Справа № 460/7897/25
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 червня 2025 року м. Рівне №460/7897/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рокитнівської селищної ради Сарненського району Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рокитнівської селищної ради Сарненського району Рівненської області (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Рокитнівської селищної ради Сарненського району Рівненської області щодо не розгляду у встановленому Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельним кодексом України порядку заяви ОСОБА_1 від 09.06.2020 року про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу під належною йому на праві приватної власності нежитловою будівлею (загальна площа 283.9кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 250) орієнтовною площею 0.07га в смт. Рокитне Сарненського району Рівненської області; 2) зобов`язати Рокитнівську селищну раду Сарненського району Рівненської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу під належною йому на праві приватної власності нежитловою будівлею (загальна площа 283.9кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 250) орієнтовною площею 0.07га в смт. Рокитне Сарненського району Рівненської області згідно його заяви від 09 червня 2020 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.06.2020 року він, як власник нежитлової будівлі, звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки під нежитловою будівлею шляхом викупу для будівництва та обслуговування закладів торгівлі орієнтовною площею 0,07 гектари. Відповідач неодноразово приймав рішення про зупинення розгляду його заяви з різних причин. Станом на час звернення до суду його заява у встановленому порядку не розглянута, відповідне рішення відповідачем не прийнято. Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує його права, свободи та законні інтереси, встановлені нормами Конституції та чинного законодавства України. Крім того, при розгляді його клопотання, відповідачем не встановлено підстав для відмови, тому його слід зобов`язати прийняти рішення, яким надати такий дозвіл. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Позовна заява надійшла до суду 02.05.2025.

Ухвалою суду від 05.05.2025 позов залишений без руху.

Ухвалою суду від 13.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд враховує наступне.

Матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_1 згідно договорів купівлі-продажу від 02.03.2019, є власником нежитлової будівлі загальною площею 283,9кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 в.

09.06.2020 позивач, як власник нежитлової будівлі, звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу для будівництва та обслуговування закладів торгівлі орієнтовною площею 0,07га. До вказаної заяви були долучені договори купівлі-продажу нежитлової будівлі загальною площею 283,9кв.м.

23.06.2020 рішенням Рокитнівської селищної ради № 1678 питання про надання дозволу позивачу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі орієнтовною площею 0,07га, відкладено для додаткового вивчення.

22.10.2020 рішенням Рокитнівської селищної ради № 1932 питання про надання дозволу позивачу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі орієнтовною площею 0,07га, в АДРЕСА_1 відкладено у зв`язку з розглядом питання у судовому порядку щодо права власності на будівлі, що розташовані на цій земельній ділянці.

25 серпня 2022 року Рокитнівський районний суд прийняв у справі рішення, відповідно до якого відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

22 листопада 2022 року Рівненський апеляційний суд ухвалив постанову, відповідно до якої апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишив без задоволення, а рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 25 серпня 2022 року без змін.

01.04.2024 року Верховний Суд залишив судове рішення Рокитнівського районного суду від 25.08.2022 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 22.11.2022 року у справі № 571/1493/20 без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 без задоволення.

Суд зауважує, що предметом спору у справі № 571/1493/20 була правомірність набуття у власність ОСОБА_1 нежитлової будівлі загальною площею 283,9кв.м., розташованої за адресою: селище Рокитне, Сарненського району, Рівненської області, вулиця Соборна, 3в.

При цьому, Рокитнівська селищна рада була учасником судового процесу та отримувала судові рішення усіх судових інстанцій, в тому числі і від Верховного Суду.

В подальшому представником позивача неодноразово направлялись адвокатські запити відповідачу з приводу надання рішення за результатами розгляду заяви позивача від 09.06.2020.

Станом на час звернення позивача із цим позовом до суду відповідачем жодного рішення щодо розгляду по суті заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу для будівництва та обслуговування закладів торгівлі орієнтовною площею 0,07га не прийнято.

Позивач, вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України, в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III, а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Підпунктом «а» частини другої статті 83 ЗК України встановлено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Відповідно до частин першої третьої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

За змістом ч. 1, 3, 5 ст. 128 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спору) продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Підставою для відмови в продажу земельної ділянки є:

а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки;

б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

в) якщо щодо суб`єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності;

г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність;

ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Аналіз наведених норм права, якими врегульовано порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність чи користування.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР (надалі Закон № 280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини п`ятої статті 46 Закон № 280/97-ВР, сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Отже, чинним законодавством України не передбачено право суб`єкта владних повноважень змінювати встановлений законом режим (періодичність) проведення сесій рад не менше одного разу на місяць у випадку надходження на розгляд до ради документів з питань відведення земельних ділянок (зокрема, клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, проекту землеустрою на погодження або затвердження тощо). Оскільки останні являються частинами єдиного процесу відведення земельних ділянок, а тому охоплюються терміном «питання відведення земельних ділянок».

Матеріалами справи стверджується, що заява позивача розглядалась на сесіях сільської ради 23.06.2020, 22.10.2020 проте, рішення по суті питання не прийнято.

Станом на час подання позивачем цього позову до суду, рішення відповідача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи відмову у наданні такої згоди не прийнято. Доказів зворотного суду не надано і судом не встановленого. Отже, останнім допущено порушення місячного строку розгляду заяви позивача.

Разом з тим, слід зазначити, що строк розгляду заяви є строком виконання органом місцевого самоврядування своїх повноважень (компетенції). Цей строк разом з іншими елементами (складовими) утворюють структуру повноважень суб`єкта владних повноважень. Недотримання строку виконання обов`язку, є свідченням формального порушення реалізації повноважень, проте, повинно оцінюватися в межах причин і умов, які призвели до цього. Недотримання строку виконання обов`язку не означає припинення повноважень органу місцевого самоврядування і втрату ним правомочності на ухвалення будь-яких рішень, в тому числі й тих, які є предметом спору у цій справі.

Відповідно до статті 59 Закону № 280/97-ВР, рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Із викладеного слідує, що питання щодо передачі земельних ділянок у власність або користування, встановлений, зокрема, статтею 128 Земельного кодексу України, розглядаються виключно на пленарних засіданнях, а рішення з цих питань приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Як наведене вище по тексту, рішення за результатами розгляду заяви позивача від 09.06.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідачем не прийнято.

Отже, у даному випадку, суд констатує протиправну бездіяльність, яка полягає у не прийнятті відповідного рішення за результатами розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою згідно із чинним законодавством.

Щодо зобов`язання надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Суд нагадує, що розпорядження землями державної та комунальної форм власності здійснюють, відповідно, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, зазначені органи здійснюють і передачу земель у власність чи інше право користування. Такі повноваження встановлені, зокрема, Земельним Кодексом України (ст.ст. 8-12, 17, 122).

Тобто, законодавець наділив дані органи дискреційними повноваженнями при прийнятті управлінських рішень.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Враховуючи вищезазначене, дискреційне право, зокрема, органу місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

З огляду на вказане, право відповідача на вчинення дій щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема, у власність, є його дискреційними повноваженнями, а тому задоволення позовних вимог про зобов`язання надати такий дозвіл є формою втручання в дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування.

При цьому, слід ще раз наголосити, що рішення за заявою позивача від 09.06.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, відповідачем у встановленому чинним законодавством порядку не прийнято.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне в цій частині обрати інший спосіб захисту прав та інтересів позивача, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав та інтересів (п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України), а саме: зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 09.06.2020 щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу для будівництва та обслуговування закладів торгівлі орієнтовною площею 0,07га, яка розташована по АДРЕСА_1 , із дотриманням порядку, встановленого чинним законодавством, тим самим задовольнивши позовні вимоги.

Відшкодування судових витрат здійснюється у порядку ч. 1 ст. 139 КАС України.

При цьому, як встановлено судом, за подання даного позову позивачем сплачений судовий збір у сумі 2422,40грн, в той час, як сума судового збору мала б бути сплачена у розмірі 1211,20грн (одна позовна вимога немайнового характеру).

Отже, сума судового збору у розмірі 1211,20грн сплачена позивачем надмірно та належить йому до повернення.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Рокитнівської селищної ради Сарненського району Рівненської області щодо не розгляду у встановленому Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельним кодексом України порядку заяви ОСОБА_1 від 09.06.2020 року про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу під належною йому на праві приватної власності нежитловою будівлею (загальна площа 283.9кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 250) орієнтовною площею 0.07га в смт. Рокитне Сарненського району Рівненської області.

Зобов`язати Рокитнівську селищну раду Сарненського району Рівненської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.06.2020 про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу, орієнтовною площею 0.07га в смт. Рокитне Сарненського району Рівненської області під належною йому на праві приватної власності нежитловою будівлею, із дотриманням порядку, встановленого статтями 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рокитнівської селищної ради Сарненського району Рівненської області судовий збір у сумі 1211,20грн.

Повернути ОСОБА_1 надмірно сплачений судовий збір у сумі 1211,20грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 13 червня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Рокитнівська селищна рада Сарненського району Рівненської області (вул. Незалежності, 15, с-ще Рокитне, Сарненський р-н, Рівненська обл., 34200, ЄДРПОУ/РНОКПП 04387421)

Суддя Т.О. Комшелюк