Справа № 380/9109/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/9109/24 пров. № А/857/24014/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні вантажівки» та Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року (головуючий суддя: Гавдик З.В., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні Вантажівки» до Львівської митниці,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасні вантажівки», 26.04.2024 звернулося до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209040/2024/134 від 10.04.2024;

- стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні вантажівки» матеріальну шкоду у розмірі 98000 грн.

Обґрунтовує позов тим, що до ВАТ «Мінський тракторний завод» відповідним рішенням РНБО не було застосовано такий вид обмежувальних заходів як заборона ввезення товарів виробництва вказаного товариства. Митним органом не враховано, що торгівельні операції між постачальником та позивачем щодо поставки товару на момент митного оформлення товару були фактично та юридично закінчені, всі етапи операцій з продажу товару відбулися ще до моменту застосування до ВАТ «Мінський тракторний завод» такої санкції, як обмеження торгівельних операцій (повне припинення) згідно Указу № 726/2022. Товар не підпадає під жодну із категорій товарів, які не можуть бути пропущені через митний кордон України згідно ч. 1 ст. 196 МК України. Застосування негативних наслідків до ТОВ «Сучасні вантажівки» у вигляді відмови в проведенні митного оформлення товару порушує право товариства користуватися та розпоряджатися належним йому майном

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року позов задоволено частково.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасні Вантажівки» покликається на те, що не погоджується з рішенням Львівського окружного адміністративного суду в частині відмови товариству у задоволені відшкодуванні шкоди, оскільки матеріали судової справи містять допустимі та належні докази заподіяної шкоди протиправним рішенням суб`єкта владних повноважень державним інспектором Львівської митниці Щербиною Євгеном Володимировичем, що не знайшли свого відображення в мотивувальній частині рішення. Зокрема: договір № 29/03/2024-1 транспортного експедирування, укладений між апелянтом та ТОВ «ТД ГОЛДЕН САН» 29 березня 2024 року, предметом якого було надання експедиторських послуг з організації перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародних і регіональних сполученнях за допомогою транспортних послуг, що надаються відповідними транспортними організаціями; заявку № 1 до договору, що описує маршрут, вартість послуг, марку та номер транспортного засобу, яким доставлятиметься товар апелянта, в т.ч. і місце перетину кордону; рахунок на оплату послуг № 10 від 10.03.2024, в якому деталізовані витрати на доставку (транспортування) товарів апелянта; платіжну інструкцію № 000333647 від 18.04.2024, відповідно до якої апелянт сплатив міжнародні транспортно-експедиційні послуги у сумі 288 000,00 грн; виписка з банківського рахунку апелянта за 18.04.2024 з яких 190 000,00 грн заявлені витрати на міжнародні транспортно-експедиційні послуги по маршруту Малашавичі Мале, 21-540, Польща митний перехід Медика Шегині автомобілем DAF АС 5008/АС0699XG до Порубне- с. Сільце, Закарпатська обл., а 98 000,00 грн додаткові витрати п/п Шегині до п/п Порубне, внаслідок протиправної відмови Львівської митниці у перетині кордону між Республікою Польща та Україною в пункті пропуску Медика Шегині.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 98 000, 00 грн за рахунок Державного бюджету та прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги задовольнити, в іншій частині рішення залишити в силі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги Львівська митниця покликається на те, що оскільки подання позивачем до Чернівецької митниці попередньої митної декларації ІМ ЕЕ № 24UA62U1, передбачає необхідність їх перевезення на територію України з поміщенням в митний режим транзиту, відтак, з огляду на наявність, окремого самостійного обмежувального заходу (санкції) було правомірно відмовлено у пропуску товарів на митну територію України.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволеної позовної вимоги та прийняти постанову суду, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу відповідача необхідно задовольнити, а позивача відхилити, з таких мотивів.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що всі етапи торгової операції товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні вантажівки» з відкритим акціонерним товариством Мінський тракторний завод, а саме: підписання контракту, визначення конкретної номенклатури товару, його оплата, передача товару від продавця покупцю, перетин товаром митного кордону Республіки Білорусь, набуття позивачем права власності на нього відбулись до моменту введення в дію санкцій та обмежувальних заходів щодо виробника товару, натомість Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19.10.2022, а також Указ Президента України від 19.10.2022 № 726/2022 не містять застережень, що дія передбачених ними санкцій та обмежувальних заходів розповсюджується на правовідносини, які мали місце до моменту введення в дію таких санкцій і заходів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 07.04.2024 транспортний засіб д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2 з вантажем «Трактори для сільськогосподарських робіт» під керуванням громадянина України ОСОБА_1 паспорт НОМЕР_3 в`їхав в зону митного контролю через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці.

Львівською митницею 10.04.2024 було видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209040/2024/000134, якою відмовлено у пропуску через митний кордон товарів, виробником яких є ВАТ «Мінський тракторний завод».

Причинами відмови у пропуску товарів згідно картки відмови зазначено наступне: Фірма відправник: Відкрите акціонерне товариство «Мінський тракторний завод» відповідно до пункту 3 ст. 5 (п. 174 Додатку) Закону України «Про санкції», рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19.10.2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 19.10.2022 № 726/2022, виробника транспортних засобів ВАТ «МТЗ» внесено до переліку юридичних осіб, стосовно яких застосовано спеціальні економічні санкції та інші обмежувальні заходи. Зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; обмеження торговельних операцій (повне припинення); обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України (повне припинення).

Не погоджуючись із Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права, шляхом скасування картки відмови.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про санкції» 14.08.2014 № 1644-VII (далі - Закон № 1644-VII, тут і надалі, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі - санкції).

Частиною 1 ст. 2 Закон № 1644-VII, визначено, що правову основу застосування санкцій становлять Конституція України, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, закони України, нормативні акти Президента України, Кабінету Міністрів України, рішення Ради національної безпеки та оборони України, відповідні принципи та норми міжнародного права.

Статтею 3 Закону № 1644-VII передбачено підстави та принципи застосування санкцій.

Так, підставами для застосування санкцій є:

1) дії іноземної держави, іноземної юридичної чи фізичної особи, інших суб`єктів, які створюють реальні та/або потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, сприяють терористичній діяльності та/або порушують права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства та держави, призводять до окупації території, експропріації чи обмеження права власності, завдання майнових втрат, створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод;

2) резолюції Генеральної Асамблеї та Ради Безпеки Організації Об`єднаних Націй;

3) рішення та регламенти Ради Європейського Союзу;

4) факти порушень Загальної декларації прав людини, Статуту Організації Об`єднаних Націй.

2. Застосування санкцій ґрунтується на принципах законності, прозорості, об`єктивності, відповідності меті та ефективності.

3. Підставою для застосування санкцій також є вчинення іноземною державою, іноземною юридичною особою, юридичною особою, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземцем, особою без громадянства, а також суб`єктами, які здійснюють терористичну діяльність, дій, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, стосовно іншої іноземної держави, громадян чи юридичних осіб останньої.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1644-VI, видами санкцій згідно з цим Законом є:

1. Видами санкцій згідно з цим Законом є:

1) блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;

1-1) стягнення в дохід держави активів, що належать фізичній або юридичній особі, а також активів, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;

2) обмеження торговельних операцій;

3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України;

4) запобігання виведенню капіталів за межі України;

5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;

6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами;

6-1) заборона поширення медіа на території України;

7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах;

8) заборона користування радіочастотним спектром України;

9) обмеження або припинення надання електронних комунікаційних послуг і використання електронних комунікаційних мереж;

10) заборона здійснення публічних та оборонних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб-резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також публічних та оборонних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з цим Законом;

11) заборона або обмеження заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів та повітряних суден до повітряного простору України або здійснення посадки на території України;

12) повна або часткова заборона вчинення правочинів щодо цінних паперів, емітентами яких є особи, до яких застосовано санкції згідно з цим Законом;

13) заборона видачі дозволів, ліцензій Національного банку України на здійснення інвестицій в іноземну державу, розміщення валютних цінностей на рахунках і вкладах на території іноземної держави;

14) припинення видачі дозволів, ліцензій на ввезення в Україну з іноземної держави чи вивезення з України валютних цінностей та обмеження видачі готівки за платіжними картками, емітованими резидентами іноземної держави;

15) заборона здійснення Національним банком України реєстрації учасника міжнародної платіжної системи, платіжною організацією якої є резидент іноземної держави;

16) заборона збільшення розміру статутного капіталу господарських товариств, підприємств, у яких резидент іноземної держави, іноземна держава, юридична особа, учасником якої є нерезидент або іноземна держава, володіє 10 і більше відсотками статутного капіталу або має вплив на управління юридичною особою чи її діяльність;

17) запровадження додаткових заходів у сфері екологічного, санітарного, фітосанітарного та ветеринарного контролю;

18) припинення дії торговельних угод, спільних проектів та промислових програм у певних сферах, зокрема у сфері безпеки та оборони;

19) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності;

20) припинення культурних обмінів, наукового співробітництва, освітніх та спортивних контактів, розважальних програм з іноземними державами та іноземними юридичними особами;

21) відмова в наданні та скасування віз резидентам іноземних держав, застосування інших заборон в`їзду на територію України;

22) припинення дії міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

23) анулювання офіційних візитів, засідань, переговорів з питань укладення договорів чи угод;

24) позбавлення державних нагород України, інших форм відзначення;

24-1) заборона на набуття у власність земельних ділянок;

24-2) заборона діяльності на території України;

24-3) відмова в наданні або скасування дозволу на імміграцію, дії посвідок на постійне чи тимчасове проживання в Україні;

24-4) примусове повернення або примусове видворення за межі України;

24-5) заборона демонстрації та використання символіки терористичних організацій і груп, пропагування ідей та програмних цілей таких організацій (груп), блокування доступу до інформаційних ресурсів, які використовуються для зазначених цілей;

5) інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом.

Згідно до ч. ч. 1, 3, 5, 6 ст. 5 Закону № 1644-VI, пропозиції щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій виносяться на розгляд Ради національної безпеки та оборони України Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України, Національним банком України, Службою безпеки України.

Рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених пунктами 1, 2-21, 23-25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання.

Рішення щодо застосування санкцій повинно містити строк їх застосування, крім випадків застосування санкцій, що призводять до припинення прав, та інших санкцій, які за змістом не можуть застосовуватися тимчасово.

Рішення про внесення змін до санкцій приймається органом, що прийняв рішення про їх застосування відповідно до цього Закону, за власною ініціативою або на підставі пропозицій органів державної влади, зазначених у частині першій цієї статті.

Аналіз вищенаведених норм права, надає підстави суду апеляційної інстанції для висновку, що законодавством України передбачено підстави, принципи та порядок застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій). Крім цього, види санкцій, які можуть бути застосовані, не є вичерпними, однак такі повинні відповідати принципам їх застосування, встановленим Законом № 1644-VI.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 19.10.2022 № 726/2022 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (далі - рішення РНБО).

Так, пунктом 2 вказаного рішення РНБО застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до:

1) фізичних осіб згідно з додатком 1;

2) юридичних осіб згідно з додатком 2.

Відповідно до позиції 174 додатку 2 рішення РНБО до ВАТ «Мінський тракторний завод» (Республіка Білорусь) застосовано такі види обмежувального заходу:

1) блокування активів тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;

2) обмеження торговельних операцій (повне припинення);

3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України (повне припинення);

4) запобігання виведенню капіталів за межі України;

5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;

6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами;

7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах;

8) заборона здійснення публічних та оборонних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також публічних та оборонних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з цим Законом;

9) заборона або обмеження заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів та повітряних суден до повітряного простору України або здійснення посадки на території України (повна заборона);

10) повна або часткова заборона вчинення правочинів щодо цінних паперів, емітентами яких є особи, до яких застосовано санкції згідно з цим Законом (повна заборона);

11) заборона видачі дозволів, ліцензій Національного банку України на здійснення інвестицій в іноземну державу, розміщення валютних цінностей на рахунках і вкладах на території іноземної держави;

12) припинення видачі дозволів, ліцензій на ввезення в Україну з іноземної держави чи вивезення з України валютних цінностей та обмеження видачі готівки за платіжними картками, емітованими резидентами іноземної держави;

13) заборона збільшення розміру статутного капіталу господарських товариств, підприємств, у яких резидент іноземної держави, іноземна держава, юридична особа, учасником якої є нерезидент або іноземна держава, володіє 10 % і більше відсотками статутного капіталу або має вплив на управління юридичною особою чи її діяльність;

14) запровадження додаткових заходів у сфері екологічного, санітарного, фітосанітарного та ветеринарного контролю;

15) припинення дії торговельних угод, спільних проектів та промислових програм у певних сферах, зокрема у сфері безпеки та оборони;

16) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності;

17) заборона на набуття у власність земельних ділянок.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 16 січня 2020 року між ТОВ «СУЧАСНІ ВАНТАЖІВКИ» та Відкритим акціонерним товариством «Мінський тракторний завод» (далі ВАТ «МТЗ», МТЗ) було укладено контракт № 112/00236091/200010-3 (далі Контракт) (додаток 1), предметом якого була поставка тракторів «Беларус» (надалі транспортні засоби, ТЗ, товар, трактори) кількість номенклатура та ціна вказувалися в Специфікації № 1 до контракту (додаток 2). У подальшому до Контракту було внесено ряд змін та доповнень, зокрема, додатком № 8 від 06 грудня 2021 року до Контракту (додаток 3) визначено перелік поставки ТЗ у загальній кількості 675 тракторів і визначено, що поставка здійснюється протягом 150 днів, а додатком № 10 від 04.03.2022 (додаток 4) доповнено Розділ 2. «Порядок и сроки поставки».

Державний інспектор Львівської митниці Щербина Євген Володимирович 10.04.2024, виніс картку відмови № UA209040/2024/134 від 10.04.2024 у пропуску товару через митний кордон України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в оскаржуваній картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209040/2024/134 від 10.04.2024 вказано, що підставою для відмови в митному оформленні є застосування до ВАТ «Мінський тракторний завод» такого обмежувального заходу як повне припинення торговельних операцій (пп. 2 п. 174 додатку 2 рішення РНБО України від 19.10.2022).

Частиною 3 ст. 106 Конституції України встановлено, що Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України.

Законом України «Про Раду національної безпеки і оборони України» від 05.03.1998 № 183/98-ВР, який визначає правові засади організації та діяльності Ради національної безпеки і оборони України, її склад, структуру, компетенцію і функції передбачено, що прийняті рішення вводяться в дію указами Президента України, а рішення Ради національної безпеки і оборони України, введені в дію указами Президента України, є обов`язковими до виконання органами виконавчої влади.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що доказів оскарження в судовому порядку рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яке введеного в дію Указом Президента України від 19.10.2022 № 726/2022, позивачем до матеріалів справи не надано, отже таке на момент розгляду справи є чинним.

Крім того, Указ Президента України від 19.10.2022 № 726/2022 також є чинним.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 196 Митного кодексу України, не можуть бути пропущені через митний кордон України та/або випущені відповідно до заявленої мети: товари, пропуск яких через митний кордон України та/або випуск відповідно до заявленої мети заборонено законом або міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або відповідно до закону чи міжнародного договору України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України.

Отже, за встановлених обставин справи, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач відмовляючи у проведенні митного оформлення транспортних засобів, фактично реалізовував свої повноваження, які йому наданні Митним кодексом України та на виконання вимог рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року та Указу Президента України від 19.10.2022 № 726/2022, які є чинними та обов`язковими до виконання, оскільки до виробника транспортних засобів ВАТ «МТЗ» (Республіка Білорусь) запроваджено санкції, зокрема: обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України (повне припинення).

Щодо покликання позивача, які також взято до уваги судом першої інстанції, що оскільки всі етапи торгової операції товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні вантажівки» з ВАТ «МТЗ» відбулись до моменту введення в дію санкцій та обмежувальних заходів щодо виробника товару, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними. Оскільки на момент ввезення товару (тракторів) в зону митного контролю через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення Шегині-Медика митного поста «Мостиська» Львівської митниці, діяли санкції щодо виробника транспортних засобів - ВАТ «МТЗ» (Республіка Білорусь).

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки контрагент позивача перебуває у переліку юридичних осіб, до яких згідно Ради національної безпеки і оборони України від 19 жовтня 2022 року, яке введено в дію Указом Президента України від 19.10.2022 № 726/2022 застосовано обмежувальні заходи (санкції), а тому оскаржувана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209040/2024/134 від 10.04.2024 прийнята відповідачем правомірно.

Крім цього, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову щодо визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209040/2024/134 від 10.04.2024, відсутні підстави для задоволення інших позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні вантажівки» матеріальної шкоди у розмірі 98000 грн, оскільки такі є похідними від правомірного винесення картки відмови.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, задовольняючи позов, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову у задоволенні позову.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасні Вантажівки» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Львівської митниці задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року у справі № 380/9109/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін