Справа № 754/4875/25
Суддя: Коваленко І. І.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/263/25
Справа №754/4875/25
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Донець Ю.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

Суть спору

24 березня 2025 року засобами поштового зв`язку Громадянин ОСОБА_1 (надалі - Позивач) оскаржив до Суду постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі - ТЦК, Відповідач) № 609 від 01 березня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення, якою на Позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500,00 грн за правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП), оскільки Позивач 27 лютого 2025 року о 11:30 год не мав при собі військово-обліковий документ та не пред`явив його на вимогу відповідального виконавця адміністративного відділення ТЦК старшого солдата ОСОБА_2 , чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме частину шосту статті 22 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Позивач просить скасувати цю постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки:

- Позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому Відповідач не мав права складати протокол про адміністративне правопорушення та приймати оскаржувану постанову;

- Позивач пред`явив військово-обліковий документ працівникам ІНФОРМАЦІЯ_4 .

07 травня 2025 року представник Позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

07 травня 2025 року представник Позивача подав заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Позиція відповідача

Відповідач в судове засідання 07 травня 2025 року не з`явився, своїм правом на подання відзиву не скористався, не подав Суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У справах, зокрема, з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (стаття 268 КАС України).

Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином.

Зокрема, Суд направляв Відповідачу рекомендованим листом судову повістку про виклик в судове засідання; копію ухвали про відкриття провадження у справі; копію позовної заяви з доданими до неї документами, які були отримані Відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Також ухвала про відкриття провадження від 17 квітня 2025 року у справі була оприлюднена судом https://reyestr.court.gov.ua/Review/1 квітня 2025 року.

17 квітня 2025 року копія ухвали про відкриття провадження та судова повістка - повідомлення були доставлені до електронного кабінету представника Відповідача, ОСОБА_4.

Додатково Відповідач, який не має електронного кабінету, повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення тексту повістки на відому Суду електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 17 квітня 2025 року.

Суд відклав розгляд справи на 26 травня 2025 року.

Представник відповідача у судове засідання 26 травня 2025 року не з`явився про розгляд справи належним чином.

16 травня 2025 року судова повістка - повідомлення були доставлені до електронного кабінету представника Відповідача, ОСОБА_4. Крім того Суд направляв Відповідачу рекомендованим листом судову повістку про виклик в судове засідання.

Учасники справи, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд (частина друга статті 132 КАС України). Відповідач про причини неявки Суд не повідомляв, клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням поважних причин неявки та ненадання відзиву у встановлений строк не заявляв.

Суд звертає увагу, що справа відноситься до термінових, розглядається протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, тому неприбуття у судове засідання Відповідача, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та їх оцінка

Позивач є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_6 . Зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (доказ - Відповідь № 1376275 від 14.05.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру).

01 березня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 прийняв постанову № 609 від 01 березня 2025 року, відповідно до якої на Позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 25 500,00 грн, оскільки Позивач 27 лютого 2025 року о 11:30 год не мав при собі військово-обліковий документ та не пред`явив його на вимогу відповідального виконавця адміністративного відділення ТЦК старшого солдата ОСОБА_2 , чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме частину шосту статті 22 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Щодо обставин події і складу адміністративного правопорушення, то Суд зауважує, диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП, за якою Позивача притягнуто до відповідальності, має бланкетний характер.

Зокрема, бланкетна диспозиція адміністративно-правової норми визначає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Тому для встановлення елементів складу правопорушення, передбаченого цією статтею, застосовуються положення Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", який відповідно до преамбули визначає, зокрема, обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Цей Закон встановлює, що у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського (частина шоста статті 22).

Отже, відповідно до частини шостої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та диспозиції частини третьої статті 210-1 КУпАП, склад адміністративного правопорушення включає так елементи:

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини у сфері оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період. зокрема, встановлений порядок виконання громадянами обов`язків щодо здійснення мобілізаційних заходів, зокрема обов`язку мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноважених осіб.

Об`єктивна сторона правопорушення виявляється у діянні, що полягає у відсутності у громадянина України військово-облікового документа або у відмові пред`явити його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського. Час вчинення: період проведення мобілізації (крім цільової).

Суб`єктом правопорушення є фізична осудна особа - громадянин України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Суб`єктивна сторона характеризується наявністю умислу (особа усвідомлювала свій обов`язок мати при собі документ, але не мала його або відмовилася пред`явити)або необережності щодо вчиненого порушення (особа недбало поставилася до свого обов`язку мати при собі документ).

Таким чином, для встановлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, необхідно довести факт:

- особа є громадянином України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

- на момент події тривав період проведення мобілізації (крім цільової).

- особа не мала при собі військово-облікового документа або відмовилася його пред`явити на вимогу уповноваженого представника ТЦК та СП або поліцейського.

- наявності вини особи у вчиненні даного правопорушення.

Відповідно до Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів (надалі - Порядок), що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559, військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. N 559 "Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа".

Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);

у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року N 559.

Особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ (пункти 1 та 2).

Військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу (пункт 9 Порядку).

Відповідно до військово - облікового документу, сформованого 24.03.2025 у застосунку "Резерв+", Позивач є військовозобов`язаним, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 , номер у реєстрі Оберіг 7.

У цьому ВОД відсутня інформація про: відстрочку, придатність до військової служби, звання, військово-облікової спеціальності, номера мобільного телефону, дату уточнення даних.

Позивач стверджує, що пред`явив військово-обліковий документ в застосунку "Резерв+".

Однак надана Позивачем копія військово-облікового документа свідчить про те, що на момент інкримінованого правопорушення він не мав сформований військово-обліковий документ у застосунку "Резерв+", цей документ сформовано 24.03.2025, тобто у день подачі позовної заяви.

Наявність у Позивача посвідчення про приписку до призовної дільниці у віці 38 років свідчить про відсутність у Позивача військово-облікового документа, що є порушенням частини шостої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки такий документ за досягненням 27 річного віку стає недійсним та на позивача покладався обов`язок отримання військово-облікового документу.

Таким чином Позивач станом на 27 лютого 2025 року не мав військово-облікового документа, що є порушенням частини шостої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Подібний правовий висновок викладений у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2024 року у справі 712/12484/24.

Згідно з пунктами 51 Порядоку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 перевірка військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років може здійснюватися: за місцем проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, на пунктах пропуску (блок-постах) - уповноваженими представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або поліцейськими.

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Рішенням Конституційного Суду № 5-рп/2015 від 26.05.2015 надано офіційне тлумачення положення частини першої статті 276, а саме: «необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.».

Згідно з статтею 235 КУпАП України територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Вимога пред`явити військово-обліковий документ висловлена працівником ІНФОРМАЦІЯ_4 у приміщенні ТЦК, тобто на території органу юрисдикція якого поширюється розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Тому Суд відхиляє доводи Позивача щодо неможливості складання протоколу та винесення постанови.

Щодо посилання Позивача на частину другу статті 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, і обов`язку надати докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, то Суд виходить з того, що в адміністративних справах тягар доказування правомірності прийнятого рішення в разі його оскарження в суді покладається саме на суб`єкта владних повноважень. Проте покладення такого тягаря доказування на відповідача не звільняє від права та обов`язку позивача - приватної особи - спростувати надані відповідачем докази.

Пасивна процесуальна поведінка Позивача, яка проявляється винятково у посиланні на визначений процесуальним законом розподіл тягаря доказування між сторонами, а також в ухиленні від спростування доводів та доказів Відповідача, в цьому випадку має тлумачитися саме на користь Відповідача - суб`єкта владних повноважень (пункти 81-82 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2024 у справі № 990/49/23).

Підсумовуючи викладене, Суд виснував, що Позивач, будучи громадянином України чоловічої статі, не виконав свого обов`язку мати при собі та пред`явити військово-обліковий документ на вимогу уповноваженого представника ТЦК.

З урахуванням викладеного, Суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Згідно із частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення (пункт 3).

Розподіл судових витрат

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 139 КАС України. У зв`язку з відмовою у позові, судові витрати, що поніс Позивач, йому не відшкодовуються

Керуючись статтями 134, 139, 246, 255, 268, 286 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови залишити без задоволення.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 № 609 від 01 березня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частини четверта та п`ята статті 250 КАС України).

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дата складення повного судового рішення 13 червня 2025 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО