Справа № 589/1404/25
Суддя: Курбанова А. Р.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/1404/25
Провадження № 2-а/589/107/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.,

за участі:

секретаря судового засідання Поронько Ю.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Клюєва А.В.,

представника відповідача Бохана М.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №1285 від 25.03.2025 року про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

27.03.2025 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшов позов ОСОБА_1 , поданий представником Клюєвим А.В., до керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) підполковника ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови №1285 від 25.03.2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн та закриття провадження у справі.

Позов обґрунтований доводами про те, що вищезазначена постанова є необґрунтованою та постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а тому підлягає скасуванню. Зокрема, представник зазначає, що повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зобов`язувала позивача з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 27.01.2025р., позивач дійсно отримував, однак у вказаний в повістці час позивач був хворий і не міг прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 з поважної причини. Так, відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 27.01.2025р. ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні з діагнозом пошкодження зв`язок і гонартроз правого гомілчастого суглобу. Копію відповідного висновку було надано матір`ю позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 27.01.2025р., де відповідна копія була зареєстрована. Представник вважає, що позивач своєчасно, а саме в день коли була призначена явка за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив про поважні причини своєї неявки, що виключало притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відповідач, виносячи постанову, проігнорував факт наявності поважної причини неявки позивача. Крім того, представник зазначив, що позивач має відстрочку і не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Представник позивача вважає, що оскаржувана постанова не містить жодної інформації про обставини вчиненого правопорушення, а також про зібрані під час розгляду справи докази, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Крім того, зазначив, що позивач про розгляд справи про адміністративне правопорушення не повідомлявся.

18.04.2025р. від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому він, зокрема, зазначив про те, що керівник ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 не є належним відповідачем у справі, оскільки посадова особа не може виступати самостійним відповідачем, адже належним відповідачем є саме уповноважений орган.

В судовому засіданні 23.04.2025р. суд замінив неналежного відповідача керівника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 на належного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням висновків, викладених в постановах Верховного Суду у справі №742/2298/17 від 17.09.2020р., а також у справі №724/716/16-а від 26.12.2019р.

28.04.2025р. представник позивача подав уточнений позов, в якому зазначив належного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 .

02.05.2025р. від ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшов відзив на позов, в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи це тим, що проставлення позивачем 25.01.2025р. підпису у розписці про отримання повістки щодо необхідності прибуття о 09 год. 00 хв. 27.01.2025р. до ІНФОРМАЦІЯ_4 є належним підтвердженням оповіщення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи отримання позивачем ОСОБА_1 оповіщення про виклик, останній повинен був з`явитись у визначену дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження медичного огляду для визначення ступеню придатності до військової служби, або не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати та часу прибуття повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до ІНФОРМАЦІЯ_4 або в будь який інший спосіб з подальшим прибуттям його до ІНФОРМАЦІЯ_4 у строк, що не перевищує сім календарних днів. Крім того, зазначив, що під час складання протоколу позивач пояснень щодо причин неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 не надав. Таким чином, представник відповідача вважає, що позивач без поважних причин не з`явився за повісткою, що свідчить про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, а тому у відповідача були достатні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Крім того, зазначив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, доведено його права та обов`язки, які передбачені ст.268 КУпАП та повідомлено дату час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення № 1285. Представник відповідача зазначив, що дійсно до ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшла заява позивача про те, що він не може з`явитись у визначений повісткою дату та час, у зв`язку з травмою ноги, та консультаційний висновок спеціаліста. Проте, з консультаційного висновку вбачається, що позивач був на амбулаторному лікуванні та проходив дообстеженням лікаря 27.01.2025р., 10.02.2025р., 21.02.2025р. та 07.03.2025р. Разом з тим, зазначив, що перебування позивача на амбулаторному лікуванні не може бути визнано поважною причиною неприбуття за отриманою повісткою у визначену дату, оскільки довідка, видана лікарем ОСОБА_3 , носить лише інформаційних характер щодо діагнозу основного захворювання та не засвідчує тимчасову непрацездатність особи, що могла перешкоджати позивачу у визначені строки прибути за отриманою повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, зазначив, що позивачем до суду не надано жодних доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач в судовому засіданні 02.06.2025р. вимоги позову підтримав з підстав, викладених у ньому. Наполягав, що не з`явився у визначений в повістці дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з тим, що отримав травму ноги, до лікаря добирався на машині, його хворобливий стан тривав близько місяця, приблизно через два тижні почав трохи ходити. Разом з тим, зазначив, що 27.01.2025р. після відвідування лікаря він разом із зятем прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Він особисто до ІНФОРМАЦІЯ_4 не заходив, але його зять надав до канцелярії відповідача копію консультативного висновку спеціаліста від 27.01.2025р. на підтвердження неможливості прибуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Представник позивача в судовому засіданні 02.06.2025р. вимоги позову підтримав з підстав, зазначених у ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.06.2025р. просив у позові відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві. Додатково зазначив, що відстрочка від призову під час мобілізації надавалася позивачу лише до 2023 року. На час вручення повістки у позивача відстрочки вже не було.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, його представника, представника відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 та мав відстрочку від призову під час мобілізації на підставі абз.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції чинній на час надання відстрочки) до 10.11.2023р. відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 30.05.2023р., виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 17/. Згідно з копією облікової картки ОСОБА_1 , акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 18.03.2025р., з березня 2025 року позивач знов користується правом на відстрочку, яка надана до 09.05.2025р. /а.с.19, 55-56/.

25.01.2025р. ОСОБА_1 отримано про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 (кабінет 108) на 27.01.2025р. о 09 годині для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, яку ОСОБА_1 отримав особисто, що підтверджується його підписом, проставленим у розписці від 25.01.2025р./а.с.57/ та визнано в позові і в ході судового розгляду.

21.03.2025р. офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 капітаном ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 складено протокол №1285 /а.с.13/, згідно з яким останньому ставилося у провину те, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, за наступних обставин: військовозобов`язаний, ОСОБА_1 згідно з отриманою повісткою повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 27.01.2025 року. Згідно з рапортом № 1592 від 29.01.2025 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився, про причини неявки не повідомляв, чим порушив ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, із протоколу вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, а також права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, які перелічені в протоколі, та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 25.03.2025р. о 10 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 (кабінет 107). Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в протоколі про адміністративне правопорушення №1285 від 21.03.2025р. відсутні. Разом з тим, зазначено, що до протоколу додається копія паспорту ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 29.06.2011р., копія рапорту №1592 від 29.01.2025р. зв. №11757 від 25.01.2025р., копія витягу з реєстру територіальної громади, копія ІПН, облікова картка, копія акту постійного догляду, копія консультаційного висновку про лікарняний, розписка. Копія протоколу вручена позивачу, про що свідчить його підпис у протоколі. /а.с. 13/

25.03.2025р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №1285 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. /а.с.12/. Так, відповідно до постанови військовозобов`язаний ОСОБА_1 згідно з отриманою повісткою повинен був з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 27.01.2025р., але в зазначену дату та час ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився, про причини неявки не повідомляв, чим порушив ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

З консультативного висновку спеціаліста, виданого лікарем комунального некомерційного підприємства «Шосткинська центральна районна лікарня» Глєбовим В.В. 27.01.2025р., вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до лікаря, йому встановлено діагноз - пошкодження зв`язок, генартроз правого гомілкоступневого суглобу, в графі результати лабораторного дослідження зазначено: 10.02.2025р. призначено лікування, продовжує лікування, явка через два тижні, в графі рекомендації зазначено: передбачуваний термін лікування 3-4 тижня. Крім того, на звороті відповідної довідки зазначено, що після відвідування лікаря 21.02.2025р. та 07.03.2025р. ОСОБА_1 продовжує амбулаторне лікування / а.с.21, 55/.

Таким чином, вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення №1285 від 25.03.2025 р. неправомірною, передусім, з підстав неврахування поважності причин неявки 27.01.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивач звернувся до суду із цим позовом.

Зважаючи на позиції сторін у справі, суд вважає за необхідне, передусім, зупинитися на наступному.

Відповідно до ст. 2 ч. 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, зокрема, вчинення особою адміністративного правопорушення.

Суд наголошує на тому, що перевірці у такому випадку підлягають дії суб`єкта владних повноважень саме під час прийняття рішення та врахування ним усіх обставин також саме на час прийняття рішення.

Підтвердження наявності таких обставин на час прийняття рішення зазвичай закріплене у відповідних процедурах, що регламентовані законними та підзаконними актами, дотримання яких і дія у межах яких, є обов`язком суб`єкта владних повноважень, згідно зі ст. 19 Конституції України.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 210-1 КУпАП.

За приписами ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 10 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у порушенні якої позивача визнано винним оскаржуваною ним постановою, передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, крім іншого, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Судом встановлено, що позивачем не заперечується факт отримання ним 25.01.2025р. повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 27.01.2025 р. о 09 год. 00 хв.

Крім того, про належене оповіщення позивача про необхідність його явки до відповідача у вказані дату і час свідчать і пояснення позивача в судовому засіданні 02.06.2025р. про те, що саме 27.01.2025р. його зять подав до ІНФОРМАЦІЯ_4 копію консультаційного висновку спеціаліста від 27.01.2025р. до ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки вважав такий висновок доказом наявності поважної причини неявки за викликом.

Як зазначено вище, такою причиною позивач вважає перебування на амбулаторному лікуванні в КНП «Шосткинська ЦРЛ» з діагнозом - пошкодження зв`язок, генартроз правого гомілкоступневого суглобу.

Разом з тим, суд критично оцінює доводи позивача щодо поважності причини неприбуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

При цьому за цією ж частиною ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Аналогічні поважні причини неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, також перелічені в п.23 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560.

Виходячи з наведених законодавчих приписів, обов`язковою умовою для визнання хвороби громадянина поважною причиною неприбуття у зазначені у повістці місце та час є та обставина, що внаслідок такої хвороби громадянин був позбавлений об`єктивної можливості особисто прибути у визначені в повістці місце і строк.

Так, амбулаторна спеціалізована медична допомога - це допомога, яку пацієнт отримує без госпіталізації до лікарні, тобто консультації від лікарів, а також проведення ними лікувальних процедур або малих хірургічних втручань, досліджень та обстежень.

Консультаційний висновок спеціаліста від 27.01.2025р., на який посилається позивач, підтверджує лише звернення ОСОБА_1 27.01.2025 р. до лікаря, отримання ним консультації лікаря, перебування у певний період час на амбулаторному лікуванні, проте не підтверджує, що стан його здоров`я та отримана ним травма перешкоджали йому особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 27.01.2025 р. чи протягом наступних сім днів.

При цьому слід зазначити, що перебування на амбулаторному лікуванні не є поважною причиною для неприбуття у зазначені у повістці місце та строк, оскільки таке лікування здійснюється без госпіталізації особи до медичного закладу, не свідчить про ургентний стан особи, тобто такий стан, що загрожує життю або здоров`ю, і який вимагає термінової медичної допомоги або хірургічного втручання, та не свідчить про об`єктивну неможливість особи самостійно пересуватись та не звільняє від виконання обов`язків, покладених законом. На думку суду, така поведінка позивача свідчить про свідоме ігнорування виклику за повісткою, тобто свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується також фактичними обставинами справи, оскільки, позивач в судовому засіданні 02.06.2025р. підтвердив, що мав можливість пересуватись та змогу прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що він фактично і зробив, однак перебував в автомобілі біля будівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 , в той час як його зять надавав на реєстрацію копію вказаного консультативного висновку спеціаліста.

Крім того, варто зазначити, що ІНФОРМАЦІЯ_2 розташований в приміщенні амбулаторії, відповідно в даному приміщенні існували всі умови для пересування маломобільних груп населення, але позивач не вважав за необхідне повідомити про своє прибуття особисто, або через свого зятя, залишившись у автомобілі.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На порушення вимог ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 за викликом у встановлений в повістці і законом строк.

При цьому доводи представника позивача про те, що позивач про розгляд справи про адміністративне правопорушення не повідомлявся спростовується наявною в матеріалах справи копією протоколу №1285, в якому міститься підпис позивача про повідомлення про час і місце розгляду справи.

Крім того, доводи позову про те, що під час складання оскаржуваної постанови відповідач не описав коли і в якій спосіб позивач отримав повістку і яким чином ухилився від її виконання, суд до уваги не приймає, оскільки стороною позивача жодним чином не доведено, яким чином наявність вказаного недоліку впливає на правомірність відповідного рішення та може слугувати причиною для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 5 липня 2022 року у справі № 522/3740/20, від 27 вересня 2022 року у справі № 320/1510/20, від 3 жовтня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 1 листопада 2022 року у справі № 640/6452/19 та від 18 січня 2023 року у справі №500/26/22.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 , який отримав повістку про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, не з`явився у зазначені у ній місце та час без поважних причин в умовах особливого періоду, хоча об`єктивно мав таку можливість, чим порушив ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Підсумовуючи наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП винесена правомірно, повноважним на те органом (посадовою особою), яким були всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини справи, на підставі належних та допустимих доказів, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Приймаючи оскаржувану постанову №1285 від 25.03.2025р. начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 діяв у межах, наданих йому повноважень, та у спосіб, передбачений законом, жодних порушень законодавства не допустив.

Враховуючи викладене, постанова ІНФОРМАЦІЯ_4 про накладення адміністративного стягнення №1285 від 25.03.2025р. підлягає залишенню без змін, як правомірна та обґрунтована, а адміністративний позов ОСОБА_1 - без задоволення.

Зважаючи на прийняте рішення, судові витрати віднести на рахунок позивача відповідно до ст. 139 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.77, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Залишити постанову №1285 від 25.03.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення - без змін, а адміністративний позов ОСОБА_1 - без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення (підписання) рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 272 КАС України.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова