Справа № 120/7055/25
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

16 червня 2025 р. Cправа № 120/7055/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Сало Павло Ігорович, розглянувши матеріали:

за позовом: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )

до: військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 )

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2025 поштою до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 .

Позовні вимоги обґрунтовуються протиправною бездіяльністю відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 24.09.2024, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань без врахування розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" та Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 та 01.01.2024, на відповідні тарифіні коефіцієнти згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 та щодо ненарахування та не виплати йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по день фактичної виплати грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.

Ухвалою суду від 27.05.2025 вказану позовну заяву залишено без руху, водночас позивачу встановлено 10-денний строк з дня вручення (отримання) копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків, а саме надання клопотання (заяви) про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності його пропуску. Крім того, позивачу запрпоновано надати витяги з відповідних наказів про зарахування та виключення зі складу військової частини або інші офіційні документи, які підтверджують обставини його перебування на службі та виключення зі списків особового складу.

10.04.2025 на виконання вимог вказаної ухвали до суду надійшло клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду.

Клопотання обґрунтовується тим, що позивач, з урахуванням особливостей проходження військової служби, складного стану здоров`я, тривалого лікування (в тому числі з приводу онкологічного захворювання), відсутності своєчасної обізнаності про порушення своїх прав, а також враховуючи зміни в законодавстві та актуальну практику Верховного Суду, діяв добросовісно та подав позовну заяву одразу після одержання довідки військової частини НОМЕР_2 від 18.12.2024 № 482, яка вперше дозволила йому належним чином оцінити факт і розмір порушення його права на належне грошове забезпечення.

Також позивач подав заяву про витребування доказів, необхідних для підтвердження обставин проходження військової служби та виключення зі списків особового складу, посилаючись на те, що самостійно отримати відповідні документи у строк, встановлений ухвалою суду, він не може з об`єктивних причин.

Вирішуючи заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП України (у редакції до 18.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Тобто, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник мав право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати (грошового забезпечення) без обмеження будь-яким строком.

Відтак за період з 29.01.2020 по 18.07.2022 строк звернення до суду з цим позовом не пропущений.

Щодо періоду з 19.07.2022 по 24.09.2024, то суд враховує, що 19.07.2022 набув чинності Закон України від 1 липня 2022 року № 2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", яким внесені зміни до законодавства про працю.

Так, пунктом 18 частини 1 розділу І Закону № 2352-IX назву та частини першу і другу статті 233 Кодексу законів про працю України викладено в такій редакції:

"Стаття 233. Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів.

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Отже, Законом № 2352-IX внесено зміни до статті 233 Кодексу законів про працю України, а відтак змінено нормативне регулювання правовідносин, які виникли з питань щодо стягнення (виплати) заробітної плати (її складових).

Відтак починаючи з 19 липня 2022 року у Кодексі законів про працю України відсутня норма, яка б передбачала право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату праці, без обмеження будь-яким строком.

Водночас після внесення Законом № 2352-IX відповідних змін частиною другою статті 233 КЗпП України установлено строк звернення до суду у справах про звільнення (місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення) та у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні (тримісячний строк з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні).

При цьому варто звернути увагу на те, що питання щодо застосування строку звернення до суду з позовними вимогами, які стосуються перерахунку грошового забезпечення військовослужбовця, за період з 01.02.2020 по 30.03.2023 було предметом дослідження судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23.

У вказаній справі судова палата, вирішуючи питання щодо застосування статті 233 КЗпП України в частині строку звернення до суду з вимогами про стягнення заробітної плати, дійшла таких висновків (дослівно):

"Якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19.07.2022, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19.07.2022, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19.07.2022 підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин").

З урахуванням пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651, відлік тримісячного строку звернення до суду зі спорами, визначеними статтею 233 КЗпП України, почався 01.07.2023."

Отже, Верховний Суд в постанові від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23 виснував, що до вимог щодо виплати грошового забезпечення після 19.07.2022 застосовні норми вже нині чинної редакції статті 233 КЗпП України, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду з дня одержання особою письмового повідомлення про суми, що нараховані та виплачені при звільненні.

У зв`язку із цим зроблено висновок про те, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову (у частині вимог за період з 19.07.2022) слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

Виходячи з цього, судова палата Касаційного адміністративного суду зауважила, що саме дата вручення позивачу зазначеного документа є подією, з якою пов`язаний початок перебігу строку звернення до суду.

Предметом оскарження у цій справі, окрім іншого, є протиправна бездіяльність відповідача щодо обчислення за період з 29.01.2020 по 24.09.2024 окремих сум грошового забезпечення позивача шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018.

При цьому наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 268 від 24.09.2024 позивача виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Разом з тим до матеріалів позовної заяви долучено лист відповідача від 20.12.2024 № 3395, зі змісту якого видно, що він наданий у відповідь на звернення позивача, у тому числі з питання надання інформації щодо розміру прожиткового мінімуму, який застосовувався при розрахунку грошового забезпечення позивача. Звідси випливає, що позивач не був належним чином обізнаний про обсяг нарахованого та виплаченого йому грошового забезпечення, оскільки при звільненні не отримав документа, який би містив повну інформацію про відповідні виплати. Після отримання вказаної відповіді від відповідача, яка містить позицію щодо прожиткового мінімумудля працездатних осіб станом на 01.01.2018, позивач дізнався про порушення своїх прав.

За відсутності належних й допустимих доказів на підтвердження протилежного, є підстави вважати, що позивач дізнався про порушення своїх прав лише у лютому 2025 року з листа відповідача, яким відмовлено перерахунку спірних сум грошового забезпечення.

З огляду на викладене суд доходить до висновку, що строк звернення до суду позивачем не пропущений, а тому заява про поновлення такого строку задоволенню не підлягає.

Водночас питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду у цій частині позовних вимог може бути переглянуте судом на інших стадіях судового процесу за ініціативою відповідача та у разі надання ним нових доказів, які б вказували на пропущення позивачем строку звернення до суду.

Отже, після усунення недоліків позовна заява відповідає вимогам статей 160, 161, 172 КАС України. Справа підсудна Вінницькому окружному адміністративному суду. Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі положень п.п. 1, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Підстав для повернення чи відмови у відкритті провадження в адміністративній справі не встановлено.

Відтак позовну заяву ОСОБА_1 належить прийняти до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі.

Визначаючись щодо того, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) розглядати справу, суд враховує положення ч. 2 ст. 257 КАС України, згідно з якими за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 260 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на викладене та беручи до уваги, що за характером спірних правовідносин, предметом доказування і складом учасників ця справа має ознаки адміністративної справи незначної складності, суд доходить висновку про можливість її розгляду та вирішення в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позивачем також заявлено клопотання про витребування доказів, а саме копії витягів з відповідних наказів про його зарахування та виключення зі складу військової частини або інші офіційні документи, які підтверджують обставини його перебування на службі та виключення зі списків особового складу. При цьому позивач посилається на неможливість самостійного надання суду таких документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ч. 3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 79 КАС України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Частинами першою-третьою статті 80 КАС України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Крім того, суд враховує, що в силу приписів частини другої статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З огляду на наведені норми процесуального права та враховуючи, що докази, про витребування яких просить позивач мають безпосереднє значення для справи, суд доходить висновку про необхідність їх витребування у відповідача.

Отже, клопотання позивача про витребування доказів підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 171, 236, 248, 256, 257, 260, 263, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без задоволення клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оскільки відсутні достатні підстави вважати, що такий строк пропущений.

2. Відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

3. Розгляд справи здійснювати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

4. Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті розпочнеться через 30 днів з дня відкриття провадження у справі.

5. Встановити відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву з дотриманням вимог, передбачених ст. 162 КАС України.

6. Встановити позивачу 3-денний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив в порядку, визначеному ст. 163 КАС України.

7. Встановити відповідачу 3-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення в порядку, визначеному ст. 164 КАС України.

8. Витребувати з військової частини НОМЕР_2 та зобов`язати її у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду:

- витяги з відповідних наказів про зарахування та виключення ОСОБА_1 зі складу військової частини або інші офіційні документи, які підтверджують обставини його перебування на службі та виключення зі списків особового складу;

- довідку про нараховане та виплачене ОСОБА_1 грошове забезпечення за період служби з 29.01.2020 по 24.09.2024, а також виплачених йому за цей період грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побуто;их питань.

- відомості про те, з якого саме розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня якого саме календарного року) проводилося нарахування вищезазначених виплат ОСОБА_1 .

9. Інформацію по справі сторони можуть отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: "http://court.gov.ua/fair/".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Сало Павло Ігорович