Справа № 400/15513/23
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/15513/23

Перша інстанція: суддя Малих О.В.,

повний текст судового рішення

складено 14.03.2025, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Ступакової І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати та виплатити всі види грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020, 2021, 2022 календарного року,-

В С Т А Н О В И В:

25.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати за період з 30.01.2020 по 20.02.2022 грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічних основних відпусток за 2020, 2021 2022 роки та вихідної допомоги при звільненні з військової служби, з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати відповідача за період з 30.01.2020 по 20.02.2022 нарахувати та виплатити грошове забезпечення, грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічних основних відпусток за 2020, 2021, 2022 роки та вихідну допомогу при звільненні з військової служби, з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування під час складання довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», за період з 01.02.2020 по 20.02.2022;

- зобов`язати відповідача виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нову довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», за період з 01.02.2020 по 20.02.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в період з 19.05.1986 до 20.03.2022 проходив військову службу у ЗСУ, зокрема, з 2004 року у військовій частині НОМЕР_1 , в якій перебував на всіх видах забезпечення в тому числі фінансовому.

Оскільки в період з 30.01.2020 до 20.02.2022 грошове забезпечення нараховувалось та виплачувалось відповідно до постанови КМУ №704 від 30.08.2017 в редакції постанови КМУ №103 від 21.02.2018, позивач 18.10.2023 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок його грошового забезпечення та усіх виплат, які обчислюються з посадового окладу та окладу за військовим званням, та направити до територіального пенсійного органу оновлену довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії. Але листом від 08.11.2023 відповідач протиправно, на думку позивача, відмовив у задоволені його заяви.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року, ухваленим в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження, в повному обсязі задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про безпідставність врахування судом першої інстанції доводів військової частини НОМЕР_1 . Апелент зазначає, що грошове забезпечення нараховувалось та виплачувалось позивачу відповідно до п.4 постанови КМУ №704 від 30.08.2017, в редакції пункту 6 постанови КМУ №103 від 21.02.2018, адже судовим рішенням був скасоване саме п 6 постанови КМУ №103 від 21.02.2018, в той час як пункт 4 постанови КМУ №704 від 30.08.2017 передбачав розрахунок грошового забезпечення із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018. Вказана норма, на думку апелянта діяла з 21.02.2018 до 20.05.2023, тобто до набрання чинності постановою КМУ №481 від 12.05.2023.

Вказує апелянт і на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки позовна заява подана до адміністративного суджу з пропуском строку звернення до суду, який становить один місяць відповідно до ч.5 ст.122 КАС України, адже про порушення своїх прав позивач дізнався 20.03.2022 при отримання грошового атестату, а до суду звернувся більш ніж через півтора роки, не вчиняючи в цей період жодних дій, спрямованих на відновлення права, яке позивач вважає порушеним.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 , зокрема, у спірний період з 30.01.2020 до 20.03.2022 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.03.2022 №60 підполковника медичної служби ОСОБА_1 , звільненого наказом командувача Медичних сил ЗСУ від 10.02.2022 №13 у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 20.03.2022 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Відповідно до копії грошового атестату від 20.03.2022, оклад за військовим званням становить 1410 грн, посадовий оклад з 25 тарифним розрядом становить 5220 грн.

Відповідно до копії довідок про розмір грошового забезпечення, в період з 30.01.2020 до 20.02.2022 позивачу нараховувалось та виплачувалось грошове забезпечення виходячи з посадового окладу 5220 грн та окладу за військове звання 1410 грн, та усі складові грошового забезпечення обраховувались виходячи із зазначених сум посадового окладу та окладу за військове звання, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 20.03.2022 №431 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з 29.01.2020 пункт 4 постанови КМУ №704 від 30.08.2017 застосовується в редакції, відповідно до якої розрахунок грошового забезпечення позивача з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, здійснюється виходячи з розміру складових, розрахованих з прожиткового мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного року.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відхиляючи доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема в частині строків звернення позивача до адміністративного суду, колегія суддів зазначає таке.

До спірних право відносин не застосовуються приписи ч.5 ст.122 КАС України, оскільки спір стосується належних позивачу сум при звільненні з військової служби, а тому до спірних правовідносин мать застосовуватись положення КЗпП України

Так, позивач в цій справі звернувся до суду з позовом про перерахунок грошового забезпечення за період з 30.01.2020 до 20.02.2022, а частина перша статті 233 КЗпП України (у редакції закону від 01.07.2022 №2352-ІХ) почала діяти лише з 19.07.2022, а відтак не розповсюджує свою дію на спірні правовідносини в цій справі.

Отже, право позивача в цій справі на звернення до суду з цим позовом, відповідно до положень ч.2 ст.233 КЗпП України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, не обмежене будь-яким строком.

Щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та не врахування позиції військової частини НОМЕР_1 , апеляційний суд зазначає таке.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» 20.12.1991 №2011-XII (надалі - Закон №2011-XII).

Стаття 9 Закону №2011-XII регламентує питання грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01.03.2018 (надалі постанова №704).

Постановою №704, яка набрала чинності 01.03.2018, збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 4 постанови № 704, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з Додатками 1, 12, 13, 14.

Приміткою 1 Додатку 1 до постанови №704 визначено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень (примітка Додатку 14 до постанови № 704).

Постановою №704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яка набрала чинності 24 лютого 2018 року (надалі - постанова №103), якою були внесені зміни до постанови №704, зокрема, пункт 4 був викладений в новій редакції: установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 (пункт 6 постанови №103).

Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнаний протиправним та скасований пункт 6 постанови №103, яким були внесені зміни до пункту 4 постанови №704.

Отже, з 29.01.2020 пункту 4 постанови №704 віднови свою попередню редакцію, за якою розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з Додатками 1, 12, 13, 14.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про те, що в період з 21.02.2018 до 20.05.2023 діяв пункт 4 постанови №704 в редакції постанови №103.

Також, враховуючи, встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII (набрав чинності 01.01.2017), обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку проте, що розрахунковою величною для визначення посадового окладу та окладу за військове звання є саме прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом саме на 1 січня календарного року.

При цьому, апеляційний суд, як і суд першої інстанції відхиляє посилання апелянта на постанову КМУ від 12 травня 2023 року №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704», оскільки вказаний нормативний акт не стосується спірних правовідносин, які виникли в період з 30.01.2020 до 20.02.2022,

Також, апеляційний суд зазначає, що розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги (абз.1 пункту 6 розділу XXIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом МОУ №260 від 07.06.2018 (надалі - Порядок №260).

За приписами пункту 5 розділу XXXII Порядку №260, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення. При цьому посадові оклади виплачуються у розмірах, визначених додатками 1, 2, 12, 13 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, а оклади за військовими званням у розмірах, визначених додатком 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 (п.1 розділу ІІ, та п.1 розділу ІІІ Порядку №260)

Надбавка за вислугу років обраховується у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням (п. 1 розділу IV Порядку №260).

Надбавка за особливості проходження служби визначається у відсотковому розмірі від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років (розділ VI Порядку №260).

Надбавка за кваліфікаційну категорію військовослужбовцям медичного і фармацевтичного складу виплачується у відсотках посадового окладу (п. 1 розділу ІХ Порядку №260).

Розмір надбавки військовослужбовцям (крім військовослужбовців режимно-секретних органів), які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється у відсотках до посадових окладів (п. 2 розділу ХІ Порядку №260).

Розмір щомісячної премії визначається у відсотках до посадового окладу (розділ XVI Порядку №260).

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що перерахунку підлягає не тільки посадовий оклад та оклад за військовим званням, а й інші додаткові види грошового забезпечення, які нараховувались та виплачувались позивачу у спірний період, та які обраховувались у відсотках відповідно до посадового окладу та окладу за військовим званням.

Щодо зобов`язання виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нову довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», колегія суддів зазначає таке.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, затверджений постановою КМУ №393 від 17.07.1992 (надалі Порядок №393).

За приписами пункту 7 Порядку №393 пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- відповідного окладу за посадою, окладу/доплати за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки/доплати за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, довідка про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, є тим документом, що містить відомості про основні види грошового забезпечення та додаткові види грошового забезпечення та премії, які обраховуються виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням.

Встановивши, що позивачу в період з 30.01.2020 та до 20.02.2022 грошове забезпечення та усі виплати, що обраховуються виходячи з розмірі посадового окладу та окладу за військовим званням, були нараховані та виплачені без застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, суд першої інстанції відновивши порушене право шляхом зобов`язання провести відповідний перерахунок грошового забезпечення, дійшов правильного висновку і про наявність підстав для зобов`язання відповідача скласти та подати до територіального пенсійного органу оновлену довідку про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Адже, після проведення перерахунку грошового забезпечення позивача, будуть мати зміни і у розмірах щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, що увійшли до складу довідки від 20.03.2022 №431, яка подається для призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.2-12, 72-78, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія І.Г. Ступакова