Справа № 420/12345/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/12345/24

Категорія:112010200 Головуючий в 1 інстанції: Вовченко О.А.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 14.11.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасувати рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Одеській області, ГУПФ України в Харківській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення ГУПФ України в Харківській області від 02 лютого 2024 року №86;

- зобов`язання ГУПФ України в Одеській області врахувати під час розрахунку заробітної плати для визначення розміру пенсії за ст. 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу" (далі Закон №3723-ХІІ) всі складові заробітної плати, зазначені в довідках виданих ОСОБА_1 вих. №04.01-84/307 від 29 січня 2024 року та вих. №04.01-84/287 від 01 січня 2024 року, Департаментом фінансів Одеської обласної державної адміністрації Міністерства фінансів України;

- зобов`язання ГУПФ України в Одеській області обчислити ОСОБА_1 з дня звернення із заявою від 29 січня 2024 року розмір належної пенсії за віком із розрахунку 60 відсотків заробітної плати, що включає: посадовий оклад 15 678,00 грн.; надбавку за ранг 600,00 грн.; надбавку за вислугу років 4 703,40 грн.; надбавку за інтенсивність праці 30 600,00 грн.; надбавку за роботу з відомостями, що становлять державну таємницю 900,00 грн.; премія місячна 2 700,00 грн.; інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю 36 665,44 грн. (загалом 91 846,84 грн.) та перерахувати розмір пенсії з врахуванням фактично сплачених сум.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058-IV). У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до ГУПФ України в Одеській області із заявою про переведення з пенсії за віком згідно Закону №1058-IV на пенсію за віком згідно Закону №889-VIII. Заява розглянута ГУПФ України в Херсонській області за екстериторіальним принципом. Рішенням ГУПФ України в Херсонській області №86 від 17 січня 2024 року ОСОБА_1 було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), видана на день звернення за проведенням перерахунку. ОСОБА_1 29 січня 2024 року вдруге звернулася до ГУПФ України в Одеській області із заявою про переведення з пенсії за віком згідно Закону №1058-IV на пенсію за віком згідно Закону №889-VIII. Заява розглянута ГУПФ України в Харківській області за екстериторіальним принципом. Рішенням ГУПФ України в Харківській області №86 від 02 лютого 2024 року ОСОБА_1 було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що розмір пенсії при обчисленні склав 12 588,84 грн., що є меншим ніж той, що був призначений до перерахунку пенсії та на теперішній час складає 15405,08 грн. Листом №6416-4751/С-02/8-1500/24 від 27 лютого 2024 року ГУПФ України в Одеській області повідомило ОСОБА_1 про те, що рішенням ГУПФ України в Харківській області від 02 лютого 2024 року прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії, оскільки це призводить до зменшення розміру пенсії. Також зазначили, що розрахунок розміру пенсії проводиться лише на підставі довідки від 29 січня 2024 року №04.01-84/307 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданої згідно постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року №1409, оскільки зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622 ще не внесені. Позивач вважає дії ГУПФ України в Харківській області, які полягають в неврахуванні при проведенні перерахунку пенсії довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і які на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби вих. №04.01-84/287 від 01 січня 2024 року є протиправними, а рішення від 02 лютого 2024 року винесене за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. З посиланням на приписи п.12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889 зазначено, що зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №889-VIII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. За бажання осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Згідно з Порядком №622 до розрахунку пенсії державним службовцям включається посадовий оклад, надбавки (за ранг, за вислугу років, за високі досягнення у праці або за виконання особливо важкої роботи, надбавки за роботу, що становлять державну таємницю), доплати за додаткове навантаження, премії та матеріальна допомога. Матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 2015 року №500 "Про затвердження Порядку надання державним службовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань" визначено, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань може надаватися один раз на рік, тобто раз на 12 місяців. Отже, положення Порядку №622 застосовуються до осіб, які на день набрання чинності Законом №889-VIII набули право на призначення пенсії вперше відповідно до вимог статті 37 Закону №3723. У такому разі для призначення пенсії матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, хоча і нараховується за період, що перевищує календарний місяць (12 місяців), однак, враховується в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. Відповідно до довідки №04.01-84/307 від 29 січня 2024 року посадовий оклад позивача становить 15678 грн, надбавка за ранг - 600 грн, надбавка за вислугу років - 4703,40 грн, усього 20 981,40 грн. Відповідно до довідки №04.01-84/287 від 01 січня 2024 року середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2023 року становили: - 36 665,44 грн. Зазначена довідка вочевидь містить недостовірні відомості, тому не може бути врахована при обчисленні пенсії. Для обчислення розміру заробітної плати відповідно до абзацу 6 п.4 Порядку №622, орган, що видає довідку, має визначити середній розмір виплат шляхом ділення загальної кількості кожної з виплат на кількість спеціалістів на даній посаді. Проте, довідка №04.01-84/287 від 01 січня 2024 року не містить інформації про те, яким чином були отримані суми заробітної плати, зазначені у довідці. Зокрема, відсутня інформація про загальний розмір нарахованих виплат та кількість працівників, на яких така сума була розподілена. Окрім того, інші виплати (включаючи матеріальну допомогу) визначаються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. Матеріальна допомога та грошова допомога виплачуються 1 раз на 12 місяців. У разі, якщо зазначена у довідці сума інших виплат у розмірі 36 665,44 грн дійсно відповідає частині 1/12 від загальної суми виплат, то загальна сума становить 36 665,44 грн х 12 місяців = 439 985,28 грн. Зазначена сума не може бути достовірною, оскільки матеріальна допомога державним службовцям надається у розмірі середньомісячної заробітної плати. Враховуючи те, що заробітна плата згідно довідці №04.01-84/307 від 01 січня 2024 року становить 20 981,40 грн, сума матеріальної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати вочевидь не могла становити 439985,28 грн. Відтак, сума інших виплат, зазначена у довідці №04.01-84/307 від 01 січня 2024 року або не виділена у частині, що відповідає розрахунковому періоду (тобто. не розділена на 12), або містить недостовірні відомості. Така довідка не може бути врахована при обчисленні пенсії позивача, а тому відсутні підстави для зобов`язання Головного управління обчислювати розмір пенсії Позивача на підставі довідки №04.01-84/307 від 01 січня 2024 року.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року позовна заява ОСОБА_1 до ГУПФ України в Одеській області, ГУПФ України в Харківській області - задоволена частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФ України в Харківській області №86 від 02 лютого 2024 року.

Зобов`язано ГУПФ України в Харківській області прийняти рішення про переведення ОСОБА_1 з 29 січня 2024 року з пенсії за віком за Законом №1058-IV на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону №889-VIII на підставі заяви від 29 січня 2024 року №759 та доданих до заяви документів.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ГУПФ України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

В апеляційній скарзі ГУПФ України в Харківській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) складені та видані з порушенням п.12 розділу XI Закону №889-VIII та ст. 37 Закону №3723, Порядку №622 і Постанови №1-3, оскільки в них зазначено дані про заробітну плату посадової особи місцевого самоврядування, а не працюючого державного службовця відповідної (прирівняної) посади за останнім місцем роботи заявника на державній службі. Також, зазначені довідки не відповідають Порядку №622 зі змінами внесеними Постановою №823, які набули чинності з 01 січня 2024 року. Крім, того відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97 "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Частиною 1 ст. 2 Закону України від 07 червня 2001 року №2493-III "Про службу в органах місцевого самоврядування" встановлено, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Відтак, зазначені довідки не можуть бути враховані, відповідно до Закону №889-VIII. Отже, відсутні правові підстави для перерахунку пенсії Позивача з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

- відповідно до ч.1 ст. 73 Закону №1058-IV кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) та використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду. Згідно ч.2 ст. 73 Закону №1058-IV забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Таким чином, задоволення такої позовної вимоги щодо стягнення судового збору призведе до нецільового використання коштів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Харківській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУПФ України в Одеській області та отримувала пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону №1058-IV.

10 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до ГУПФ України в Одеській області із заявою про переведення з пенсії за віком згідно Закону №1058-IV на пенсію за віком згідно Закону №889-VIII. До заяви додано диплом про навчання, довідку про заробітну плату №04.01-84/286, довідку про заробітну плату, довідку про прийняття на роботу, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт свідоцтво про шлюб, трудову книжку.

Заява ОСОБА_1 від 10 січня 2024 року за принципом екстериторіальності розглянута ГУПФ України в Херсонській області.

Рішенням ГУПФ України в Херсонській області №86 від 17 січня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії оскільки довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), видана не на день звернення за проведенням перерахунку (а.с. 35-37).

29 січня 2024 року ОСОБА_1 вдруге звернулася до ГУПФ України в Одеській області із заявою про переведення з пенсії за віком згідно Закону України "Про

загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону №889-VIII.

З розписки-повідомлення про прийняття заяви та документів ОСОБА_1 29 січня 2024 року і зареєстрованої за №759 вбачається, що до заяви було подано дві довідки про заробітну плату (спецпенсії), паспорт.

З дослідженої матеріалів справи судом встановлено, що позивачкою в додатку до заяви від 29 січня 2024 року до ГУПФ України в Одеській області надано: довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і які на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №04.01-84/287 від 01 січня 2024 року; довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №04.01-84/307 від 29 січня 2024 року.

За принципом екстериторіальності документи були направлені на розгляд до ГУПФ України в Харківській області.

Рішенням ГУПФ України в Харківській області №86 від 02 лютого 2024 року ОСОБА_1 було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії.

В Рішенні ГУПФ України в Харківській області №86 від 02 лютого 2024 року з посиланням на п.10 розділу ХІ Закону №889 та п.4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622 зазначено, що "Згідно з наданими документами для перерахунку пенсії, а саме заяви та довідки №04.01-84/307 від 29 січня 2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) розмір пенсії при обчисленні склав 12588 грн. 84 коп., що є меншим ніж той, що був призначений до перерахунку пенсії та на теперішній час складає 15405 грн. 08 коп.

Враховуючи вищезазначене, право на перерахунок пенсії відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VІІ "Про державну службу" (далі Закон №889) визнано не доцільним" (а.с.38-39).

Не погодившись саме з рішенням ГУПФ України в Харківській області №86 від 02 лютого 2024 року представник позивача звернувся до суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при розгляді заяв про переведенні з одного виду пенсії на інший повинен надавати оцінку поданим до заяви документам, при цьому як встановлено судом відповідач не розглянув та не надав оцінку наданій позивачкою до заяви від 29 січня 2024 року довідці виданій Департаментом фінансів Одеської обласної державної адміністрації №04.01-84/287 від 01 січня 2024 року.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 9, ст.10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст. 90, п.10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIІI, ст.ст.1, 2, 22, ч.1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно частини 3 статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

01 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу" (далі Закон №889-VIII), частиною другою Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Таким чином законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723-ХІІ.

Відповідно до п.10 Прикінцевих та перехідних положень розділу ХІ Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень розділу ХІ Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

З досліджених матеріалів справи, судом встановлено, що позивачці відмовлено у переході на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII, у зв`язку з тим, що розмір пенсії при обчисленні склав 12 588,84 грн, що є меншим ніж той, що був призначений до перерахунку пенсії та складає 15 405,08 грн.

Отже, із змісту оскаржуваного рішення ГУПФ України в Харківській області №86 від 02 лютого 2024 року слідує, що підставою для відмови у переведенні позивачки на пенсію державного службовця слугувала та обставина, що після переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII зменшиться розмір пенсі.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянта з огляду на таке.

Спірні правовідносини стосуються саме переведення позивача з одного виду пенсії, призначеного за одним законом, на інший вид - пенсію в межах іншого закону.

Вказані види пенсії відрізняються підставами їх призначення та механізмами визначення їх розміру, з чого слідує, що спірні правовідносини не стосуються перерахунку одного і того ж виду пенсії.

Колегія суддів зазначає, що за наявності у особи права на пенсію за різними законами або на різні види пенсії в межах одного закону законодавець не забороняє такій особі після призначення пенсії перейти з одного виду пенсії на інший або звернутись до органу Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за іншим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За змістом пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622 (далі - Порядок №622 в редакції чинній на час виниклих правовідносин), пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Колегія суддів звертає увагу на те, що станом на 02 лютого 2024 року - день звернення ОСОБА_1 із заявою про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII, остання досягла віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV та у неї наявний страховий стаж і стаж державної служби, необхідний для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, оскільки вимоги зазначеної статті щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби виконані.

Однак, ГУПФ України в Харківській області приймаючи рішення №86 від 02 лютого 2024 року, не зазначив об`єктивних причин цієї відмови, а також не надав оцінки довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №04.01-84/287 від 01 січня 2024 року та не зазначив причинам неможливості її застосування.

З огляду на вказане, оскільки позивачка з заявою про переведення на пенсію звернулася до пенсійного органу 29 січня 2024 року, нарахування та виплата такої пенсії повинна проводитись саме з дня звернення з відповідною заявою, тобто з 29 січня 2024 року.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення ГУПФ України в Харківській області №86 від 02 лютого 2024 року є протиправним та підлягає скасуванню.

З матеріалів справи вбачається, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви від 29 січня 2024 року за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУПФ України в Харківській області, рішенням якого позивачу відмовлено в переведенні на інший вид пенсії.

Відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 08 лютого 2024 року у справі №500/1216/23, від 07 травня 2024 року у справі №460/38580/22.

Таким чином, колегія суддів, як і суд першої інстанції, дійшла висновку, що оскільки суд встановив протиправність рішення ГУПФ України в Харківській області від 02 лютого 2024 року №86 з огляду на наявність у ОСОБА_1 умов для реалізації права на одержання пенсії державного службовця згідно то відповідно дії зобов`язального характеру повинні здійснюватися територіальним органом Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності ГУПФ України в Харківській області, у зв`язку із чим з метою ефективного захисту прав позивача позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, шляхом зобов`язання ГУПФ України в Харківській області перевести ОСОБА_1 з 29 січня 2024 року з пенсії за віком за Законом №1058-IV на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону №889-VIII на підставі заяви від 29 січня 2024 року №759 та доданих до заяви документів.

Крім того, колегія суддів критично відноситься до твердження апелянта про необґрунтованість стягнення з ГУПФ України в Харківській області витрат по сплаті судового збору з посиланням на ст. 73 Закону №1058-IV, оскільки процесуальні правовідносини з приводу розподілу судових витрат регулюються ст. 139 КАС України, яка, стосовно цих правовідносин, є спеціальної правової нормою і тому підлягає застосуванню.

Згідно п.1 ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Підсумовуючи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 11 червня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.