Справа № 600/1246/24-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/1246/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області в особі Чернівецького відділу державної міграційної служби в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Прохорова Ю.В, звернулась з позовом в інтересах ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною не прийняття до уваги Управлінням Державної міграційної служби України в Чернівецькій області декларації ОСОБА_1 про відмову від іноземного громадянства російської федерації;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області прийняти декларацію про відмову від громадянства російської федерації з подальшим оформленням та видачею паспорта громадянина України.

1.АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1.1. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що позивачем було отримано тимчасове посвідчення громадянина України на підставі довідки про реєстрацію особи громадянином України. Разом із заявою про набуття громадянства України, позивач прийняла відповідне зобов`язання припинити громадянство російської федерації протягом 2х років. Водночас, зважаючи на те, що у зв`язку з вторгненням російської федерації на територію України, консульські відділи на території України припинили діяльність, позивач звернулась до відповідача із заявою про прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства та видачу паспорта громадянина України. Таким чином, позивач стверджує, що вжила всіх можливих заходів для припинення іноземного законодавства, однак відповідач протиправно відмовив у задоволенні її заяви. З вказаних підстав просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

1.2 ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач у відзиві заперечував проти задоволення позову та вказав, що позивачу правомірно відмовлено у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки не було подано пакет документів про припинення громадянства російської федерації у визначений законодавством двохрічний термін.

1.3. ВІДПОВІДЬ НА ВІДЗИВ ПОЗИВАЧА.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якому остання вважає доводи відповідача необґрунтованими, а адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки нею було вчинено всі необхідні дії для припинення громадянства російської федерації.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

11.12.2021 громадянкою російської федерації ОСОБА_1 подано до УДМС у Чернівецькій області заяву про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України". До вказаної заяви заявницею підписано зобов`язання №7323-000002432 протягом двох років з моменту набуття громадянства України припинити громадянство російської федерації і надати до органу, що видав їй тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства російської федерації, виданого уповноваженим на те органом цієї держави.

15.06.2022 УДМС у Чернівецькій області прийнято рішення про оформлення заявниці набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про громадянство України".

12.07.2022 оформлено довідку №7310-000009031 про реєстрацію особи громадянином України на ім`я ОСОБА_1 , яка була надана особою при оформленні тимчасового посвідчення громадянина України.

12.07.2022 органом 7301 (УДМС у Чернівецькій області) на ім`я ОСОБА_1 було оформлено тимчасове посвідчення громадянина України серії НОМЕР_1 строком дії до 15.06.2024.

09.02.2024 позивач звернулася із заявою до УДМС у Чернівецькій області, в якій вона просила прийняти від неї декларацію про відмову від іноземного громадянства, а саме: громадянства російської федерації, з підстав неможливості надати документ про припинення громадянства рф.

Листом №4-30-6/7301-24 від 04.03.2024 УДМС у Чернівецькій області повідомило заявницю про те, що законодавством передбачено що іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Оскільки, заявницею не подано документ про припинення громадянства російської федерації то і прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства не має на те підстав.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулась до суду з даним позовом.

4. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначено Законом України "Про громадянство України" від 18 січня 2001 року № 2235-III (далі - Закон №2235).

Відповідно до визначень, які містить частина 1 статті 1 Закону №2235, громадянство України - це правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Іноземець в разі набуття громадянства України зобов`язаний припинити іноземне громадянство подавши письмову заяву та протягом двох років повинен надати документ про припинення громадянства іншої держави.

У разі наявності у іноземця незалежних від нього причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства, останній подає декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Статтею 6 Закону №2235 визначено підстави набуття громадянства України, зокрема, згідно з пунктом 2 частини першої вказаної статті громадянство України набувається за територіальним походженням.

Так, особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням (частина перша статті 8 Закону №2235).

Відповідно до частини 5 статті 8 Закону №2235 іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

При цьому, зобов`язання припинити іноземне громадянство - це письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (частина перша статті 1 Закону №2235).

Відповідно до частини 12 статті 8 Закону №2235 особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яких визнано біженцями або яким надано притулок в Україні.

Так, декларацією про відмову від іноземного громадянства є документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (частина перша статті 1 Закону №2235).

Частиною 1 статті 9 Закону №2235 передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.

За правилами пункту 2 частини 2 статті 9 Закону №2235 однією з умов прийняття до громадянства України, зокрема, є подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців).

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №215).

Вказаний Порядок визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Відповідно до пункту 28 Порядку №215, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає:

а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм);

в) один із таких документів:

- декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства;

- зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

- декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні;

- декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності;

- заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Таким чином, позивач зобов`язаний був протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подати до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства Російської Федерації, виданий уповноваженим на те органом цієї держави, а у разі неотримання ним з незалежних від нього причин документа про припинення громадянства Російської Федерації, зобов`язався подати декларацію про відмову від громадянства цієї держави і повернути національний паспорт громадянина Російської Федерації до уповноваженого органу цієї держави.

В свою чергу, статтею 21 Закону №2235 передбачено, що рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10 - 13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства. Не може бути скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України стосовно особи, яка на момент прийняття такого рішення була неповнолітньою, недієздатною, крім випадків подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Тобто, частина 1 вказаної статті містить норму, якою прямо передбачено, що підставою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України є, окрім іншого, факт невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.

Стосовно виникнення перешкод у реалізації позивачем взятого зобов`язання щодо припинення іноземного громадянства, які не залежали від самого позивача, то суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 13 частини 1 статті 1 Закону №2235 незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Тобто, невидача документа про припинення іноземного громадянства у встановлений законодавством іноземної держави термін могла б мати місце лише після звернення особи з відповідним клопотанням до уповноважених органів іноземної держави.

В позовній заяві позивачем зазначено, що вона зверталася до Посольства російської федерації в Республіці Молдова, Генерального консульства російської федерації в Турецькій Республіці та міністерства закордонних справ російської федерації з питань отримання документу про припинення громадянства російської федерації.

Так, матеріали справи містять заяву громадянки російської федерації ОСОБА_1 , що була скерована до Генерального консульства російської федерації в м.Стамбулі із проханням розглянути її заяву по суті звернення та надати довідку про вихід із громадянства російської федерації в спрощеному порядку.

Відповідно до скріншоту, який наявний в матеріалах справи дана заява була прийнята до розгляду та підтверджено запис на співбесіду на 02.08.2023 о 10:00 за номер заяви 111964 (а.с.18)

Однак в матеріалах справи відсутній результат даної співбесіди, що не дає змогу встановити який висновок за заявою позивача винесло Генеральне консульство російської федерації в м. Стамбулі.

Також, в матеріалах справи міститься заява до Генерального консульства російської федерації в м. Кишинів із проханням розглянути питання виходу позивача із громадянства російської федерації, у спрощеному порядку. На вказану заяву надійшло повідомлення через електронну пошту про те, що позивачу підтверджено запис на прийом на 06.12.2023 о 10:00год щодо виходу її з громадянства російської федерації (а.с.23).

Не отримавши офіційної відповіді на вказаний запит позивачем 26.12.2023 направлено офіційного листа до консульського відділу Посольства російської федерації в Республіці Молдова м. Кишинів із проханням надати обґрунтовану письмову відповідь в якій вказати причини відмови консульського відділу Посольства російської федерації в Республіці Молдова в прийомі для подачі заяви про припинення громадянства російської федерації (а.с.27).

На вказаний лист Посольством надано відповідь про те, що у зв`язку з скороченням штатної чисельності працівників установи не має можливості прийняти її заяву до розгляду та запропоновано звернутись до інших представництв для вирішення питання виходу заявниці з громадянства російської федерації (а.с.28).

Також, 27.12.2023 позивачем направлено лист до Міністерства закордонних справ російської федерації в Росії про надання обґрунтованої відповіді та надання роз`яснення чи були правомірні дії Генерального консульства російської федерації в м.Кишинів датовані 02.08.2023 і консульського відділу Посольства російської федерації в Республіці Молдова м.Кишинів 06.12.2023 у яких було відмовлено в консульському прийомі 02.08.2023 та 06.12.2023 в прийомі та подачі заяви про припинення громадянства російської федерації, повірці і реєстрації заяви та інших документів. Дана заява містила вимогу із проханням у наданні письмової відповіді на зазначене питання (а.с.29-30).

Однак матеріали справи не містять відповіді на вказане звернення, що не дає можливості встановити результати розгляду вказаної заяви позивача щодо виходу з громадянства російської федерації.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, що відсутність в матеріалах справи відповідей на звернення заявниці до консульських установ не може трактуватись як погодження особи на вихід з громадянства р.ф. адже вона і надалі є громадянкою даної країни і міграційна служба не отримала документи про її вихід з громадянства російської федерації. Переписка заявниці не є тим документом, в розумінні Закону України «Про громадянство України» що підтверджує її вихід громадянства російської федерації.

При цьому, суд зауважує, що 20 серпня 2024 Верховною Радою України прийнято Закон України №3897-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України». З 25.08.2024 набрали чинності наступні положення Закону України №3897-ІХ, а також окремі пункти Прикінцевих та перехідних положень цього закону: реалізація державної політики у сфері громадянства територіальними органами/територіальними підрозділами Державної міграційної служби України, посольствами та консульськими установами України стосовно громадян Російської Федерації здійснюється з урахуванням таких особливостей:

- розгляд заяв про набуття громадянства України, поданих до набрання чинності цим Законом, зупиняється до спливу 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ;

- прийняття заяв про набуття громадянства України від громадян Російської Федерації припиняється до спливу 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачу у прийнятті декларації від 09.02.2024 року про відмову від іноземного громадянства російської федерації, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

5.ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

6. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач - Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області (вул. Шептицького, 25, м.Чернівці, 58000 )

Суддя В.О. Кушнір