Справа № 380/18821/24
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 рокусправа № 380/18821/24
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача Тимощук О.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Львівської міської ради про спонукання до внесення змін у рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивачка) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської міської ради, просить ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача розглянути питання про внесення змін до рішення від 19.10.22 р. № 952 «Про Порядок утримання фасадів будівель і споруд на території історичного ареалу м. Львова та будівель і споруд, що є об`єктами культурної спадщини поза межами історичного ареалу м. Львова» в частині уточнення території, на яку розповсюджується дія Порядку №952 методом внесення виключень для будинків масової тимчасової забудови радянського періоду, які розташовані локально або компактними групами не на туристичних маршрутах міста Львова (як от будинок АДРЕСА_1 ).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 ; цей будинок належить до типу хрущовка (висота стелі 2.50 м.). У червні 2022 року позивачка встановила кондиціонер на боковій стіні будинку, мотивує необхідність вчинення нею цієї дії створенням належних санітарних умов проживання в квартирі в літній спекотний період пори року. 17.06.2024 р. позивачка отримала лист Галицької районної адміністрації ЛМР від 03.06.24 р. за № 31-вих-78762, з якого дізналась про те, що згаданий будинок на підставі рішенням ЛМР від 19.10.2022 р. №952 (далі Порядок 952) належить до території історичного ареалу м.Львова, а її зобов`язано демонтувати кондиціонер, що закріплений на боковій стіні будинку з посиланням на Порядок 952. Повідомляє, що 20.06.2024 зверталася із листами: 1) до мера м. Львова, просила ініціювати зміни до Порядку 952 шляхом виключення будинку АДРЕСА_1 з числа об`єктів, на які розповсюджується дія цього порядку, в частині заборони розміщення на будинках та спорудах у межах історичного ареалу на бічних фасадах технічних елементів (пристроїв кондиціонування повітря); 2) до голови Галицької районної адміністрації ЛМР, просила призупинити дію вимог, наведених в листі, або встановити кондиціонер, що їй належить, на дозволену Порядком 952 частину будинку за кошт балансоутримувача будинку (в рахунок ремонтних робіт, які позивачка оплачує щомісяця в складі оплати за квартиру), оскільки Порядок 952 прийнято вже після встановлення кондиціонера. Стверджує, що за більш як 60 років існування цього будинку у ньому не було проведено жодного ремонту фасадів, не виконано теплоізоляційні роботи. Кондиціонер змонтовано на боковій стіні будинку 33 на третьому поверсі, його важко розгледіти навіть з АДРЕСА_1 , не те що з магістральної АДРЕСА_3 . У задоволенні згаданих прохань заявниці органами місцевого самоврядування було відмовлено, про що заявницю повідомлено листами Галицької районної адміністрації ЛМР відповідного змісту.

15.07.24 від Галицької районної адміністрації ЛМР надійшло попередження про примусовий демонтаж кондиціонера в разі невиконання демонтажу позивачкою самостійно. 05.09.2024 надійшло розпорядження Галицької районної адміністрації ЛМР від 30.08.24 №290, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_2 здійснити примусовий демонтаж кондиціонеру до 20.09.2024р.

ОСОБА_1 стверджує, що: 1) демонтаж кондиціонера зумовить порушення права на безпечне проживання в будинку відповідно до санітарних норм згідно з ДБН В.2.2- 15:2019; 2) Порядком №952 встановлений пресічний термін "протягом одного місяця з дати набрання чинності цим рішенням", що має "преюдиціальне значення" і дотримання якого є обов`язковим для Галицької районної адміністрації ЛМР. Тому позивачка просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача розглянути питання про внесення змін до рішення ЛМР від 19.10.2022 р. №952 Про Порядок утримання фасадів будівель і споруд на території історичного ареалу м. Львова та будівель і споруд, що є об`єктами культурної спадщини поза межами історичного ареалу м. Львова в частині уточнення території, на яку розповсюджується дія цього Порядку методом внесення виключень для будинків масової тимчасової забудови радянського періоду, які розташовані локально або компактними групами не на туристичних маршрутах міста Львова (як от будинок АДРЕСА_1 ).

На стадії підготовчого провадження суд: - встановив, що Порядок №952 прийняв виконавчий комітет Львівської міської ради, а не Львівська міська рада; - за згодою позивачки замінив неналежного відповідача Львівську міську раду на належного виконавчий комітет Львівської міської ради (далі ВК ЛМР, відповідач).

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву, та покликається на такі аргументи: постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 № 878 «Про затвердження Списку історичних населених місць України» місто Львів затверджено як історичне населене місце, тому на території міста визначаються межі історичного ареалу і діють відповідні режими та обмеження для збереження традиційного історичного середовища. Історичний ареал це територія площею 2311,95 га, визначена рішенням виконавчого комітету від 22.10.2021 року № 924 «Про погодження меж історичного ареалу м. Львова». Зона ЮНЕСКО - територія ансамблю історичного центру, що складається зі 150 га середньовічної та ренесансної частини міста Львова та території собору святого Юра на Святоюрській горі, визначена рішенням комітету Світової Спадщини ЮНЕСКО від 05.12.1998 року про внесення центральної частини Львова до Списку всесвітньої культурної спадщини. Відповідач, діючи на підставі Законів України «Про охорону культурної спадщини», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про благоустрій населених пунктів», «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244 «Про затвердження Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», ДБН Б.2.2-3:2012 «Склад та зміст історико-архітектурного опорного плану населеного пункту», ДСТУ-Н Б В. 1.2-18:2016 «Настанова щодо обстеження будівель і споруд для визначення та оцінки їх технічного стану», ДСТУ-Н Б В.3.2-4:2016 «Настанова щодо виконання ремонтно-реставраційних робіт на пам`ятках архітектури та містобудування», ухвали Львівської міської ради від 21.04.2011 № 376 «Про Правила благоустрою Львівської міської територіальної громади», 19.10.2022 прийняв рішення №952 «Про Порядок утримання фасадів будівель і споруд на території історичного ареалу м. Львова та будівель і споруд, що є об`єктами культурної спадщини поза межами історичного ареалу м. Львова» (далі Порядок №952). Повідомляє що перед прийняттям цього рішення на офіційному сайті Львівської міської ради було оприлюднено оголошення щодо консультацій з громадськістю щодо проекту цього рішення. Консультації з громадськістю тривали з 30.09.2022 по 14.10.2022, звітом (лист від 03.11.2022 року №4-0001-31839) підтверджується, що у межах консультацій з громадськістю письмові та електронні звернення не надходили.

Пунктом 2 рішення від 19.10.2022 №952 передбачено зобов`язати фізичних та юридичних осіб, які мають будинки та споруди (їх частини, приміщення) на праві власності, користування (оренди), повного господарського відання або оперативного управління, демонтувати з головних фасадів будівель і споруд на території історичного ареалу м. Львова та будівель і споруд, що є об`єктами культурної спадщини поза межами історичного ареалу м. Львова, кондиціонери, супутникові антени та інші технічні елементи (електронні табло, монітори, екрани, біжучі стрічки тощо), які працюють на зовнішній простір (термін: протягом одного місяця з дати набрання чинності цим рішенням).

Пунктом 5.3 Порядок №952 забороняється розміщення на будинках та спорудах у межах історичного ареалу на головних фасадах та бічних фасадах видимих зі сторони вулиці, технічних елементів (пристроїв), вказаних у пп. 5.1.2.-5.1.5, а саме: […] 5.1.3. Пристрої та устаткування інженерного забезпечення будівель та споруд (системи опалення, вентиляції, кондиціювання повітря тощо). […] 5.5. Допускається встановлення пристроїв системи кондиціонування повітря за умови відповідного маскування з обов`язковим відведенням конденсату, що утворюється при охолодженні повітря до системи дощової каналізації у таких місцях: 5.5.1. У просторі дахів, горищ будинків. 5.5.2. На невидимих зі сторони вулиці фасадах, крім будинків і споруд, які знаходяться на території, включеній до історичної спадщини ЮНЕСКО та пам`ятках архітектури. 5.5.3. За огородженням балконів та лоджій. 5.5.4. В існуючих віконних та дверних отворах, не виступаючи за площину вікна/дверей. 5.5.5. У місцях, передбачених робочим проектом будівництва будівлі, споруди. 5.6. Встановлення технічних елементів, передбачених п. 5.1.1. цього Порядку, дозволяється на підставі висновків управління охорони історичного середовища та погодженого паспорта опорядження фасадів. 5.7. Розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах будинків і споруд у всіх випадках, окрім зазначених у п.5.2, 5.3 цього розділу, здійснюється за умови погодження із співвласниками спільного майна у дво- та багатоквартирних будинків відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирних будинках».

Відповідач наголошує, що позивачка не зверталася до Львівської міської ради чи виконавчих органів, районних адміністрацій щодо можливості встановлення пристрою інженерного забезпечення (кондиціонеру), не погодила його встановлення із співвласниками спільного майна у дво- та багатоквартирних будинків відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирних будинках» встановлення такого обладнання, а також не надала висновків управління охорони історичного середовища. ЛКП «Княже місто» 25.06.2024 провело обстеження стану утримання головного фасаду будівлі за адресою: м. Львів, вул. В. Кубійовича, 33). Галицька районна адміністрація Львівської міської ради (далі - Галицька РА ЛМР) на підставі даних цього обстеження видала попередження від 09.07.2024, яким зобов`язала ОСОБА_1 демонтувати пристрій кондиціонування повітря з кріпленням та допоміжними елементами, влаштований на бічному фасаді будинку №33 на вул.В.Кубійовича у термін до 20 серпня 2024 року, про що повідомило листом. Листом Галицької РА ЛМР від 28.06.2024 року №31-вих-93625 та листом від 04.07.2024 року №31-вих-96598 повідомлено ОСОБА_1 про норми Порядку 952. 30.08.2024 Галицька РА ЛМР прийняла розпорядження №290 «Про демонтаж самовільно влаштованого пристрою кондиціонування повітря, кронштейнів для його кріплення, обладнання для його підключення та відновлення головного фасаду будинку АДРЕСА_1 ».

Відповідач стверджує, що рішення від 19.10.2022 №952 прийнято ним відповідно до норм чинного законодавства України, в межах повноважень, наданих законом, підстав вносити в цей НПА бажаних для позивачки зміни немає.

Позивачка надіслала відповідь на відзив, серед іншого просить врахувати, що відповідач в Порядку №952 не врахував норми ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення» із Зміною №1, п. 7.26. Житлові будинки повинні обладнуватись системами опалення, вентиляції, кондиціонування, охолодження повітря, внутрішнього тепло- та холодопостачання згідно з вимогами ДБН В.2.5-67. В частині кондиціонування відповідач не робить жодних дій і перешкоджає мешканцям рятуватися самим. Покликається статті 3, 50 Конституції України (людина, її життя і здоров`я … визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля).

Суд вислухав промови учасників справи, дослідив долучені до справи докази та встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_4 , її квартира є кутовою та має виходи на бічний та задній (дворовий) фасади цього будинку. Відповідно до рішення ВК ЛМР №924 від 22.10.2021 «Про погодження меж історичного ареалу м. Львова» цей будинок знаходиться на території в межах історичного ареалу м. Львова.

ОСОБА_1 у невстановлений час (будь-які документи відсутні, позивачка стверджує, що в червні 2022 року) встановила в квартирі систему кондиціонування повітря, зовнішній блок якої виведено на боковий фасад по АДРЕСА_1 . Позивачка визнає, що не отримувала дозволу на встановлення зовнішнього блоку кондиціонера на боковому фасаді будинку ані в співвласників цього багатоквартирного будинку, ані виконавчих органів місцевого самоврядування.

17.06.2024 р. ОСОБА_1 отримала лист Галицької РА ЛМР від 03.06.24 №31-вих-78762, з якого дізналась про те, що згаданий будинок належить до території історичного ареалу м.Львова, а її зобов`язано демонтувати кондиціонер, що закріплений на боковій стіні будинку з посиланням на норми Порядок 952.

ОСОБА_1 зверталася із листами: 1) до мера м. Львова, просила ініціювати зміни до Порядку 952 шляхом виключення будинку АДРЕСА_1 з числа об`єктів, на які розповсюджується дія цього порядку, в частині заборони розміщення на будинках та спорудах у межах історичного ареалу на бічних фасадах технічних елементів (пристроїв кондиціонування повітря); 2) до голови Галицької районної адміністрації ЛМР, просила призупинити дію вимог, наведених в листі, або встановити кондиціонер, що їй належить, на дозволену Порядком 952 частину будинку за кошт балансоутримувача будинку (в рахунок ремонтних робіт, які позивачка оплачує щомісяця в складі оплати за квартиру), оскільки Порядок 952 прийнято вже після встановлення кондиціонера. У задоволенні цих звернень позивачки було відмовлено, про що заявницю повідомлено листами Галицької районної адміністрації ЛМР відповідного змісту.

Галицька РА ЛМР скерувала ОСОБА_1 попередження №31-вих-99064 від 10.07.2024 про примусовий демонтаж кондиціонера в разі невиконання демонтажу позивачкою самостійно до 20.08.2024.

30.08.2024 Галицька РА ЛМР прийняла розпорядження №290 «Про демонтаж самовільно влаштованого пристрою кондиціонування повітря, кронштейнів для його кріплення, обладнання для його підключення та відновлення головного фасаду будинку АДРЕСА_1 ».

ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомила, що не оскаржувала рішень чи дій Галицької РА ЛМР, а кондиціонер демонтувала.

При прийняття рішення суд керується такими нормами права та мотивами щодо їх застосування до спірних правовідносин:

1. Центральний аргумент ОСОБА_1 на обґрунтування її тверджень про порушення відповідачем ст.ст.3,50 Конституції України щодо її права на безпечне довкілля є посилання на те, що при прийнятті Порядку №952 відповідач не врахував норми ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення» із Зміною №1, відповідно до яких житлові будинки повинні обладнуватись системами опалення, вентиляції, кондиціонування, охолодження повітря, внутрішнього тепло- та холодопостачання згідно з вимогами ДБН В.2.5-67.

Оцінюючи цей аргумент, суд констатує, що ДБН ««ЖИТЛОВІ БУДИНКИ Основні положення» В.2.2-15:2019 із Зміною №1, чинні з 01.09.2022, поширюються на проектування нових і реконструкцію, капітальний ремонт житлових будинків з умовною висотою до 73,5 м включно: одноквартирні та багатоквартирні, у тому числі спеціалізовані квартирні житлові будинки для осіб літнього віку і осіб з інвалідністю та гуртожитки.

Оскільки будинок по АДРЕСА_1 (1960-х років забудови) не є таким, що проектується (новим), а також не перебуває на стадії реконструкції та/або капітального ремонту, то норми ДБН В.2.2-15:2019 не поширюються на правовідносини щодо встановлення кондиціонера в квартирі цього будинку. Більше того, з огляду на вік будинку (понад 60 років), такий за замовчуванням не проектувався з можливістю встановлення в ньому пристроїв кондиціонування повітря. Відповідно, бажання ОСОБА_1 покращити власну квартиру шляхом її дообладнання кондиціонером є інтересом, що не має ознак «охоронюваного законом інтересу» позивачки, оскільки для цього немає жодної правової підстави.

2. Будинок по АДРЕСА_1 знаходиться в межах території історичного ареалу міста Львова, і той факт, що цей будинок сам по собі не становить історичної цінності, не нівелює тієї обставини, що він знаходиться на території з особливим правовим статусом, благоустрій та забудова якої здійснюється з дотриманням спеціальних норм та правил.

3. Львівська міська рада та її виконавчі органи, що представляють інтереси територіальної громади міста Львова, відповідно до Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про охорону культурної спадщини», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про благоустрій населених пунктів», мають повноваження встановлювати як правила благоустрою Львівської міської територіальної громади, так і правила утримання фасадів будівель і споруд на території історичного ареалу м. Львова.

4. Відповідно до статті 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Бажання позивачки дообладнати власну квартиру, що знаходиться в багатоквартирному житловому будинку «старої» забудови на території історичного ареалу міста, системою кондиціонування повітря є її інтересом, що може та повинен реалізовуватися ОСОБА_1 з дотриманням встановленого законодавством порядку. Станом на червень 2022 року (стверджуваний позивачкою період встановлення кондиціонера на боковому фасаді будинку) ОСОБА_1 повинна була щонайменше:

- отримати згоду від власників інших квартир на встановлення зовнішнього блоку кондиціонера на фасаді цього багатоквартирного житлового будинку відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та прийнятих на його реалізацію підзаконних нормативно-правових актів;

- отримати дозвіл на розміщення кондиціонера від виконавчого органу місцевого самоврядування відповідно до Положення про порядок розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах та зовнішніх частинах будинків і споруд на території м. Львова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 01 лютого 2002 року № 28 (діяв до набрання чинності Порядком №952).

Позивачка таких дозволів перед встановленням кондиціонера на фасаді багатоквартирного житлового будинку на території історичного ареалу міста не отримувала, а отже встановила кондиціонер самовільно, без належних правових підстав.

5. відповідно до пп. 18, 19 частини 1 статті 4 КАС України

- нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування;

- індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

За обставин цієї справи індивідуальним актом, що безпосередньо впливає на інтерес позивачки мати кондиціонер, є розпорядження Галицької РА ЛМР №290 «Про демонтаж самовільно влаштованого пристрою кондиціонування повітря, кронштейнів для його кріплення, обладнання для його підключення та відновлення головного фасаду будинку АДРЕСА_1 » від 30.08.2024. Разом з тим, ОСОБА_1 не оскаржила цей індивідуальний акт та на запитання суду з цього приводу повідомила, що не вважає за доцільне оскаржувати це розпорядження.

Отже, позивачка прийняла рішення не оскаржувати індивідуальний акт Галицької РА ЛМР, що безпосередньо впливає на її інтереси, а звернулася до суду з позовом про спонукання ВК ЛМР змінити локальний нормативно-правовий акт, що регулює спірні правовідносини. Оскільки в контексті інтересу, за захистом якого ОСОБА_1 звернулася до суду (бажання мати кондиціонер в житловому приміщенні, що знаходиться в багатоквартирному житловому будинку) належним способом його захисту є оскарження індивідуального акту (розпорядження про демонтаж), що впливає на реалізацію цього інтересу, тому обраний позивачкою спосіб захисту є неналежним, а відповідні позовні вимоги не підлягають до задоволення.

6. рішення ВК ЛМР від 19.10.2022 №952 «Про Порядок утримання фасадів будівель і споруд на території історичного ареалу м. Львова та будівель і споруд, що є об`єктами культурної спадщини поза межами історичного ареалу м. Львова» прийняте повноважним органом місцевого самоврядування для захисту суспільного інтересу (охорона історичної спадщини), а позивачка не наводить аргументів, що ставили б під сумнів дотримання відповідачем процедури прийняття цього нормативно-правового акта (напр, щодо участі громадськості в його обговоренні та прийнятті).

7. Бажання позивачки покращити власні умови проживання в будинку, що належить до «старого» житлового фонду (збудованого за стандартами 60х років ХХ століття, котрі в принципі не передбачали можливості кондиціонування повітря з огляду на відсутність на той час відповідних технологій) шляхом встановлення на зовнішньому фасаді багатоквартирного житлового будинку сучасного пристрою може та повинно бути реалізовано лише у встановлений законодавством спосіб.

Суд враховує, що Порядок №952 дає можливість врахувати ситуації, схожі на ситуацію позивачки, оскільки дозволяє встановлювати пристрої кондиціонування повітря на внутрішніх (дворових) фасадах будинків, що знаходяться на території історичного ареалу міста. Суд визнає цю можливість потенційно достатньою для реалізації позивачкою її інтересу встановлення в квартирі кондиціонера. Натомість спосіб, у який позивачка просить суд змінити локальний НПА, становить надмірне втручання в дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування щодо правового регулювання порядку утримання фасадів будівель і споруд на території історичного ареалу м. Львова та не підлягає судовому захисту в порядку адміністративного судочинства. Адже позивачка по суті просить суд створити замість органу місцевого самоврядування нову норму права локального рівня, що не входить до повноважень адміністративного суду, котрий вправі перевіряти правомірність (законність та відповідність правовим актам вищої юридичної сили) локальних нормативно правових актів відповідно до ст. 264 КАС України.

Позивачка є членкою територіальної громади міста Львова та може впливати на процес правотворчості на локальному рівні встановленими законом способами: - ініціювати внесення змін до локального нормативного акта через місцевого депутата, що представляє її інтереси як виборця у відповідному окрузі; - беручи участь в процедурі громадського обговорення проектів локальних нормативних актів, що впливають на її інтереси.

В цій справі суд констатує, що позивачка обрала неналежний спосіб захисту свого інтересу, що не може бути реалізований шляхом втручання адміністративного суду в процес локальної правотворчості (формування судом замість уповноваженого законом органу місцевого самоврядування більш «доцільних» чи «справедливих» - на погляд позивачки правил охорони історичної спадщини в місті Львові).

Підсумовуючи наведені мотиви суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають до задоволення.

З огляду на висновок суду по суті спору понесені позивачкою судові витрати покладаються судом на неї. Відповідач не надав суду доказів понесення судових витрат, що підлягають розподілу між сторонами. Повне рішення складено 16 червня 2025 року.

Керуючись ст.ст. 19-20,22,25-26,90,139,241-246,250-255,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Понесені позивачкою судові витрати покласти на неї.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович