, оскільки відповідно до пункту 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 грошове забезпечення не виплачується за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше. Відповідач вказану суму не відшкодував, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 18.03.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Позивачем недоліки позову усунуто.

За приписами ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За правилами частини 3 статті 171 КАС України, якщо відповідачем у позовній заяві, щодо якої відсутні підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження у справі, вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Військовою частиною НОМЕР_1 у позовній заяві зазначено місце проживання відповідача: АДРЕСА_2 .

Разом із тим, відповідно до листа-відповіді Департаменту реєстраційних послуг Управління державної реєстрації фізичних осіб (вх. від 11.04.2024 № 17151) станом на теперішній час місце проживання ОСОБА_1 в м. Запоріжжі не зареєстровано. Також, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 18.03.2024 № 496660, ОСОБА_1 04.01.2022 знятий з реєстрації за адресою АДРЕСА_3 .

Ухвалою суду від 16.04.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 23.04.2024 позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів повернуто позивачу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.09.2024 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволено. Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року у справі №280/2149/24 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

14.11.2024 матеріали адміністративної справи № 280/2149/24 надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 18.11.2024 відкрито провадження в адміністративній справі № 280/2149/24; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; ухвалено повідомити відповідача про розгляд справи № 280/2149/24 шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

21.11.2024 відповідне оголошення опубліковане на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідач відзиву на позов не направив.

Частиною другою статті 175 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою суду від 16.01.2025 зупинено провадження у справі № 280/2149/24 до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Ухвалою суду від 04.02.2025 поновлено провадження у справі з 04.02.2025.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.07.2023 № 197 солдат ОСОБА_1 , призначений на посаду стрільця-помічника гранатометника 4 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти НОМЕР_4 аеромобільного батальйону Військової частини НОМЕР_1 , з 12.07.2023 зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та на грошове, речове та котлове забезпечення.

Згідно із наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.09.2023 № 263, відповідач зарахований в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із перебуванням на довготривалому лікуванні.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.11.2023 № 314 відповідач вибув на лікування до Військової частини НОМЕР_5 .

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.01.2024 № 10, відповідача наказано вважати таким, що з 02.11.2023 не надав жодних підтверджуючих документів про лікування та поточне місцезнаходження. З 09.01.2024 призупинено виплату грошового забезпечення.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.01.2024 № 88 призначено службове розслідування за фактом нез`явлення з лікувального закладу солдата ОСОБА_1 .

Як вбачається із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 09.02.2024 № 208/НОД «Про результати службового розслідування за фактом нез`явлення з лікувального закладу солдата ОСОБА_1 », службовим розслідування установлено, що солдат ОСОБА_1 , який 01.11.2023 був направлений на лікування до Військової частини НОМЕР_5 , фактично туди не прибув, та з 02.11.2023 відсутній на військовій службі без поважних причин, оскільки жодних документів, які б підтверджували факт перебування на лікуванні, не надав. Своїми діяннями військовослужбовець завдав шкоди Державі у вигляді переплати грошового забезпечення в сумі 63 552,18 грн.

Відповідно до довідки позивача від 05.02.2024 № 2114 переплата грошового забезпечення відповідачу за період з 02.11.2023 по 09.01.2024 становить 63 552,18 грн.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.01.2025 № 24 відповідача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та направлено документи для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач, вважаючи, що відповідачем безпідставно набуто грошові кошти в розмірі 63 552,18 грн, звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам (далі Порядок № 260; тут та надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 визначено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:

штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);

накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;

накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;

грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно пункту 9 Порядку № 260, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 260 військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.

Натомість, згідно пункту 15 Порядку № 260, грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Матеріалами справи, а саме актом службового розслідування від 09.02.2024 № 2265 та наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 09.02.2024 № 208/НОД «Про результати службового розслідування за фактом нез`явлення з лікувального закладу солдата ОСОБА_1 » підтверджується, що солдат ОСОБА_1 з 02.11.2023 відсутній на військовій службі без поважних причин. Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.01.2024 № 10, з 09.01.2024 призупинено виплату грошового забезпечення відповідачу.

Отже, в силу пункту 15 Порядку № 260, відповідач не мав права на отримання грошового забезпечення за період з 02.11.2023 по 09.01.2024 в сумі 63 552,18 грн.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків, визначає Закон України від 03.10.2019 № 160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі по тексту Закон № 160-IX).

За змістом пунктів 4, 5 статті 1 Закону № 160-ІХ матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності; пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Відповідно до положень частини 2 статті 3 Закону № 160-ІХ умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

За правилами ч. 1 ст. 12 Закону № 160-ІХ у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Враховуючи, що відповідач у період з 02.11.2023 по 09.01.2024 був відсутній на військовій службі без поважних причин (доказів протилежного суду не надано), проте продовжував отримувати грошове забезпечення, суд доходить висновку, що таке грошове забезпечення в сумі 63 552,18 грн підлягає стягненню з відповідача на користь Військової частини НОМЕР_1 .

Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач доказів добровільного відшкодування сум грошового забезпечення не надав, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання не відомо; РНОКПП НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) безпідставно набуті грошові кошти в сумі 63 552 (шістдесят три тисячі п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 18 коп. під час фактичного невиконання обов`язків військової служби у період з 02.11.2023 по 09.01.2024.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 16.06.2025.

Суддя Ю.П. Бойченко