Справа № 736/932/25
Суддя: Пархомчук Т. В.
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 736/932/25
Номер провадження 2-а/736/19/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2025 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Пархомчук Т.В.,

за участі секретаря Петренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Корюківський відділ державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 і просить: визнати протиправною і скасувати постанову, складену ТВО начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення № 20 від 02.02.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн.; закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню, виходячи з того, що про час та місце слухання справи його не повідомлено та постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності винесено за його відсутності, постанова не містить посилань на докази, зібрані відповідачем на підтвердження вини позивача. Також позивач зазначає, що повістку для уточнення даних йму було надіслано на адресу за якою він давно не проживає. Під час оновлення даних в ІНФОРМАЦІЯ_3 він зазначив своє нове місце проживання в м. Корюківка, про що свідчить витяг з додатку «Резерв +». Дані позивач оновив вчасно та пройшов військово-лікарську комісію, враховуючи наведене, позивач вказує, що він не був обізнаний про направлення йому повістки про виклик до ТЦК та СП, а тому застосування до ньго адміністративного стягнення є безпідставним та протиправним.

Ухвалою суду від 25.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до статей 268, 269, 286 КАС України. Цією ухвалою надано відповідачу десятиденний термін для подачі відзиву на позовну заяву.

Від відповідача, представника ІНФОРМАЦІЯ_4 , 30.04.2025 надійшов відзив на позовну заяву в якому представник зазначила, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення є законною та не підлягає скасуванню. Відповідач вказує, що позивачу була надіслана повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних на 08.11.2024, яка повернулася до районного територіального центру комплектування з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідач вказує, що зазначена обставина говорить про належне вручення позивачу повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а оскільки позивач за повісткою не з`явився, він порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що є порушенням ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а отже є підстави для накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 . Щодо процедури розгляду адміністративної справи, то відповідач наполягає, що вона була дотримана, адже позивач особисто був повідомлений про час слухання справи та те що отримав другий примірник протоколу, про що свідчать його підписи в протоколі про адміністративне правопорушення № 20, а тому відповідач вважає, що постанова є обґрунтованою та не підлягає скасуванню.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились в письмовому клопотанні просили розглянути справу у їх відсутність.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, у відзиві просив розглянути справу у його відсутність.

Розглянувши додані до позовної заяви документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.01.2025 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 20 від 20.01.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , належно оповіщений шляхом направлення рекомендованого листа через НОПЗ УкрПошта повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 08.11.2024 року о 09 годині 00 хвилин для уточнення облікових даних, та у строк зазначений у повісті без поважних причин не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 (рекомендований лист не вручено по причині адресат відсутній за вказаною адресою), чим порушив вимоги абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в особливий період (воєнний стан), а саме під час мобілізації не з`явився до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, зазначений в отриманій повістці.

Протокол про адміністративне правопорушення від 20.01.2025 № 20 було складено в присутності ОСОБА_1 , який отримав його другий примірник, про що свідчать відповідні відмітки в протоколі. Зокрема в протоколі йдеться про те, що ОСОБА_1 роз`яснено права відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме на 24.01.2025 о 10 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 , кабінет № 11.

В якості додатку до протоколу про адміністративне правопорушення зазначено копія ТП ОСОБА_1 .

ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 02 лютого 2025 року було винесено постанову № 20, відповідно до якої громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , винний у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає адміністративній відповідальності, передбаченій ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в особливий період (воєнний стан, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 (зі змінами), затверджений Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ та абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), а саме: належним чином був оповіщений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 19.10.2024 року, але не прибув у зазначений у повістці термін, чим порушив вимоги абз. 8 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час дії воєнного стану. Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не виявлено. Майнової шкоди не заподіяно.

Цією постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Як свідчать матеріали справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на ім`я ОСОБА_1 було складено повістку № 902758 від 30.10.2024, відповідно до якої позивачу належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 , 08.11.2024 о 09:00.

Повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 була надіслана ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 не отримав повістку за зазначеною адресою, повістка повернулась до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

Як свідчить військово-обліковий документ позивача із мобільного додатку «Резерв+» ОСОБА_1 уточнив військово-облікові дані 10.07.2024 та адреса проживання значиться: АДРЕСА_3 .

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже ця норма є банкетною та відсилає до законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

У частині 2 статті 19 Конституції закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 248 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Отже , притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За змістом ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1, 2, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частини 1,2 ст. 77 КАС України).

У відповідності до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст. 279 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено (ч. 1 ст. 285 КУпАП).

Виходячи із змісту вказаних норм, особа, яка здійснює розгляд справи про притягнення порушника до адміністративної відповідальності зобов`язана викласти у постанові за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, які визнані доведеними та зазначити, якими доказами підтверджується факт вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 не містить в собі посилання на жодні докази винуватості позивача. Суд зазначає, що одним із джерел доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення. Однак, сам протокол про адміністративне правопорушення № 20 від 20.01.2025 за своєю правовою природою не є самостійними та беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали б сумнівів.

В протоколі № 20 від 20.01.2025 містяться посилання на додатки, а саме ТП ОСОБА_1 , однак в протоколі не вказано, що саме це за ТП Івченко С.О., про що вона. Постанова ж про накладення адміністративного стягнення не містить посилань навіть на вказаний доказ.

Отже, постанова ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 20 від 02.02.2025 не містить в собі посилань на дату та час вчинення адміністративного правопорушення, не містить відомостей чи було розглянуто справу про адміністративне правопорушення у присутності порушника чи навпаки за його відсутності, постанова не містить посилань на докази, якими підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що йому інкримінується.

З приводу зазначення доказів вчинення адміністративного правопорушення в постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності, висловлена Верховним Судом в постановах № 428/2769/17 від 24.01.2019 та № 524/9716/16-а від 13.02.2020, яка зводиться до того, що особа, яка виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності порушника має зазначити в цій постанові деталізований переляк доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 не відповідає критерію доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, так як посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 не здійснено належний збір доказової бази.

Згідно зі статтею 248 Кодексу України про адміністративні розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За правилами статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки:

«Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа».

Як свідчать матеріали справи позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з клопотанням про відкладення розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, який був призначений на 24.01.2025. Після вказаного клопотання в матеріалах адміністративної справи № 20 міститься оскаржувана постанова та опис поштового вкладення, відправленого 04.02.2025, в якому в описі значиться повістка. Із наведеного слідує, що в матеріалах адміністративної справи № 20 відсутні відомості, щодо повідомлення позивача про час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Після 24.01.2025 клопотання про відкладення відсутній жодний документ, що свідчив би про виклик позивача на іншу дату до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того відсутні докази надіслання ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення, адже в описі поштового відправлення від 04.02.2025 зазначено повістку, а не постанову.

Як наслідок, позивача було позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Зазначені висновки наведені в постановах Верховного Суду від 6.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 6.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а.

Суд звертає увагу на те, що правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи те, що постанова про накладення адміністративного стягнення містить в собі недоліки, що свідчать про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про протиправність постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 № 20 від 02.02.2025 та про необхідність її скасування.

Крім того, щодо суті вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 16 травня 2024 р. № 560 резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

Резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ.

Згідно із п. 34 цього Порядку повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Отже, військовозобов`язаним було надано час на уточнення своїх облікових даних, зокрема і відомостей про місце проживання. Законодавець передбачив, що після уточнення даних повістка про виклик до ТЦК та СП надсилається за уточненою адресою.

Як свідчать матеріали справи, а саме дані військово-облікового документа позивача, ОСОБА_1 вчасно оновив свої облікові дані і адреса зазначена ним, як місце його проживання знаходиться в м. Корюківка, однак повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 йому надіслали на адресу у м. Миколаєві. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що позивач не був належним чином оповіщеним повісткою про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 08.11.2024, а тому відсутній факт вчинення ним порушення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а відтак відсутній і склад адміністративного правопорушення.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем його позовні вимоги обґрунтовані належним чином, а відповідачем не доведена правомірність своїх рішень.

З огляду на зазначене суд вказує на протиправність оскаржуваної постанови та на необхідність її скасування і закриття провадження в справі.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250, 268, 269, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С ТА Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 від 02 лютого 2025 року № 20 у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладено штраф в розмірі 17000 грн.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору, сплачені відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 20.04.2025.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_5 , ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ).

Третя особа: Корюківський відділ державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (15300, Чернігівська область, Корюківський район, м. Корюківка, вул. Шевченка, 60, ).

Повне судове рішення складено 13.06.2025.

Суддя Т.В.Пархомчук