Справа № 640/25434/21
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
м. Івано-Франківськ
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2021 залишено позовну заяву без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви.
У зв`язку з усуненням недоліків, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.11.2021 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Вказана справа надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду 27.02.2025.
У підготовче судове засідання призначене на 12.06.2025 о 11:30 год представники сторін не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Із врахуванням вищезазначеного та згідно ч. 4. ст. 229 КАСУ фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, про що секретарем судового засідання складено довідку.
Суд, розглянувши подану представником Головного управління Державної податкової служби у м. Києві заяву про закриття провадження у справі, оцінивши зміст позову та матеріали справи, зазначає наступне.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).
Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Пунктом 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2025 у справі №990/364/24 зазначено, що «аналіз наведеної правової норми дає підстави для висновку, що в разі встановлення під час розгляду справи, що відповідач суб`єкт владних повноважень виправив порушення, які оскаржує позивач, суд має вирішити питання щодо можливості закриття провадження у справі. Визначальною умовою для цього є повне відновлення законних прав (інтересів) позивача внаслідок такого виправлення.
Іншими словами, закриття провадження у справі із зазначеної підстави можливе за сукупності певних фактів, а саме: по-перше, оскаржувані порушення мають бути виправлені самостійно суб`єктом владних повноважень і, по-друге, повинні бути підстави стверджувати, що внаслідок самостійного виправлення суб`єктом владних повноважень допущених порушень відбулося повне відновлення законних прав та інтересів позивача.»
Таким чином, для застосування такої підстави для закриття провадження у справі необхідна сукупність певних фактів. Зокрема, оскаржувані порушення мають бути виправлені самостійно суб`єктом владних повноважень, а також мають бути відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання таких дій чи бездіяльності протиправним.
Так, згідно статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо, зокрема, контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу.
У випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги (п.60.3 ст. 60 Податкового кодексу України).
Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень, що є предметом спору, були скасовані самим же суб`єктом його прийняття, та відсутні підстави вважати, що поновити порушене право особи можливо тільки шляхом визнання протиправним такого рішення, незважаючи на виправлення суб`єктом владних повноважень його недоліків.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, відповідно до пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України.
При цьому, суд зазначає, що частина 2 статті 238 КАС України передбачає, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.
Так, відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частина 2 статті 132 КАС України встановлює, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом № 3674-VI.
За правилами пункту 5 частини 1 статті 7 Закону № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Отже, чинне законодавство передбачає, що у випадку закриття провадження у справі сплачена позивачем сума судового збору може бути повернута особі, яка його сплатила, за умови подання такою особою відповідного клопотання.
Враховуючи викладене, повернення сплаченого судового збору у даному випадку підлягає вирішенню за клопотанням особи в порядку, передбаченому статтею 7 Закону № 3674-VI, з огляду на що, підстави для стягнення судового збору з відповідача в порядку розподілу судових витрат, встановленого глави 8 КАС України, відсутні.
На підставі наведеного, керуючись пунктом 8 частини 1 статті 238 КАС України та статтями 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Роз`яснити позивачу, що у випадку закриття провадження у справі сплачена позивачем сума судового збору може бути повернута особі, яка його сплатила, за умови подання такою особою відповідного клопотання.
Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Микитин Н.М.