Справа № 120/5636/24
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

12 червня 2025 р. Справа № 120/5636/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара Павла Анатолійовича, розглянувши письмово заяву про збільшення та зміну позовних вимог у справі за позовом: ОСОБА_1 до: головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Згідно прохальної частини позову позивач просить:

- визнати бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком у відповідності до ст. 50Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 та у розмірах, встановлених рішеннями суду у справах: №2-а-880/2010, №2-а-1485/2011, №127/9587/14-а - протиправною;

- визнати бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження індексації пенсії позивачу з 01.03.2023 в сумі 3483,77 грн. та з 01.03.2024 в сумі 910,45 грн. та невиплати індексації за вказані періоди та в зазначених сумах обмеження індексації пенсії - протиправною;

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.12.2022 здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю позивачу в розмірі 75% мінімальної пенсії для осіб, які втратили працездатність у відповідності до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 та у розмірах, встановлених рішеннями суду у справах: №2-а-880/2010, №2-а-1485/2011, №127/9587/14-а, а саме - 75 % мінімальної пенсії за віком;

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.03.2023 здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження в індексації в розмірі 3483, 77 грн. та 01.03.2024 без обмеження індексації у розмірі - 910, 45 грн. та негайно виплатити суму різниці між нарахованою та виплаченою пенсією за вказані періоди, та без обмеження максимальним розміром.

В подальшому, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про збільшення та зміну позовних вимог у якій, зокрема, просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та не виплати позивачу з 01.11.2021 основної державної пенсії у розмірі не нижчому восьми мінімальних пенсій за віком у відповідності до ч. 4 ст 54 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження з 01.03.2023 сумою 1500 грн. розміру збільшення пенсії, перерахованої з метою її індексації згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення";

- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження з 01.03.2023 сумою 1500 грн. розміру збільшення пенсії, перерахованої з метою її індексації згідно постанови Кабінету Міністрів України №185 від 23.02.2024 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення".

Вирішуючи питання щодо прийняття поданої заяви, суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

У контексті зазначеної норми, предметом позову слід вважати ту його частину, яка характеризує матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення, тобто спосіб судового захисту (ч. 1-3 ст. 5 КАС України). Вона опосередковується спірними правовідносинами - правом і обов`язком позивача і відповідача.

Зміна предмета позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

У свою чергу, підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Ними вважаються: юридичні факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення; доказові факти, тобто ті, що тісно пов`язані з фактами матеріально-правового характеру і на підставі яких можна зробити висновок про їх наявність чи відсутність.

При поданні заяви про збільшення позовних вимог, зміну предмета або підстав позову, позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені КАС України.

Проаналізувавши норми частини 1 статті 47 КАС України суд зазначає, що у тексті правової норми яка надає позивачу спеціальні процесуальні права у частині зміни предмета або підстави позову законодавцем вжито розділовий сполучник "або". Він вказує на те, що із двох перелічених елементів позову позивач може змінити лише один.

Таке нормативне регулювання обумовлено тим, що зміна позивачем одночасно як предмета так і підстави позову фактично свідчить про появу нового позову, а не про зміну того, що вже перебуває на розгляді у суді.

При розгляді заяви позивача "про збільшення позовних вимог та зміну позовних вимог" та співставленні її змісту із позовною заявою судом беззаперечно встановлено, що у цій заяві викладено додаткові до зазначених у позовній заяві підстави позову та доповнено предмет позову новими вимогами.

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що подана заява про збільшення позовних вимог є заявою, якою одночасно змінюється як підстава, так і предмет позову, що в силу приписів ч. 1 ст. 47 КАС України не допускається та свідчить про виникнення нового позову, який має свій індивідуальний предмет та підстави, які є відмінними від предмета та підстав, визначених позивачем при зверненні до суду з первинним позовом.

Отже, заява про збільшення позовних вимог підлягає поверненню позивачу.

Разом із тим суд звертає увагу, що заява не може вважатися заявою "про збільшення позовних вимог", як це вказано позивачем, адже збільшення або зменшення може стосуватися виключно розміру позовних вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві і мотивування позову іншими підставами. Тому, визначальним для встановлення правової природи заяви є оцінка її змісту, а не назви. Як зазначалося, за своїм змістом заяви всупереч нормам ч. 1 ст. 47 КАС України спрямовано на одночасну зміну як підстав так і предмету позову, що є підставою для її повернення заявнику.

Керуючись ч. 2 ст. 167, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Повернути заяву ОСОБА_1 "про збільшення позовних вимог та зміну позовних вимог" без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Комар Павло Анатолійович