Справа № 140/2982/25
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року ЛуцькСправа № 140/2982/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (відповідач 1) про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми грошового забезпечення за весь час затримки виплати з березня 2022 року по день фактичної виплати 23 лютого 2025 року; зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми грошового забезпечення за весь час затримки виплати з березня 2022 року по день фактичної виплати 23 лютого 2025 року.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 , проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з березня 2022 року по 09 вересня 2023 року. На виконання рішення суду у справі №140/35315/23 відповідач 1 здійснив перерахунок та виплату позивачу грошового забезпечення за період з березня 2022 року по 20 травня 2023 року, а також грошової допомоги на оздоровлення за 2022, 2023 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік та 23 лютого 2025 року виплатив позивачу перераховані суми грошового забезпечення та допомог, а всього 91471,91 грн.

Позивач вважає, що відповідно до положень Закону України від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - Закон №2050-ІІІ) має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати повної суми грошового забезпечення. Однак відповідач 1 не здійснив нарахування та виплату такої компенсації за весь час затримки виплати доходів, чим допустив порушення його прав.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У відзиві на позов відповідач 1 у задоволенні позову просив відмовити (а.с.27-28). Крім того повідомив, що Військова частина НОМЕР_1 відповідно до наказу Міністерства оборони України від 22 травня 2017 року №280 Про організацію фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту не є розпорядником бюджетних коштів, не має власного рахунку та відповідно не має фактичної можливості проводити будь-які виплати; знаходиться на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_2 , яка і є розпорядником бюджетних коштів.

Ухвалою суду від 22 квітня 2025 року залучено до участі у справі другого відповідача Військову частину НОМЕР_2 (відповідач 2) (а.с.48-49).

Відповідач 2, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що Військова частина НОМЕР_1 знаходиться у підпорядкуванні Військової частини НОМЕР_2 . Нарахування та виплата грошового забезпечення позивачу та інших виплат здійснюється Військовою частиною НОМЕР_2 (як довольчим органом) після надходження документів від Військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення таких виплат, на основі чого відповідачем 2 приймається рішення про виплату відповідних сум.

З цих підстав відповідач 2 вважає, що з його боку не було порушень прав позивача, а всі виплати здійснюються на основі документів, наданих Військовою частиною НОМЕР_1 .

Також відповідач 2 зауважив, що відповідно до статті 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, під якими слід розуміти грошові доходи, які не мають разового характеру. Між тим на виконання рішення суду у справі №140/35315/23 позивачу було виплачено крім донарахованих сум грошового забезпечення, ще й суми допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які належать до одноразових додаткових видів грошового забезпечення (є одноразовою виплатою) та не відповідають ознакам доходу, який підлягає компенсації відповідно до Закону №2050-ІІІ.

З урахуванням наведеного відповідач 2 просив у задоволенні позову відмовити.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 20 березня 2022 року по 09 вересня 2023 року, що підтверджено відомостями військового квитка НОМЕР_3 (а.с.6-7) та не заперечується відповідачами. Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 10 травня 2023 року №48-РС солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку відповідно до підпункту б пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (за станом здоров`я) з виключенням з військового обліку; наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09 вересня 2023 року №252 позивача виключено із списків особового складу та усіх видів забезпечення військової частини (а.с.7).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року у справі №140/35315/23, яке набрало законної сили 30 травня 2024 року, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року (за період з березня 2022 року по 31 грудня 2022 року), на 01 січня 2023 року (за період з 01 січня 2023 року по 20 травня 2023 року), та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (з урахуванням раніше виплачених сум), грошової допомоги на оздоровлення за 2022 та за 2023 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік (з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року виплати, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт).

Не є спірним, що 23 лютого 2025 року на картковий рахунок позивача надійшли кошти у сумі 91471,91 грн; призначення платежу - на виконання рішення суду у справі №140/35315/23 (а.с.16).

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом №2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (далі - Порядок №159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Відповідно до статей 3 та 4 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Норми Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсації.

За змістом статті 6 Закону №2050-ІІІ, пункту 7 Порядку №159 компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, а саме: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Отже, дія Закону №2050-ІІІ та Порядку №159 поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру. Основною умовою для виплати громадянину компенсації, що передбачена статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати таких нарахованих доходів. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ та пункту 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення. Компенсація за порушення строків виплати доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Така правова позиція є послідовною у постановах Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі №465/322/17, від 05 липня 2022 року у справі №420/7633/20 та ряду інших (постанови від 20 лютого 2018 року у справі № 522/5664/17, від 21 червня 2018 року у справі №523/1124/17, від 12 лютого 2019 року у справі №814/1428/18, від 08 серпня 2019 року у справі №638/19990/16-а).

Суд зазначає, що згідно з пунктом 2 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року №260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197, далі - Порядок №260), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Як встановлено судом, донараховані ОСОБА_1 суми грошового забезпечення за період з березня 2022 року по 20 травня 2023 року (на виконання рішення суду у справі №140/35315/23) той отримав 23 лютого 2025 року. Тобто, виплата проведена несвоєчасно (не тоді, коли вона мала би бути здійснена, якби військова частина діяла правомірно).

З урахуванням того, що несвоєчасне нарахування належних позивачу сум грошового забезпечення (щомісячних основних та додаткових видів) відбулось з вини відповідача 1 (що було встановлено судом у справі №140/420/24), то позивач має право на отримання компенсації втрати частини таких доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Також необхідно зазначити, що Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 02 квітня 2024 року у справі №560/8194/20 вказав, що умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та нарахування доходів (у тому числі, за рішенням суду). А виплата компенсації втрати частини доходів повинна здійснюватися у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості. При цьому норми Закону №2050-ІІІ і Порядку №159 не покладають на особу, якій несвоєчасно виплатили компенсацію втрати частини доходів, обов`язку додатково звертатися до органу Пенсійного фонду України за виплатою такої компенсації. Аналіз норм статей 1, 2, 4 Закону №2050-ІІІ та Порядку №159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання у разі порушення встановлених строків виплати доходу (в тому числі пенсії) громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості. Крім того, Судова палата вважає, що відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону №2050-ІІІ не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акта індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством. Відповідно невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом №2050-ІІІ і не потребує оформлення відмови окремим рішенням. Вчинення ж відповідачем активної дії, що проявляється, зокрема, у наданні листа-відповіді на звернення особи щодо виплати належних їй сум компенсації, слід розглядати лише як додаткову форму повідомлення про відмову.

У цій справі судом враховано, що згідно з пунктом 1.4 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджених наказом Міністерства оборони України 22 травня 2017 року №280 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 22 квітня 2021 року №104; далі - Правила), основними завданнями фінансового забезпечення військової частини є, зокрема, своєчасна та повна виплата грошового забезпечення військовослужбовцям та заробітної плати працівникам та інших передбачених законодавством виплат.

Розпорядники бюджетних коштів реалізують свої функції таким чином: розпорядники коштів третього рівня через фінансові органи військових частин (пункт 1.3 Правил).

Командир військової частини, зарахованої на фінансове забезпечення до військової частини - розпорядника коштів третього рівня, організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини (пункт 1.5 Правил).

Відповідно до пункту 1.3 Положення про об`єднане фінансове господарство Військової частини НОМЕР_2 та військових частин (установ), зарахованих на фінансове забезпечення, затвердженого наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 05 січня 2024 року №10 (а.с.36-37), Військові частини ... НОМЕР_1 ..., не включені до мережі розпорядників бюджетних коштів, зараховані на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 на підставі рішення директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 29 червня 2022 року №248/2942.

Аналіз приписів Правил та вказаного Положення дозволяє дійти висновку, що відповідач 1 фінансово підпорядковується Військовій частині НОМЕР_2 ; відповідні документи (заявки на кошти, платіжні доручення, розрахунково-платіжні відомості на виплату грошового забезпечення і т.п.) підписують посадові особи розпорядника коштів та посадові особи військової частини, яка знаходиться на фінансовому забезпеченні; безпосередньо виплату коштів здійснює відповідач 2 - розпорядник коштів, який має відкриті рахунки.

Саме розпорядник коштів, маючи відкриті рахунки та здійснюючи безпосередню виплату грошового забезпечення, зобов`язаний був забезпечити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, що виникла через затримку виплат. Розпорядник коштів несе відповідальність за належний контроль над фінансовими операціями, включаючи правильність нарахувань та своєчасність виплат. Якщо компенсація не була нарахована та виплачена, це свідчить про бездіяльність саме на цьому етапі.

Отже, відповідач 2 відповідно до приписів Закону №2050-ІІІ, Порядку №159 має нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів на суми доплаченого грошового забезпечення (щомісячних основних та додаткових видів) за період з березня 2022 року по 20 травня 2023 року.

Водночас, суд погоджується із відповідачем 2, що донараховані за рішенням суду у справі №140/35315/23 суми допомоги для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, які належать до одноразових додаткових видів грошового забезпечення, не відповідають ознакам грошового доходу, за несвоєчасну виплату якого проводиться компенсація втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (відповідно до статті 2 Закону №2050-ІІІ нараховується на доходи, які не мають разового характеру).

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову частково у спосіб визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо непроведення нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми доплаченого щомісячного грошового забезпечення за період з березня 2022 року по 20 травня 2023 року за весь час затримки виплати та зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму доплаченого щомісячного грошового забезпечення за період з березня 2022 року по 20 травня 2023 року відповідно до Порядку №159 за весь час затримки виплати по день фактичної виплати (23 лютого 2025 року), та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_5 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_6 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми доплаченого щомісячного грошового забезпечення за період з березня 2022 року по 20 травня 2023 року за весь час затримки виплати.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму доплаченого щомісячного грошового забезпечення за період з березня 2022 року по 20 травня 2023 року відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, за весь час затримки виплати по день фактичної виплати (23 лютого 2025 року).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк