Справа № 751/1620/24
Суддя: Овсієнко Ю. К.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№751/1620/24
Провадження №2-а/751/25/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю.К.,

за участю секретаря Решетник В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Муніципальна варта» Чернігівської міської ради про скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кінебас О.М., звернувся до суду з даним позовом, який мотивований тим, що 11.02.2024 року КП «Муніципальна варта» Чернігівської міської ради в особі інспектора ревізора зазначеного підприємства Попко Я.І. щодо ОСОБА_1 було складено припис № 002085 про те, що «за адресою: АДРЕСА_1 громадянка ОСОБА_1 організувала встановлення тимчасового об`єкту (шлагбаума) без відповідного на це дозволу», при цьому було запропоновано усунути порушення благоустрою шляхом демонтажу тимчасового об`єкта до 15.02.2024 р. Разом з цим 11.02.2024 р. вказаним інспектором-ревізором щодо позивача було складено також протокол про адміністративне правопорушення № 001814, де вказано, що «11.02.2024 р. об 11 год. 20 хв громадянка ОСОБА_1 організувала встановлення тимчасового об`єкта (шлагбаума) в АДРЕСА_1 без відповідного на це дозволу, чим порушила п.9.1.1 Правил благоустрою у м. Чернігів, затверджених рішенням Чернігівської міської ради від 24.12.2019 р. № 49/VІІ-2, та вчинила порушення ст. 152 КУпАП. Позивач зазначає, що рішення встановити шлагбаум приймала не позивач особисто, це було рішення цілого ОСББ «Жабинського 2Е/2Д», однак дане рішення не враховано інспектором ревізором при складанні припису. Крім того, незрозуміло з яких підстав щодо позивача інспектором-ревізором було винесено вказані припис та протокол про адміністративне правопорушення, адже в діях позивача та цілого ОСББ «Жабинського 2Е/2Д» відсутній склад правопорушення, передбачений ст. 152 КУпАП, а також цими діями жоден з наведених вище пунктів Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м. Чернігова, затверджених рішенням Чернігівської міської ради від 24.12.2019 р. № 49/VІІ-2 встановленням ОСББ «Жабинського 2Е/2Д» шлагбаума не було порушено. Що доводить про незаконність зазначеного припису та протиправність дій інспектора ревізора «Муніципальної варти» ЧМР.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 12.03.2024 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

29.03.2024 року на адресу суду від відповідача КП «Муніципальна варта» ЧМР надійшов відзив на позов, в якому просили в задоволені позову відмовити з підстав необґрунтованості, оскільки вважають, що позивачем було організовано встановлення тимчасового об`єкту (шлагбаума) без відповідного на це дозволу.

19.04.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначив, що представником відповідача додатком до відзиву на позовну заяву додано копію припису №002084 від 11.02.2024 р., однак номер вказаного припису відрізняється від номеру оригіналу припису, який було надано позивачу під №002085 від 11.02.2024 р. На думку позивача вказана копія припису, наданого відповідачем, є явною підробкою.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії припису № 002085 віл 11.02.2024 р. інспекторомревізором КП «Муніципальна варта» ЧМР Попко Я.І. виявлено порушення благоустрою , а саме: за адресою: м. Чернігів, вул. Жабинського, 2Д гром. ОСОБА_2 організувала встановлення тимчасового об`єкту (шлагбаума) без відповідного на це дозволу. Особа, яка вчинила порушення благоустрою: Радченко Людмила Миколаївна. Останній запропоновано демонтувати тимчасовий об`єкт до 15.02.2024 р. (а.с.8).

11.02.2024 р. інспектором ревізором КП «Муніципальна варта» ЧМР Попко Я.І. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно протоколу № 2 Загальних зборів РСББ «Жабинського 2Д» від 14.12.2023 р. вирішено задля забезпечення безпеки руху та паркувальних місць для мешканців будинку, придбати та встановити між будинками по вул. Жабинського, буд. 2В та буд. №2Д у м. Чернігові огородження, шлагбаум та паркувальні бар`єри з системою відео спостереження. Надано повноваження голові правління Радченко Л.М. на укладання договорів та використання коштів Ремонтного фонду створеного для проведення ремонтних робіт по встановленню огородження, шлагбауму та паркувальних бар`єрів з системою відео спостереження (а.с.10-17).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України.

Згідно з частинами першою, другою статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону. Правовий статус місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, а також в Автономній Республіці Крим визначається Конституцією України та цим Законом з особливостями, передбаченими законами про міста Київ і Севастополь.

Водночас положеннями пункту 44 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що питання встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність, належить до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, які вирішуються на їх пленарних засіданнях.

Чернігівською міською радою рішенням від 24.12.2019 р. № 49/VII-2 були затверджені Правила благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м. Чернігова в новій редакції.

Пунктом 3 цього рішення уповноваженим органом з питань виявлення та демонтажу незаконно розміщених тимчасових об`єктів визначено КП «Муніципальна варта» ЧМР.

Пунктом 10.3 Правил благоустрою визначено, що при виявленні причин та умов, що спричинили порушення благоустрою, видається офіційний документ припис, який є обов`язковим для виконання особами, відповідальними за утримання об`єктів благоустрою, або складається протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.. 13 ЗУ від 06.09.2005 № 2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою населених пунктів належить прибудинкова територія. Статтею 25 Закону утримання та благоустрій прибудинкових територій багатоквартирних житлових будинків проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Стосовно посилань позивача на протиправність оскаржуваного припису у зв`язку з тим, що жоден з наведених пунктів Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м. Чернігова, затверджених рішенням Чернігівської міської ради від 24.12.2019 року № 49/VII встановленням ОСББ «Жабинського 2Е/2Д» шлагбауму не було порушено, то такі суд вважає безпідставними.

Так, 11.02.2024 р. Муніципальною вартою було виявлено тимчасову споруду (шлагбаум).

За запитом інспекторів дозвільних документів, що підтверджують законність розміщення тимчасової споруди, зокрема і рішення зборів ОСББ «Жабинсського, 2Д» на місці надано не було. У зв`язку із наведеним вище, інспектором ревізором був обраний вірний спосіб реагування на виявлення порушення, шляхом складання припису щодо усунення причин та умов, що спричиняють порушення Правил благоустрою, з вимогою демонтувати тимчасову споруду до 15.02.2024 року.

З огляду на викладене у своїй сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог даного позову. У спірних відносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої-третьої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач не довела обґрунтованість заявлених вимог. Натомість відповідачем доведено, що у спірних відносинах він діяв обґрунтовано та правомірно. Тому, позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України, при ухваленні рішення суд має вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, правові підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.3,4,9,72,78,241-246,255,286,293,295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.К. Овсієнко