Справа № 500/6384/24
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/6384/24 пров. № А/857/168/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції Чепенюк О.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення 04 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просив: визнати протиправними дії щодо відмови в перерахунку його пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», з врахуванням довідки № 4.1-12/119 від 22.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за грудень 2023 року, виданої Департаментом фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації; зобов`язати провести йому перерахунок та виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», з врахуванням довідки № 4.1-12/119 від 22.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за грудень 2023 року, виданої Департаментом фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації, з 23.01.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі його заяви з 23.01.2024 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Вказує, що у подальшому він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням довідки № 4.1-12/119 від 22.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за грудень 2023 року, виданої Департаментом фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації. Відповідач листом за № 3896-3556/Д02/8-1900/24 від 09.04.2024 відмовив у проведенні перерахунку пенсії на підставі такої довідки, оскільки на даний час підстави для врахування середніх розмірів надбавок, премій та інших виплат державним службовцям за грудень 2023 року нормами чинного законодавства не передбачено. Зауважує, що пенсію обчислено із врахуванням лише довідки № 4.1-12/120 від 22.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), виданої Департаментом фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації за січень 2024 року. Не погоджується з такою відмовою відповідача та стверджує, що обидві довідки про складові заробітної плати, складені за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», та відповідають вимогам Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок -№ 622). Вказує, що усі відображені в довідках види оплати праці є складовими частинами заробітної плати, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають братися до уваги при розрахунку розміру його пенсії, що відповідає положенням пункту 1 частини першої статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», з врахуванням довідки №4.1-12/119 від 22.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за грудень 2023 року, виданої Департаментом фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», з врахуванням довідки №4.1-12/119 від 22.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за грудень 2023 року, виданої Департаментом фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації, з 23.01.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що у позивача наявне право на пенсію державного службовця з підстави наявності не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, у тому числі станом на 01.05.2016. ОСОБА_1 станом на 23.01.2024, тобто на дату звернення до відповідача про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», не перебував на державній службі, оскільки 22.01.2024 припинено державну службу. Відповідач таких обставин не заперечує, тобто не ставить під сумнів наявність підстав для видачі такої довідки. При цьому суд першої інстанції зауважив, що довідка №4.1-12/119 від 22.01.2024 містить відомості про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2023 року та складена за формою затвердженою постановою правління ПФ України №1-3 від 17.01.2017 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям». Всі відображені у цій довідці види оплати праці є складовими частинами заробітної плати, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають братися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача. Відтак правових підстав для не врахування довідки № 4.1-12/119 від 22.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за грудень 2023 року, виданої Департаментом фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації, у Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області при переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» не було. Суд першої інстанції зазначив, що 20.07.2024 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823, якою внесено зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», проте вона не може бути застосована до спірних правовідносин, позаяк спірні правовідносини виникли до її прийняття, позивача було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у січні 2024 року. З метою ефективного захисту прав позивача суд першої інстанції прийшов до висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням вказаної довідки з дати переходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 23.01.2024, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що відповідно до поданої позивачем заяви з 23.01.2024 його переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Вказує, що пенсію обчислено з врахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 22.01.2024 №4.1-12/120 станом на січень 2024 року. Звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1409 «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році» (далі - Постанова № 1409) затверджено схему посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням сімей і рівнів посад, юрисдикції та типів державних органів у 2024 році та перелік типових посад державної служби в межах рівнів посад. Вказує, що з урахуванням таких змін в оплаті праці державних службовців, передбачених Постановою №1409, Кабінет Міністрів України не прийняв відповідної постанови щодо порядку обчислення пенсій, призначених на умовах Закону України «Про державну службу». Вважає, що на час звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області врахування довідки про складові заробітної плати від 22.01.2024 №4.1-12/119 з середніми розмірами надбавок, премій та інших виплат за грудень 2023 року нормами чинного законодавства не передбачено.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримував пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV (а.с.34, зворот).

23.01.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» та одночасно повідомляв про припинення з 22.01.2024 діяльності, пов`язаної з отриманням доходу (а.с.27). До заяви ОСОБА_1 , серед іншого, додав дві довідки, видані 22.01.2024 Департаментом фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації, № 4.1-12/119 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за грудень 2023 року та № 4.1-12/120 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), за січень 2024 року, що вбачається з розписки-повідомлення (а.с.28).

З 23.01.2024 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про держану службу». Пенсію обчислено із врахуванням лише довідки №4.1-12/120 від 22.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), виданої Департаментом фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації за січень 2024 року.

26.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив перерахувати його пенсію з врахуванням довідки №4.1-12/119 від 22.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за грудень 2023 року, виданої Департаментом фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації.

У відповідь на цю заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надіслало лист за № 3896-3556/Д02/8-1900/24 від 09.04.2024, яким повідомило заявника, що на даний час підстави для врахування довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 22.01.2024 №4.1-12/119 із врахуванням середніх розмірів надбавок, премій та інших виплат за грудень 2023 року нормами чинного законодавства не передбачено. Відповідач у цьому листі послався на те, що Постановою № 1409 затверджено схему посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням сімей і рівнів посад, юрисдикції та типів державних органів у 2024 році та перелік типових посад державної служби в межах рівнів посад. Також вказав, що пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-IX передбачено, що у 2024 році заробітна плата державного службовця державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, складається з посадового окладу, надбавки за ранг державного службовця, надбавки за вислугу років, місячної або квартальної премії, компенсації за додаткове навантаження та за вакантною посадою, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших доплат, передбачених законами України (а.с.9).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 (далі - Закон №3723-ХІІ).

01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII), який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців.

При цьому пунктами 10 і 12 розділу 11 Закону № 889-VIII залишено право осіб, що працювали та (або) продовжують працювати на посадах, що віднесені до посад державної служби, на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у разі дотримання певних умов.

Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналогічні положення закріплені у Порядку № 622.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином право на пенсію державного службовця за змістом частини першої статті 37 Закону № 3723-XII мали особи, які:

а) досягли певного віку;

б) мають передбачений законодавством страховий стаж;

в) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

За наведеного правового регулювання, обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби. Тобто, за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 15.12.2020 у справі № 560/2398/19, від 22.05.2024 у справі № 500/1404/23.

Із матеріалів справи слідує, що позивач звільнився 22.01.2024 з посади державної служби начальника відділу доходів управління доходів та фінансів галузей виробничої сфери департаменту фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації (наказ від 16.01.2024 №8-к), що підтверджується записом у трудовій книжці (запис зроблено у вкладиші до трудової книжки).

Надалі, 23.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про перехід на інший вид пенсії - з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок про складові заробітної плати.

Позивача з 23.01.2024 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Його стаж державної служби становить 37 років 1 місяць 6 днів, у тому числі станом на 01.05.2016 більше 30 років (а.с.34).

У цій справі спір виник щодо неврахування при перерахунку пенсії з 23.01.2024 довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за грудень 2023 року.

Як вже було зазначено вище, така довідка подавалася позивачем одночасно заявою про переведення на пенсію державного службовця разом з іншою довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за січень 2024 року.

Згідно з пунктом 4 Порядку №622 (тут і надалі в редакції чинній на момент звернення позивача про перехід на інший вид пенсії), пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби).

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні.

У разі коли в осіб, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць.

При цьому цей же пункт 4 Порядку №622 визначав, що лише за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Зазначеним правилам обчислення пенсії кореспондують форми довідок про заробітну плату, що подаються для призначення пенсії державним службовцям, встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048 (чинної на час виникнення спірних правовідносин), а саме: форма довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); форма довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); форма довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Судовим розглядом встановлено наявність у позивача права на пенсію державного службовця з підстави наявності не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, у тому числі станом на 01.05.2016. ОСОБА_1 станом на 23.01.2024, тобто на дату звернення до відповідача про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», не перебував на державній службі, оскільки 22.01.2024 припинено державну службу. Відповідач таких обставин не заперечує, тобто не ставить під сумнів наявність підстав для видачі такої довідки.

При цьому суд апеляційної інстанції зауважує, що вказана довідка містить відомості про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2023 року та складена за формою затвердженою постановою правління ПФ України №1-3 від 17.01.2017 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям».

Всі відображені у цій довідці види оплати праці є складовими частинами заробітної плати, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому вони мають братися до уваги при розрахунку розміру пенсії позивача.

Такий висновок узгоджується з положеннями пункту 1 частини першої статті 41 Закон № 1058-ІV, відповідно до якої до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Відтак, відсутні правові підстави для неврахування довідки №4.1-12/119 від 22.01.2024 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за грудень 2023 року, виданої Департаментом фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації, у Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області при переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Стосовно доводів апеляційної скарги про відмову врахувати таку довідку для обчислення пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

01.01.2024 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1409 «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році», якою затверджено такі, що додаються: схему посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням сімей і рівнів посад, юрисдикції та типів державних органів у 2024 році; перелік типових посад державної служби в межах рівнів посад.

Пунктом 3 цієї Постанови установлено, що: схема посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням категорій, підкатегорій та рівнів державних органів у 2023 році та Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 р. № 15 Питання оплати праці працівників державних органів (Офіційний вісник України, 2017 р., № 9, ст. 284; 2022 р., № 12, ст. 667; 2023 р., № 9, ст. 642), не застосовуються до державних службовців державних органів, що провели класифікацію посад державної служби; під час переведення державних службовців на інші посади державної служби застосовується перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних підкатегорій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 р. № 15 Питання оплати праці працівників державних органів (Офіційний вісник України, 2017 р., № 9, ст. 284; 2020 р., № 12, ст. 478), для визначення підкатегорії посади державної служби, необхідної для встановлення рівнозначності посади.

Згідно з пунктом 4 Постанови ця постанова набирає чинності з 01.01.2024.

Разом з тим, прийняття Урядом цієї постанови не може впливати на право позивача на обчислення пенсії на підставі спірної довідки, оскільки зазначена Постанова №1409 регулює порядок оплати праці працюючих державних службовців, а не порядок призначення пенсії державним службовцям. Аналогічно не впливає на спірні правовідносини посилання відповідача в апеляційній скарзі на положення Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» стосовно нарахування заробітної плати державним службовцям у 2024 році.

Також суд апеляційної інстанції зауважує, що 20.07.2024 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823, якою внесено зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», проте вона не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки спірні правовідносини виникли до її прийняття, позивача було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у січні 2024 року.

З огляду на викладене, обгрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що довідка №4.1-12/119, видана 22.01.2024 Департаментом фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації, про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за грудень 2023 року, має бути врахована пенсійним органом при вирішенні питання про перехід позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». При цьому чинне законодавство не давало правових підстав органу Пенсійного фонду обраховувати розмір пенсії лише з однієї довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років).

З цих підстав, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за віком, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням довідки №4.1-12/119, виданої 22.01.2024 Департаментом фінансів Тернопільської обласної державної адміністрації, про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за грудень 2023 року, належить задовольнити.

З огляду на вказане, з метою ефективного захисту прав позивача, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням вищевказаної довідки з дати переходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», з 23.01.2024, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 310, ст.315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року у справі № 500/6384/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін