Справа № 283/1258/25
Суддя: Саланда О. М.
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 283/1258/25
Провадження №2-а/283/86/2025
П О С Т А Н ОВ А

13 червня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючої судді Саланди О.М. з секретарем судового засідання Кравець Л.Ю., за участі: позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Тимошенка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: поліцейський СРПП Відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Гончаренко Олександр Олександрович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И В:

22.05.2025 ОСОБА_1 звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 313392 від 16.05.2025, складеної відносно нього за ч.2 ст.122, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Мотивуючи свої вимоги, позивач зазначає, що 16.05.2025 він на автомобілі «BMW» державний номер НОМЕР_1 увечері приїхав до своїх друзів у центр міста Малин, на площу Соборну. Коли він перебував біля автомобіля, до нього підійшли працівники поліції та запитали, чи не заважають йому його права. На запитання позивача: «Що сталося?» - поліцейські почали вимагати в нього документи, стверджуючи, що він порушив правила дорожнього руху. На вимогу позивача надати докази вчиненого порушення працівники поліції не надали жодних належних доказів. Наступного дня, у приміщенні відділення поліції №1 по вул. Захарченка, 16 у місті Малин, попри заперечення позивача, поліцейським Гончаренком О.О. було складено щодо нього постанову серії ББА №313392, зі змісту якої вбачається, що 16.05.2025 о 22:54 у місті Малин на площі Соборній водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BMW» державний номер НОМЕР_1 , перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.2 Правил дорожнього руху України, а також при зміні напрямку руху не ввімкнув покажчик повороту, чим порушив п.п. 9.2.18 ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначену постанову позивач вважає протиправною, необґрунтованою та такою, що суперечить чинному законодавству, з огляду на наступне. 16.05.2025, керуючи автомобілем, позивач не порушував ПДР України, не перетинав подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки та при зміні напрямку руху вмикав покажчик повороту. В оскаржуваній постанові відсутні посилання на будь-які конкретні докази вчиненого порушення. У тексті зазначено, що до постанови додаються «всі зібрані матеріали», проте належні, допустимі та зібрані в законний спосіб докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення надані не були. Позивач також зазначає, що відповідач порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки оскаржувану постанову було винесено неповноважною особою. Розгляд справи відносно позивача здійснював інспектор Цавко І.І., саме він розглядав клопотання позивача, зокрема про перенесення розгляду справи, та оголошував йому зміст постанови і призначене покарання. Відтак позивач вважає, що саме інспектор Цавко І.І. був уповноваженим на винесення постанови. Однак у порушення вимог закону постанову виніс поліцейський Гончаренко О.О., який не мав на це повноважень. Оскільки подію адміністративного правопорушення, склад правопорушення та вину позивача не доведено, а постанову винесено неповноважною особою, позивач вважає її необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням вимог КУпАП. У зв`язку з цим постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Ухвалою суду 26.05.2025 позовну заяву прийнято до провадження та відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

10.06.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Головного управління Національної поліції в Житомирській області Панасюк Г.Л.

Представник відповідача зазначила, що аналіз матеріалів справи свідчить про дотримання працівниками поліції порядку винесення постанови, з роз`ясненням суті вчиненого адміністративного правопорушення, наданням (роз`ясненням) позивачу його прав, можливості подання заперечень (клопотань), а також права на залучення спеціаліста у галузі права (адвоката). Твердження позивача про неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання спірної постанови, є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів на підтвердження таких дій суду не надано. Таким чином, відповідач вважає, що оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення винесено правомірно, доводи адміністративного позову не є суттєвими для вирішення справи. Позивач, на думку відповідача, намагається уникнути адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а отже, підстав для задоволення вимог щодо скасування постанови немає.З огляду на встановлені обставини, оскаржувану постанову винесено в межах повноважень відповідача, у порядку та спосіб, визначені КУпАП, з дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин справи. У зв`язку з цим Головне управління Національної поліції в Житомирській області вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Тимошенко С.В. у судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримали та просили задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту оскаржуваної постанови серії ББА № 313392 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, від 17.05.2025 вбачається, що 16.05.2025 о 22 годині 54 хвилини ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом у місті Малин на площі Соборній, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки (п. 1.2 ПДР України) та при зміні напрямку руху не увімкнув покажчик повороту (п. 9.2.б ПДР України), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою та частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За вчинення адміністративного правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. У разі несплати штрафу протягом 15 днів, відповідно до ст. 307308 КУпАП, виникає право на його стягнення у подвійному розмірі - 1020,00 грн.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП).

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правовідносини, що стосуються дорожнього руху врегульовані Правилами дорожнього руху України, затверджені постановою КМ України «Про правила дорожнього руху» від 10.10.2001 року №1306.

За змістом п.1.1. зазначеної постанови, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

В силу вимог пункту 1.2. ПДР Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів. 9.2 ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно із частиною 1 статті 122 КУпАП, Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із частиною 2 статті 122 КУпАП, Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із відеозапису, наданого позивачем, вбачається, що працівники поліції надали ОСОБА_1 відео з камери відеореєстратора та камер системи «Безпечне місто». Суд звертає увагу, що, перебуваючи в кабінеті працівників поліції, ОСОБА_1 повідомив, що зупинився, після чого до нього підійшли поліцейські. Таким чином, він не заперечує факту керування транспортним засобом.У позовній заяві ж позивач зазначає, що на момент підходу працівників поліції він перебував біля автомобіля.

Аналізуючи наведені обставини, суд доходить висновку, що пояснення позивача є суперечливими та викликають сумніви щодо їх достовірності.

Крім того, згідно з відеозаписом, автомобіль зупинився у відповідь на сигнали проблискових маячків, про що повідомив працівник поліції у розмові, зафіксованій на відеозаписі мобільного телефону.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання представнкиа позивача про визнання відеозапису з камери відеоспостереження "Безпечне місце " неналежним та недопустимим доказом, суд зазначає наступне.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, відсутність у оскаржуваній постанові назви технічного запису не впливає на її законність та не спростовує наявності складу адміністративного правопорушення.

Крім того, з відеозапису, долученого позивачем, вбачається, що працівник поліції повідомив про фіксацію правопорушення за допомогою відеореєстратора та камери системи «Безпечне місто».

Щодо твердження позивача про те, що постанову винесено неповноважною особою, суд зазначає наступне. Із відеозапису вбачається спілкування поліцейського ОСОБА_2 з позивачем, проте розгляд справи здійснював саме ОСОБА_3 , про що останній зазначав під час розмови. Як вбачається з розмови самого ОСОБА_2 , він і зазначив, що напередодні справу розглядав ОСОБА_3 , розяснював права та задовольняв клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Отже, клопотання позивача про визнання відеозапису недопустимим та неналежним доказом не підлягає до задоволення.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.122, ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому спірна постанова є законною та не підлягає скасуванню.

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст. 73-77,90,205,241-246,255,268,286 КАС України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: поліцейський СРПП Відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Гончаренко Олександр Олександрович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. М. Саланда