Справа № 120/14966/24
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сьомого апеляційного адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сьомого апеляційного адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою судді від 14 квітня 2025 року у зв`язку з виявленими недоліками апеляційної скарги, остання була залишена без руху, а позивачу запропоновано протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надати заяву про поновлення строку з зазначенням інших підстав для його поновлення та сплати судового збору у розмірі, визначеному ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2025 року, а саме у розмірі 3028,00 грн.

При цьому, даною ухвалою було зауважено щодо відсутності поважності підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, зокрема, за період з 14 січня 2025 по 02 квітня 2025 року.

Також цією ухвалою було зроблено висновок, що невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

На виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду 14 квітня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом надано заяву про поновлення строку з зазначенням підстав для його поновлення та на підтвердження необхідності звільненні її від сплати судового збору надала відомості з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 13.02.2025.

Проте, дані відомості, зокрема, за період з 3 кварталу 2023 року по 3 квартал 2024 року є неналежним доказом та не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відсутня (взагалі не розпечатана).

Таким чином, ОСОБА_1 не надано довідки з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, в якій відображено її доходи за попередній календарний рік, тобто за весь 2024 рік, оскільки апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року подано вперше 08 січня 2025 року.

Отже, з наданих ОСОБА_1 доказів неможливо встановити розмір її річного доходу та зробити висновки щодо її майнового стану, а також не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання даної апеляційної скарги, перевищує 5% розміру доходу позивача за попередній календарний рік та які б стали підставою для звільнення від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів зауважує, що аналогічна ситуація була при поверненні апеляційної скарги вперше, отже, позивач зловживає своїми правами на апеляційне оскарження та не має наміру усовувати недоліки своєї апеляційної скарги.

Разом з тим, як на підставу для поважності пропуску строку на апеляційне оскарження позивач зазначає саме протиправність рішень суду щодо незвільнення її від сплати судового збору.

Проте, з огляду на те, що вже на протязі пів року позивач не надає необхідні, достовірні та належні довідки щодо її майнового стану, тобто відмова суду у звільненні її від сплати судового збору відбулась виключно через дії позивача, а залишення апеляційної скарги без руху, як вже було зазначено, не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення, то зазначені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є поважними.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

В силу частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Водночас, відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

З огляду на правові висновки Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначені апелянтом підстави вважає необґрунтованими та такими, що не заслуговує на увагу, оскільки такі підстави є результатом дій позивача, та не пов`язана з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи.

Враховуючи те, що апелянтом не надано жодних інших підстав щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 299 КАС України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 299, 321,329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сьомого апеляційного адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

В.В. Файдюк