Справа № 120/2130/24
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 червня 2025 року

м. Київ

справа № 120/2130/24

адміністративне провадження № К/990/22567/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О. О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі №120/2130/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ситковецьке» до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ситковецьке» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області, у якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення абз 4 п. 120-1.2 ст. 120-1, п. 201.10 ст. 201 ПК України ТОВ «СИТКОВЕЦЬКЕ» порушено строк реєстрації (не зареєстровано) податкові накладні на загальну суму 2 659 011 грн в тому числі: за квітень 2021 в сумі 483 333 грн, за жовтень 2021 в сумі 24 800 грн, за листопад 2021 в сумі 2 150 878 грн. У зв`язку з чим на підставі абз 4 п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 1 329 505,50 грн;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким на порушення п.124.1, п. 124.2 та п. 124.3 ст. 124 ПК України ТОВ «СИТКОВЕЦЬКЕ» за невчасну сплату податкових зобов`язань з орендної плати за земельні ділянки застосовано штрафні санкції у розмірі 166 922,15 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким на порушення п.124.1, п. 124.2 та п. 124.3 ст. 124 ПК України ТОВ «СИТКОВЕЦЬКЕ» за невчасну сплату податкових зобов`язань з податку на додану вартість застосовано штрафні санкції у розмірі 74 277,01 грн;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким встановлено порушення п.44.1 ст. 44, п.п. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54, ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 194.1 ст. 194, п. 198.1 п. 1982 ст. 198, абз в) п. 200.4 ст. 200 ПК України ТОВ «СИТКОВЕЦЬКЕ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 4 302 379,00 грн, а саме: 3 441 903 грн збільшено основне зобов`язання, 86 0476 штрафні (фінансові) санкції;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення п.п. 54.2 ст. 54, абз 2 п. 57.1 ст. 57 , п.п. 168.1. п.п. 168.1.4 , п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 741 691 грн 25 коп, а саме: 376 538,32 грн - за податковими зобов`язаннями, 94 134,58 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями та 271 018,35 грн пеня відповідно до п.п. 129.1.4 п. 129 1 ст. 129 ПК України;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення п.п. 54.2 ст. 54, абз 2 п. 57.1 ст. 57 , п.п. 168.1.2 п.п. 168.1.4 , п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 61 222 грн 05 коп, а саме: 57 941,60 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями та 3 280,45 грн пеня відповідно до п.п. 129.1.4 п. 129 1 ст. 129 ПК України;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення п.п. 54.2 ст. 54, абз 2 п. 57.1 ст. 57 , п.п. 168.1.2 п.п. 168.1.4 , п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 950 633 грн 14 коп, а саме: 533 637,75 грн - за податковими зобов`язаннями, 133 409,43 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями та 283 585,96 грн пеня відповідно до п.п. 129.1.4 п. 129 1 ст. 129 ПК України;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення п.п. 54.2 ст. 54, абз 2 п. 57.1 ст. 57 , п.п. 168.1.2 п.п. 168.1.4 , п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 306 062 грн 99 коп, а саме: 273 198,02 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями та 32 864,97 грн пеня відповідно до п.п. 129.1.4 п. 129 1 ст. 129 ПК України;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення п.п. 54.2 ст. 54, абз 2 п. 57.1 ст. 57 , п.п. 168.1.2 п.п. 168.1.4 , п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. «а» п. 176.2 ст. 176, п.п. 1.4, 1.6 п. 161 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України було збільшено суму грошового зобов`язання пені з військового збору на загальну суму 48 657,00 грн 21 коп, а саме: 28044,68 грн - за податковими зобов`язаннями, 7 011,17 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями та 13 601,36 грн пеня відповідно до п.п. 129.1.4 п. 129 1 ст. 129 ПК України;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення п.п. 54.2 ст. 54, абз 2 п. 57.1 ст. 57 , п.п. 168.1.2 п.п. 168.1.4 , п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. «а» п. 176.2 ст. 176, п.п. 1.4, 1.6 п. 161 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України було збільшено суму грошового зобов`язання пені з військового збору на загальну суму 30 736,00 грн 15 коп, а саме: 29 742,04 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями та 994,11 грн пеня відповідно до п.п. 129.1.4 п. 129 1 ст. 129 ПК України;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення п. 266.1, п. 266.2, п. 266.3, п. 266.5, п. 266.6, п. 266.7, п. 266.9, п. 266.10 ст.266 ПК України було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 17 562 грн 19 коп, а саме 14 049,75 грн - за податковими зобов`язаннями, 3 512,40 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1, п. 134.1 ст. 134 ПК України було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 1 890 960 грн 00 коп, а саме: 1 552 733,00 грн - за податковими зобов`язаннями, 338 183,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення ст. 46, ст. 47, ст. 48, абз 1 п. 49.2 ст. 49 ПК України було застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 340 грн за платежем податок на прибуток;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення ст. 46, ст. 47, ст. 48, абз 1 п. 49.2 ст. 49 ПК України було застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 340,00 грн за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення ст. 44 ПК України було застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 020,00 грн за платежем адміністративні штрафи та інші санкції;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення п.п. «б» п. 176.2 ст. 176, п.п. 1.6 п. 161 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України було застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 020,00 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб;

- податкове повідомлення-рішення № від 31.01.2024 року, яким за порушення ст. 46, ст. 47, ст. 48, абз 1 п. 49.2 ст. 49 ПК України було застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 680,00 грн за платежем рентна плата за спеціальне використання води;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 31.01.2024 року, яким за порушення п.1 ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI і за наслідками якої донараховано 5 280,11 грн єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на підставі п. 3 ч. 11 ст. 25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2 640,06 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 31.01.2024 року, яким на підставі ч.10, п. 2 ч. 11 ст.25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI застосували штрафні у сумі 11 132,29 грн та нарахували пеню у розмірі 278,31 грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 31.01.2024 №, №, №, №, №, №, №. У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України установлено, що скаржник не навів належних підстав касаційного оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Покликаючись на те, що суди першої та апеляційної інстанції, приймаючи рішення в справі, неправильно застосували норми пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, відповідач наводить передбачену пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України підставу касаційного оскарження.

Разом з тим, Верховний Суд зазначає, що доводи касаційної скарги щодо підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України пов`язані з порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права щодо недослідження фактичних обставин справи та наявних у матеріалах справи доказів, які відповідно до частини другої статті 353 КАС України є підставою для скасування судових рішень і направлення справи на новий розгляд. Проте такі доводи можуть бути прийнятними виключно за умови висновку про обґрунтованість підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а вимогами касаційної скарги має бути направлення справи на новий розгляд.

Втім відповідач посилаючись на пункт 1 частину другу статті 353 КАС України не навів ці доводи у взаємозв`язку з пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

По епізоду, що стосується реальності господарських операцій, скаржник покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України й стверджує, що при ухваленні рішень у справі суди не врахували висновків Верховного Суду наведених у постановах від 24.01.2018 (справа №2а-19379/11/2670), від 28.10.2019 (справа №280/5058/18), від 26.02.2020 (справа №826/1308/18), від 06.05.2020 (справа №640/4687/19), від 07.07.2022 (справа № 160/3364/19, від 23 лютого 2023 року (справа №280/5649/19).

Разом з тим скаржник не доводить подібності правовідносин у цих справах та у справі, в якій подається касаційна скарга.

У касаційній сказі відповідач наводить доводи щодо правомірності збільшення позивачу сум грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та відповідності вимогам законодавства окремих податкових повідомлень-рішень взагалі безвідносно до передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України підстав касаційного оскарження, що не узгоджується з вимогами процесуального законодавства.

Усталеною є позиція Верховного Суду про те, що вимогам касаційної скарги щодо скасування судових рішень і ухвалення нового про відмову в позові має кореспондувати викладення у касаційній скарзі підстав для оскарження судових рішень у взаємозв`язку із усіма висновками, які стали підставою для задоволення позову. Тобто, вимоги касаційної скарги мають бути сформульовані і відповідати їх безпосередньому обґрунтуванню.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).

Дослідивши касаційну скаргу щодо її відповідності наведеним вище вимогам процесуального закону, Верховний Суд установив, що у скарзі не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень у касаційному порядку.

Подана касаційна скарга фактично містить лише виклад обставин справи, цитати нормативних актів та незгоду з додатковою постановою суду апеляційної інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Крім того, відповідач уже подавав касаційну скаргу, однак ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2025 року її було повернуто як таку, що не містила підстав для касаційного оскарження.

Втім, звертаючись до суду з цією касаційною скаргою, скаржник так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які були вказані Верховним Судом.

Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені, передбачені цим Кодексом, підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -

постановив:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі №120/2130/24 повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Шишов