Справа № 320/34651/24
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року справа №320/34651/24

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Білоноженко М.А.,

розглянувши у приміщені суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомДепартаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, )
доОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 )
простягнення надміру виплачених коштів
встановив:

Департамент патрульної поліції звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд:

- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 на користь Департаменту патрульної поліції (IBAN: UA2092745 в Держказначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, ) зайво нараховане грошове забезпечення за період невиходу на службу у розмірі 2 842 ( дві тисячі вісімсот сорок дві) грн. 03 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №4 полку №1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції. За результатами проведеного службового розслідування встановлено факт грубого порушення службової дисципліни ОСОБА_1 , що виразилось у невиході на службу без поважних причин з 23.12.2023 до 25.01.2024. Наказом Департаменту патрульної поліції від 29.02.2024 №353 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби. Службовим розслідуванням встановлено, що відповідач був відсутній на службі без поважних причин в період з 23.12.2023 по 25.01.2024. За вказаний період відповідач отримав грошове забезпечення у розмірі 2842,03 грн, що підтверджується розрахунком зайво виплаченого грошового забезпечення за період невиходу на службу, наданим управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменту патрульної поліції. Позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 2842,03 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Від відповідача повернувся конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», який направлявся на адресу, зазначену в позовній заяві.

Пунктом 1 частини четвертої статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином вважається, що відповідач належним чином повідомлений про його права та обов`язки, зокрема про право надати відзив на позовну заяву або заяву про визнання позову.

Відповідачем у встановлений строк відзиву до суду не подано.

Частинами 5 та 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд зазначає, що у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відповідач правом надати суду відзив на позовну заяву не скористався.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

В Департаменті патрульної поліції на посаді старшого лейтенанта поліції поліцейського взводу №2 роти 3 батальйону №4 полку 1 ( з обслуговування правого берега) в управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції проходив службу ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу УПП у місті Києві ДПП від 17.11.2023 № 449 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» було призначено службове розслідування щодо достовірності листків непрацездатності № 7471315-1 з 06.04.2023 по 10.04.2023, № 7475877-1 з 11.04.2023 по 13.04.2023 та № 7780770- -1 з 21.06.2023 до 23.06.2023, які було надано поліцейським взводу № 2 роти № З батальйону № 4 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Під час службового розслідування 04.12.2023 до УПП у місті Києві ДПП за № 8054вн/41/11/18-2023 надійшов рапорт старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з проханням звільнити його зі служби в поліції за власним бажанням з 18.12.2023 у зв`язку з сімейними обставинами.

За результатами службового розслідування за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статей 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», абзаців другого, третього, шостого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, пунктів 1, 2, 6, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статут, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, поліцейський взводу № 2 роти № 3 батальйону № 4 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 заслуговував на дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції, однак притягнути останнього до дисциплінарної відповідальності не вбачалось за можливе, оскільки з дати вчинення дисциплінарного проступку пройшло шість місяців. Тобто наказ про застосування дисциплінарного стягнення стосовно старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 не видавався.

18.12.2023, в день затвердження висновку вказаного службового розслідування листом УПП у місті Києві ДПП від 18.12.2023 № 41285/41/11/6/02-2023 за результатами розгляду рапорту старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 від 04.12.2023 № 8054вн/41/11/18-2023 про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням з 18 грудня 2023 року останнього поінформовано про те, що враховуючи вимоги листа Національної поліції України від 31.05.2021 № 6684/01/12-2021 та пункту 68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою КМУ від 29 липня 1991 року № 114 передбачено, що особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 29.02.2024 № 353 о/с Відповідача звільнено зі служби в поліції (витяг з наказу додається).

За період з 23.12.2023 до 25.01.2024 відповідач отримав грошове забезпечення у розмірі 2 842 ( дві тисячі вісімсот сорок дві) грн. 03 коп, що підтверджується розрахунком зайво виплаченого грошового забезпечення за період невиходу на службу наданим управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменту патрульної поліції

Відповідачем не відшкодовано зайве отримане грошове забезпечення на суму 2842,03 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон 580-VIII).

Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, яких склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до статті 94 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної України визначено наказом Міністра внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 8 розділу 1 за час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується. Підставою припинення виплати грошового забезпечення поліцейському є наказ керівника (начальника) органу поліції, у якому вказується, за який період припиняється виплата грошового забезпечення.

Як вбачається з розрахунку грошового забезпечення, у зв`язку з відсутністю на службі без поважних причин, за період з 23.12.2023 по 31.12.2023 ОСОБА_1 отримав грошове забезпечення у розмірі 2842,03 грн. Тобто загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед Департаментом патрульної поліції становить 2842,03 грн.

Доказів, які б спростовували факт існування за відповідачем вказаної заборгованості до суду не надано.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Так, частина перша статті 1212 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

За змістом частини першої статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц зазначила, що у статті 1215 Цивільного кодексу України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і, відповідно, тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Суд зазначає, що доказів набуття відповідачем грошового забезпечення сумі 2842,03 грн. у результаті рахункової помилки позивача матеріали справи не містять, однак такі грошові кошти набуті відповідачем недобросовісно, що підтверджено наказом про застосування до працівника Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення №353 о/с від 29.02.2024.

Таким чином, суд дійшов виноску, що у відповідача виник обов`язок у поверненні безпідставно набутого грошового забезпечення позивачу в розмірі 2842,03 грн.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов Департаменту патрульної поліції підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи положення до частини другої статті 139 КАС України та відсутність судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 77, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд

в и р і ш и в:

Позов Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 на користь Департаменту патрульної поліції (IBAN: UA2092745 в Держказначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, ) зайво нараховане грошове забезпечення за період невиходу на службу у розмірі 2 842 ( дві тисячі вісімсот сорок дві) грн. 03 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Білоноженко М.А.