Справа № 749/525/25
Суддя: Чигвінцев М. С.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 749/525/25
Номер провадження 2-а/749/4/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року Сновський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Чигвінцева М.С.

за участю секретаря Михалевич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ адміністративну справу №749/525/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Щорського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до ГУНП в Чернігівській області, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4484463, що винесена інспектором ВП №2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Трутнем Владиславом Вячеславовичем, 12.04.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Наказом голови Щорського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року № 14 «Про здійснення організаційних заходів у зв`язку зі зміною найменування суду» встановлено вважати офіційним найменуванням суду - Сновський районний суд Чернігівської області, з дня державної реєстрації відповідних змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Внести зміни до відомостей про суд (в частині найменування юридичної особи), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у порядку, визначеному законодавством.

Позов обґрунтований тим, що 12.04.2025 року інспектором ВП №2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Трутнем В.В. була винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Відповідно до змісту постанови, 12.04.2025 року о 13:50 год. в с. Сновське, вул. Перемоги, позивач керуючи т/з не мав при собі посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким т/з, чим порушив п. 2.1а ПДР. Позивач вважає вищезгадану постанову незаконною та підлягає скасування через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. Позивач вказує, що 12.04.2025 року він керував мотоблоком «Аврора МТ-101 ДЕ», який не відноситься до транспортних засобів. Таким чином позивач вказує, що він не керував транспортним засобом, що є складовою дій ч. 2 ст. 126 КУпАП. На підставі чого позивач просить вищезгадану постанову скасувати та закрити справу.

15.05.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що доводи позивача є такими, що не відповідають дійсності та спрямовані на уникнення відповідальності. Зазначає, що 12.04.2025 року відносно позивача ним, було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 3400 грн. Підставою винесення вказаної постанови було те, що ОСОБА_1 керував мотоблоком, не маючи при цьому права керування. При цьому вважає, що мотоблок, яким керував позивач, є транспортним засобом в розумінні положень п. 1.10 ПДР. Твердження позивача в адміністративному позові вважає безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Вказує, що поліцейським відносно позивача було винесено постанову відповідно до вимог чинного законодавства та з урахування всіх обставин справи. На підставі вищенаведеного просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Також представником відповідача заявлено клопотання про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву, у якому просить поновити ГУНП в Чернігівській області строк для подання відзиву на позов, посилаючись на не отримання вчасно відповіді на запит про витребування матеріалів адміністративної справи та відеозаписів. На підставі чого просить поновити пропущений строк для подачі відзиву та прийняти відзив.

16.05.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому вважає доводи представника відповідача викладені відзиві на позов необґрунтованими. Додатково вказав, що позивач був запинений працівниками поліції безпідставно. Крім того, було порушено право на захист позивача та порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Представник позивача у судове засідання надала заяву, в якій просила справу розглянути без участі сторони позивача, підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник ГУНП в Чернігівській області у судове засідання не з`явився, у відзиві просив справу розглянути без участі представника відповідача.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

За правилами ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

З огляду на вищевикладене, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, з метою забезпечення виконання процесуальних прав та обов`язків відповідача, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску відповідачем строку для подання відзиву та необхідність його поновити.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Пунктами 8 та 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (із змінами та доповненнями).

В силу вимог п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4484463 від 12.04.2025, 12.04.2025 року о 13:53 год. в с. Сновське, вул. Перемоги, ОСОБА_1 керуючи т/з не мав при собі посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким т/з, чим порушив п. 2.1а ПДРта вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Відповідно до приписів п. 2.1а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 8 травня 1993 р. №40, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керувань транспортними засобами відповідної категорії.

Відповідно до розділу 1 ПДР, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Крім того, у Правилах дорожнього руху зазначеного, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач керував мотоблоком «Аврора МТ-101 ДЕ», який призначений в основному для виконання сільськогосподарських робіт.

Як зазначено у відповіді Міністерства інфраструктури України №9458/39/10-19 від 21.08.2019 року, що згідно з даними державного стандарту України ДСТУ2984-95 «Засоби транспортні дорожні. Типи. Терміни та визначення», затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України №31 від 25.01.1995 року, мотоблок до переліку транспортних засобів не відноситься.

Відповідачем не надано належних і допустимих доказів щодо належності такого мотоблоку до транспортного засобу, який визначається як пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. На підтвердження вини особи, яка притягується до відповідальності (позивача), відповідачем не надано жодних доказів, окрім самої постанови.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Згідно ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів і можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ч. 3 ст. 283 КУпАП).

Суд наголошує, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону.

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З оспорюваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не вбачається такої об`єктивної ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом, а відтак не зрозуміло за відсутність якої саме категорії водійського посвідчення застосовано до позивача адміністративне стягнення, обґрунтування будь-якими іншими доказами застосування стягнення у матеріалах справи відсутнє.

За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, за викладених у постанові обставин, на думку суду, є недоведеним та не тягне за собою відповідальність за визначеною частиною статті КУпАП.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Вимогами ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕНА №4484463 від 12.04.2025 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закриттю, оскільки позивач не вчиняв порушення п. 2.1 а ПДР України, та відсутня сама подія адміністративного правопорушення, а події зазначені в оскаржуваній постанові відбулися лише через помилку, яку допустив державний орган, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

За змістомч.1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській областісплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 14, 132, 134, 139, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про поновлення строку на подачу відзиву - задовольнити.

Поновити відповідачу Головному управлінню Національної поліції в Чернігівській області строк для подання відзиву на позовну заяву.

Прийняти відзив Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в адміністративній справі №749/525/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4484463, що винесена інспектором ВП №2 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Трутнем Владиславом Вячеславовичем, 12.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (, місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, проспект Перемоги, 74) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Чигвінцев