Справа № 308/2461/25
Суддя: Бенца К. К.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/2461/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання - Майор Ю.В.

за участі:

представника позивача - Сливич В.І.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород справу за адміністративним позовом Романченко Олександра Володимировича поданого в особі уповноваженого представника Сливич В.І. до Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови серії БАВ №229445 від 28.01.2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі уповноваженого представника Сливич В.І. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови серії БАВ №229445 від 28.01.2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що постановою поліцейського УПП в Закарпатській області капралом поліції Шойнюк І.А. від 28.01.2025 року серії БАВ №229445 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн. за ст. 124 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 28.01.2025 року керував транспортним засобом марки «Volkswagen», будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Представник позивача вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

Зазначає, що частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Виходячи із диспозиції вказаної статті адміністративна відповідальність можлива лише у тому випадку, коли уповноваженою особою зафіксовано факт саме керування транспортним засобом, тобто активні дії, які полягають у умисному виконанні особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Водночас, неактивні дії особи, що лише перебуває у транспортному засобі, а не керує ним, не можуть становити складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням цього, вважає, що винесена постанова від 28.01.2025 БАВ № 229445 стосовно ОСОБА_1 є незаконною, оскільки уповноваженою особою УПП не зафіксовано факт керування останнім транспортним засобом.

Також вказує на те, що у оскаржуваній постанові не зазначено, які саме наявні докази вини у скоєнні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

Зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови допущено неповноту та неправильність, порушено права ОСОБА_1 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наслідком чого стало притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Позивач та його представник з винесенням постанови не згідні, вважають, оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

З посиланням на викладене представник позивача просить суд скасувати постанову від 28.01.2025 БАВ №229445 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 грн. за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

05.03.2025 року представник відповідача подав до суду відзив на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у якому зазначив , що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Вказує на те, що 28.01.2025 року під час несення служби працівниками управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції було отримано виклик про ДТП в м. Ужгород по вул. Легоцького, 74А.

Вказує, що прибувши на місце поді поліцейськими встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen» державним номерним знаком НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Renault» з державним номерним знаком НОМЕР_2 .

На підставі ст. 32 ЗУ "Про Національну поліцію" поліцейський попросив позивача пред?явити документи, зазначені в п. 2.1 «а» ПДР України. В ході перевірки поліцейськими встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.12.2024 року у справі №308/15989/24 позивача позбавлено права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 2.1 «а» ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо водія.

Після чого водію було роз?яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, яке додано до відзиву та підписом у постанові про адміністративне правопорушення серії БАВ №229445 від 28.01.2025).

Вказує, що в ході розгляду справи всі усні доводи Позивача були взяті до уваги при розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень чи клопотань позивач не надавав.

Зазначає, що поліцейський виніс постанову за ч. 4 ст. 126 КУПАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 20400 грн., відповідно до санкції статті.

За вчинення ДТП на позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД N? 566441 від 28.01.2025 за ст. 124 КУпАП та протокол серії АА N? 564140 від 28.01.2025 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідач вказує, що 28.01.2025 року отримали виклик про ДТП в м. Ужгороді по вул. Легоцького, 74 «А». Прибувши на місце події, поліцейські управління патрульної поліції Закарпатській області Департаменту патрульної поліції з?ясували всі обставини в їх сукупності, які підлягають з?ясуванню, та діяли на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, які передбачені Конституцією України, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами.

Звертає увагу суду, що на відео з нагрудних камер поліцейських не зафіксовано руху транспортного засобу, оскільки причиною винесення постанови про адміністративне правопорушення серії БАВ N? 229445 від 28.01.2025 року було не зупинка транспортного засобу працівниками поліції, а причетність позивача до ДТП.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом поліцейськими встановлено:

-з пояснень учасника ДТП ОСОБА_2 , який повідомив, що за кермом автомобіля «Volkswagen» з державним номерним знаком НОМЕР_3 перебував саме ОСОБА_1 і в подальшому повідомив подробиці руху транспортних засобів та обставин події (даний факт пдтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських 470105 (08:06: 10, 08: 10:58) та 470930 (08:27:30)

- переглядом з камер зовнішнього відеоспостереження в м. Ужгороді на перехресті вулиць з круговим рухом Заньковецької-Легоцького, якими зафіксовано рух транспортного засобу транспортним засобом «Volkswagen» з державним номерним знаком НОМЕР_4 (07:25:14).

На неодноразові запитання поліцейського, хто керував транспортним засобом «Volkswagen» з державним номерним знаком НОМЕР_5 , ОСОБА_1 відповідь надати не зміг.

Більше того, позивач неодноразово повідомляв про готовність відшкодувати завдані пошкодження транспортному засобу «Renault» (даний факт підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського 470105 (09:17:34).

З посиланням на викладене відповідач просить суд відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позиція сторін по справі:

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з підстав зазначених у позовній заяві. Надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Зокрема зазначив, що винесена постанова від 28.01.2025 БАВ № 229445 стосовно ОСОБА_1 є незаконною, оскільки уповноваженою особою УПП не зафіксовано факт керування останнім транспортним засобом. Просив суд позовні вимоги задовольнити та скасувати постанову серії БАВ №229445 від 28.01.2025 року.

Позивач у судовому засіданні підтримав доводи захисника. Зазначив, що він не перебував за кермом транспортного засобу на час винесення постанови. Просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції у призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслав до суду відзив.

В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:

18.02.2025 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду позовну заяву залишено без руху.

26.02.2025 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду відкрито провадження по справі №308/2461/25 та призначено справу до розгляду.

04.04.2025 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду поновлено судовий розгляд.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Заслухавши вступне слово позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов наступного висновку.

Так, спір між сторонами виник з приводу притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП), ЗакономУкраїни «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР) та ст.286 КАС України.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно правових актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

У відповідності до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Як встановлено судом, 28.01.2025 року поліцейським взводу 1 роти 4 батальйону УПП в Закарпатській області Шойнюк І.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руку, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №229445 від 28.01.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення 28.01.2025 р. адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 гривень, а саме за порушення вимог ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух».

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч.4 ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених ст.258 цього кодексу.

Згідно з ч.2 та ч.4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених ч.1 та ч.2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу,крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбаченихстаттею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, оскільки справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, належить до компетенції органів Національної поліції України, то у відповідності до ч. 2 ст. 258 КУпАП уповноважені посадові особи, які діють від імені органів Національної поліції, не складають протокол про адміністративне правопорушення, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова про адміністративне правопорушення або залишається відповідне повідомлення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ст.258 КУпАП містить вичерпний перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 288 КУпАП, перевірка законності та обґрунтованості постанови по справі про адміністративне правопорушення судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд , здійснивши перевірку рішення суб`єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обовязок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобовязаний подати докази на спростування таких заперечень. Позивач заперечує факт порушення ним ПДР.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КпАП).

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При прийнятті постанови про накладення адміністративного стягнення за правилами ст.252 КУпАП визначено обовязок відповідача провести оцінку наявним доказам, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Отже, з наведених норм вбачається, що правовою підставою для притягнення особи до адміністра-тивної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1,2 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Згідно з статтею 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адмінстягнення у вигляді штрафу.

Досліджуючи зміст постанови серії БАВ № 229445 від 28.01.2025 року, судом встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 28.01.2025 року о 07 год. 35 хв. в м. Ужгород по вул. Легоцького, 74А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_5 , будучи особою позбавленою права керування таким транспортним засобом, чим порушив статтю 15 ЗУ «Про дорожній рух» з накладенням адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20400,00 гривень.

Позивач ОСОБА_1 заперечує факт керування ним транспортним засобом марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_5 28.01.2025 о 07 год. 35 хв. в м. Ужгород, вул. Легоцького, 74а. Окрім того зазначав, що йому не було відомо щодо винесеної відносно нього судом постанови про позбавлення його права керування транспортними засобами.

Згідно наданої на запит суду інформації щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вбачається наступне.

Судом встановлено, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.12.2024, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Дана постанова набула законної сили 23.12.2024 року.

Судом встановлено, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.03.2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень вчинених 28.01.2025 року, передбачених ст.124, ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Дана постанова набула законної сили 31.03.2025 року.

Зі змісту постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.03.2025 року у справі № 308/1735/25 вбачається , що 28.01.2025 о 07 год. 35 хв. в м. Ужгород, вул. Легоцького, 74а водій ОСОБА_1 керував т/з Volkswagen днз НОМЕР_5 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини року, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Окрім того, 28.01.2025 о 07 год. 35 хв. в м. Ужгород, вул. Легоцького, 74а водій ОСОБА_1 керував т/з Volkswagen днз НОМЕР_5 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку і стан т/з та не мав змоги постійно контролювати т/з та безпечно керувати ним та при цьому не дотримався дистанції та безпечного інтервалу, внаслідок чого вчинив ДТП, а саме вчинив наїзд на автомобіль марки Рено днз НОМЕР_6 . При ДТП т/з отримали механічні пошкодження.

Суд звертає увагу, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.03.2025 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`ягніння та скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яке мало місце 28 січня 2025 року о 07 год. 35 хв. в м. Ужгород, вул. Легоцького, 74а.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На підставі наведеного, суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_5 28.01.2025 року та вина відповідача ОСОБА_1 у вчиненні 28.01.2025 року дорожньо-транспортної пригоди встановлена та повністю доведена судовим рішенням, а саме постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.03.2025 року у справі № 308/1735/25 і в силу ч.4 ст.78 КАС України доведення не потребує.

З огляду на викладене твердження позивача ОСОБА_1 про те, що він 28.01.2025 року не керував транспортним засобом марки Volkswagen д.н.з. НОМЕР_5 о 07 год. 35 хв. в м. Ужгород по вул. Легоцького, 74А, будучи особою позбавленою права керування таким транспортним засобом спростовуються даними постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.03.2025 року у справі № 308/1735/25 та відеозаписом подій, що міститься на диску, наданому суду відповідачем у встановленому законом порядку.

Таким чином, на момент винесення оскарженої постанови (28.01.2025 року), позивач, користуючись правами, наданими ст. 268 КУпАП України, міг ознайомитись з матеріалами справи, отримати інформацію про прийняте рішення, та його копію.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів, він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про відсутність у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Неотримання копії постанови у справі про адміністративне правопорушення не змінює дату набрання нею законної сили, а відтак не звільняє від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП України.

До аналогічного правового висновку дійшов Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 23.01.2025 року, справа №161/11859/24.

Не зважаючи на те, що позивач позбавлений прав керування транспортним засобом, 28.01.2025 року здійснював керування транспортним засобом, будучи позбавленим такого права.

З огляду на те, що правопорушення, передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП, належить до правопорушень з формальним складом, суд приходить до висновку, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами утворює склад правопорушення, визначений у цій статті.

Разом з відзивом, відповідачем надано відеозапис подій, що міститься на диску, наданому суду у встановленому законом порядку, який було оглянуто в судовому засіданні за участі сторін.

Під час розгляду справи позивачем заперечувався факт керування транспортним засобом. З відеозапису не вбачається рух транспортного засобу під керуванням позивача, оскільки з дослідженого судом відеозапису чітко і послідовно вбачається, що 28.01.2025 року отримавши виклик про ДТП в м. Ужгороді по вул. Легоцького, 74 «А» на місце події прибули поліцейські управління патрульної поліції Закарпатській області Департаменту патрульної поліції для з?ясування всіх обставин справи.

З даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не надає відповідь на запитання поліцейського, хто керував транспортним засобом «Volkswagen» з державним номерним знаком НОМЕР_5 . Однак з відеозапису вбачається, що інший учасник ДТП вказує працівникам поліції, що транспортним засобом «Volkswagen» з державним номерним знаком НОМЕР_5 керував гр. ОСОБА_1 , у зв`язку з чим відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП та винесено постанову за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, 28.01.2025 на момент розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами згідно постанови суду №308/15989/24 від 12.12.2024 року, яка набрала законної сили у встановленому законом порядку 23.12.2024 року, а тому суд приходить до висновку, що дії працівників поліції відповідають вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу адміністративного судочинства України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення накладено правомірно.

З огляду на викладене, відповідачем доведено правомірність складання спірної постанови.

З огляду на наведене, суд не бере до уваги доводи представника позивача про те, що поліцейським не надано доказів, які можуть свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Таким чином, вивченням матеріалів справи, у тому числі наданого відеозапису, не встановлено порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 .

Крім того, вказані постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.12.2024 у справі №308/15989/24 та від 19.03.2025 року у справі №308/1735/25 містяться в Єдиному реєстрі судових рішень, в загальному доступі та перевірені судом. Згідно з інформації з Єдиного реєстру судових рішень, Постанова від 12.12.2024 у справі №308/15989/24 вступила в законну силу 23.12.2024 року, а постанова від 19.03.2025 року у справі №308/1735/25 вступила в законну силу 31.03.2025 та оскаржені не були.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що постанова серії БАВ № 229445 від 28.01.2025 року винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням правил чинного законодавства, на підставі наявних доказів про адміністративне правопорушення, на основі яких було встановлено винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та немає підстав для скасування відповідної постанови, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставини, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи не надано.

Таким чином, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку винесена у межах повноважень Відповідача в порядок та спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Отже, посилання позивача про незаконність і необґрунтованість постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що матеріалами справи підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а наведені позивачем у своєму адміністративному позові обставини про відсутність вчинення адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Оскільки в позові відмовлено, підстав для присудження на користь позивача з відповідача судових витрат суд не вбачає.

На підставі ст. ст. 6-14, 25, 32, 77, 205, 241, 243 - 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 33, ч.2 ст. 122, ст.ст. 247, 251, 258, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ухвалив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 поданого в особі уповноваженого представника Сливич В.І. до Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Закарпатській області про скасування постанови серії БАВ №229445 від 28.01.2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ч. 4 ст. 286 КАС України у десятиденний строк із дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Департамент патрульної поліції (, місце знаходження : 03048, м. Київ, вул. Ф.Ереста,3)

Дата складання повного тексту рішення 13.06.2025 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца