Справа № 644/4073/25
Суддя: Маркосян М. В.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Маркосян М. В.
Справа № 644/4073/25
Провадження № 2-а/644/153/25
РІШЕННЯ

Іменем України

16 червня 2025 року.

Індустріальний районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Маркосян М.В.,

за участю секретаря судових засідань Лєпілової В.В.,

розглянувши в м. Харкові у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Індустріальний ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ про скасування постанови про адміністративне правопорушення № 229-1п від 28.04.2025,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2025 від ОСОБА_1 надійшла дана позовна заява. Позивач просить суд скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 229-1п від 28.04.2025 про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено оскаржувану Постанову № 229-1П від 28.04.2025 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 17 000 грн.

Підставою для винесення постанови було те, що на думку відповідача, позивач в порушення вимог ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» 08.02.2025 не з`явився до Відповідача по повістці, про причини неявки не повідомив. Зазначає, що 28.01.2025 відносно нього відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення № 229-1 за ст. 210-1 КУпАП., а саме за порушення ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в зв`язку з неявкою по повістці № 1040728, яка була направлена поштовим зв`язком АТ «Укрпошта» та повернулася до Відповідача. Згідно зазначеного протоколу Позивачу було зазначено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11 г. 00 хв. 08.02.2025 в приміщенні Відповідача. Але Позивач не зміг прибути в зазначену дату на розгляд справи оскільки 29.01.2025 мобілізований та на теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . В подальшому 02.05.2025 Позивач через застосунок «ДІЯ» дізнався про наявність постанови про адміністративне правопорушення № 229-1п від 28.04.2025 у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження № 77958070 Індустріальним ВДВС у м. Харкові. Згідно зазначеного виконавчого провадження на Позивача накладений штраф у розмірі 34 000, 00 грн. З постановою про адміністративне правопорушення № 229-1п від 28.04.2025 він не згоден, оскільки своєчасно 05.07.2024 оновив дані в «Резерв+», тому не може бути притягнутий до відповідальності за неявку по повістці.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд постанову у справі про адміністративне правопорушення № 229-1П від 28.04.2025, складену відносно позивача скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити, розподіливши судові витрати.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 20.05.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд у спрощеному позовному провадженні на 03.06.2025. В зв`язку із неподанням відзиву та неявкою відповідача розгляд справи було відкладено на 16.05.2025.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , залишити постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 229-1п від 28.04.2025 без змін. При цьому посилався на те, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за неявку до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом а не за несвоєчасне уточнення даних.

У відповіді на відзив на позов ОСОБА_1 зазначив, що не згоден з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, оскільки особа, яка своєчасно оновила дані в «Резерв +» не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за неявку по повістці «для уточнення облікових даних». Підкреслив, що своєчасно оновив облікові дані 05.07.2024, що підтверджується наданим витягом з «Резерв +», тому не повинен був з`являтися за викликом по повістці для уточнення даних на 19.11.2024.

Також, представником позивача подано до суду клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у Індустріального ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ матеріали виконавчого провадження №77958070 та копію оскаржуваної постанови.

Розглянувши зазначене клопотання суд протокольною ухвалою від 16.06.2025 залишає його без задоволення, оскільки копія постанови № 229-1п надана в матеріали справи відповідачем у якості додатку до відзиву, також представником позивача не доведено необхідність витребування матеріалів виконавчого провадження, та те, яке доказове значення у справі мають ці матеріали.

Позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися, були повідомлені про розгляд справи у порядку, передбаченому ст.268 КАС України.

У відповідності до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про судове засідання. У відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України в зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і встановивши фактичні обставини, дійшов таких висновків.

З протоколу №229-1 від 28.01.2025, вбачається, що ОСОБА_1 не з явився за викликом у строк зазначений у повістці ІНФОРМАЦІЯ_2 , причини неявки не повідомив, чим порушив ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Також, в протоколі зазначено, що розгляд справи стосовно ОСОБА_1 буде проводитись 08.02.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Протокол підписаний позивачем, також позивачем зазначено про те, що повістку, оповіщення від Укрпошти ним не було отримано.

Згідно з Постановою до ІНФОРМАЦІЯ_2 №229-1П від 08.02.2025 ОСОБА_1 був визнаний винним у порушенні ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» оскільки не з`явився по повістці №1040728, за якою йому було повідомлено про необхідність з`явитись 19.11.2024 о 14:00 год до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних.

Позивачем у позовній заяві зазначена дата постанови 28.04.2025, однак фактично, датою постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 №229-1П про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 є 08.02.2025, що підтверджено, зокрема і самим ІНФОРМАЦІЯ_3 . 28.04.2025 є датою супровідного листа, направленого до виконавчої служби для примусового виконання постанови.

В матеріалах справи міститься копія поштового конверту, яким, як зазначає відповідач, направлялась повістка №1040728, копія повістки, копія опису вкладення до поштового відправлення, копія довідки Укрпошти про причини повернення повістки, в якій зазначено, що повістка повертається в зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Позивачем не заперечуються обставини неявки за повісткою, але зазначено, що він не був повідомлений про неї, тож вини у неявці до ІНФОРМАЦІЯ_2 немає, також зазначив про те, що оновив всі свої дані, 05.07.2024 до вказаного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів внесено всю необхідну інформацію про ОСОБА_1 , у тому числі його звання, ВОС, категорія обліку, номер в реєстрі Оберіг, місце проживання, номер телефону та адреси електронної пошти.

Судом встановлено, що 17.03.2014 після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 "Про часткову мобілізацію" в Україні діє особливий період.

Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

У зв`язку із цим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" оголошено проведення загальної мобілізації (далі Указ №69/2022). Згідно пункту 4 Указу № 69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Частиною 3 ст.210-1КУпАП передбачена відповідальність саме за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Положеннями ч. 9 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

У відповідності до ст. 21 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаний та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, взяттю на персонально-первинний та персональний військовий облік в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях підлягають громадяни України з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Взяття громадян на персонально-первинний та персональний військовий облік, а також їх виключення з такого обліку здійснюється лише після взяття (зняття, виключення) зазначених громадян на військовий облік (з військового обліку) у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів.

Згідно ст. 3 зазначеного Порядку для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Виходячи з матеріалів справи та враховуючи викладене встановлено, що позивач є військовозобов`язаним.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково в період після закінчення воєнних дій.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч. 2 ст. 235 КУпАП).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про проведення загальної мобілізації, яку в подальшому було продовжено і яка діяла станом на час притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Також, згідно з ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Згідно з ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

Отже, з одного боку законодавець встановив обов`язок військовозобов`язаного з`явитись за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з іншого боку територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має право викликати громадянина повісткою з певною метою, встановленою ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Серед переліку підстав виклику за повісткою згідно з ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відсутня така підстава, як «уточнення даних».

Щодо уточнення даних, у ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зазначено, що «інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.».

Отже, як зазначає суд, виклик для уточнення даних можливий, згідно з ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у випадку неуточнення військовозобов`язаним своїх облікових даних протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 станом на момент виклику його за повісткою оновив свої військово-облікові дані, що підтверджується витягом з системи «Оберіг» № 1 від 05.07.2024.

Окрім цього, ОСОБА_1 з 29.01.2025 перебуває на військовій службі за мобілізацією.

Також, згідно з витягом з «Резерв+» , позивач 28.01.2025 пройшов ВЛК, визнаний придатним до військової служби.

Повістка, яка направлялась позивачу містить підставу виклику «для уточнення даних», а не інші підстави виклику, передбачені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Таким чином, позивачем на момент його виклику вже були здійснені всі дії, пов`язані з уточненням персональних даних, які передбачені вимогами Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», отримана відстрочка.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово визначав поняття "легітимної мети" у контексті обмеження прав людини. Згідно з Європейською конвенцією з прав людини (ЄКПЛ), держави можуть обмежувати певні права та свободи, але лише за наявності законної підстави, необхідності в демократичному суспільстві та відповідності легітимній меті.

Таким чином, відповідач, здійснюючи виклик позивача за повісткою повинен був діяти у відповідності до порядку, визначеного Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та у відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які не передбачають виклик за повісткою військовозобов`язаного, який вчасно уточнив свої дані, саме з метою уточнення даних. З іншого боку, позивач виконав всі необхідні обов`язки щодо надання всіх своїх актуальних даних ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виключає, на думку суду легітимність притягнення його до відповідальності за неявку до того ж ІНФОРМАЦІЯ_2 для здійснення тих самих, раніше здійсненних позивачем дій.

Отже, судом досліджено надані позивачем та відповідачем докази, вивчено аргументи та обґрунтування сторін, які дають підстави суду у їх сукупності та взаємозв`язку для висновку про задоволення позову.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Європейський суд з прав людини по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, у рішеннях яких неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardov. Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.1 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Згідно з п.2 ч.5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ст.139 КАС України у зв`язку із задоволенням позову суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат по сплаті судового збору у сумі 605,60 гривень.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Індустріальний ВДВС у м. Харкові СМУ МЮ про скасування постанови про адміністративне правопорушення № 229-1п від 08.02.2025 задовольнити повністю.

Скасувати Постанову ІНФОРМАЦІЯ_4 №229-1П від 08.02.2025 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_4 , за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Повний текст рішення складено 16.06.2025

Суддя Марина МАРКОСЯН