Справа № 620/3406/25
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року м. Чернігів Справа № 620/3406/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання протиправної відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради (далі Департамент, відповідач), у якому просить:

- визнати неправомірною відмову відповідача щодо надання йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни 3 групи та видачі посвідчення інваліда війни 3 групи;

- зобов`язати відповідача встановити йому статус особи з інвалідністю внаслідок війни 3 групи та видати посвідчення інваліда війни 3 групи відповідно до статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до виданого посвідчення серії НОМЕР_1 він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни та осіб з інвалідністю внаслідок війни. Підстави та обставини його отримання не змінились, встановлена група інвалідності повторно підтверджена. Враховуючи викладене, відмова відповідача у встановленні йому статусу інваліда війни відповідно до статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є протиправною.

Ухвалою судді від 15.04.2025 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, установлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Від відповідача у встановлений судом строк надійшов відзив, у якому Департамент позовні вимоги не визнав та зазначив, що поранення (контузія, травма, каліцтво) ОСОБА_1 отримане не під час захисту Батьківщини чи виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, а пов`язане з виконанням обов`язків військової служби. У зв`язку з викладеним, відповідач обґрунтовано відмовив у наданні позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни 3 групи.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій позов просив задовольнити, наполягаючи на його обґрунтованості.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, у яких свою правову позицію підтримав, у задоволенні позову просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_2 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 18-22).

Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_2 від 10.04.2024 №630 під час занять з тактичної підготовки з застосуванням навчально-тренувального страйкбольного обладнання позивач 09.01.2024 отримав контузію правого ока, тотальну гіфему, ерозію правового ока. Травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с. 23).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №469259 позивачу з 12.03.2024 вперше встановлено третю групу інвалідності, строком до 01.04.2025. Травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с. 16-17).

Департаментом 22.04.2024 ОСОБА_1 видано посвідчення № НОМЕР_3 про наявність у позивача пільг, встановлених законодавством України для ветеранів війни та осіб з інвалідністю внаслідок війни. Термін дії посвідчення до 01.04.2025 (а.с. 10).

Надалі довідкою ВЛК від 06.02.2025 №1244 та Рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 11.03.2025 №163/25/825/Р підтверджено, що отримана позивачем травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с. 24-28).

11.03.2025 позивач подав до Департаменту заяву, у якій просив продовжити термін дії виданого йому 12.03.2024 посвідчення відповідно до пункту 1 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с. 38).

Рішенням від 11.03.2025 №07-07/227 ОСОБА_1 у наданні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни 3 групи відмовлено (а.с. 41).

Про прийняте рішення позивач повідомлений листом від 12.03.2025, у якому також роз`яснено, що причиною його інвалідності є травма, ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, тому підстави для встановлення йому спірного статусу відповідно до пункту 1 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відсутні (а.с. 39-40).

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон №3551, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 4 Закону №3551 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Статтею 7 Закону №3551 установлено коло осіб, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Обґрунтовуючи позов, позивач покликається на те, що на нього поширюється чинність пункту 1 частини другої статті 7 Закону №3551, тому відмова Департаменту у встановленні йому спірного статусу є протиправною.

Суд перевірив вказані доводи, норми права, які регулюють спірні правовідносини, та зазначає таке.

Відповідно до вимог статті 7 Закону №3551 до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

До осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Відповідно до пункту 10 Порядку виготовлення та видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 (далі Порядок №302, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" видається на підставі витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Особам з інвалідністю внаслідок війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи або медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення.

З аналізу наведених норми вбачається, що особа має право на отримання статусу інваліда внаслідок війни виключно у таких випадках: 1) особа, яка претендує на встановлення такого статусу, є особою з числа військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу; 2) такі особи стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Особі з інвалідністю видається посвідчення на підставі інформації, відображеної у витязі з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідки МСЕК про групу та причину інвалідності.

Крім того, суд зауважує, що віднесення особи до особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до статті 7 Закону №3551 безпосередньо пов`язане з визначенням самого поняття «ветеран війни», яке міститься у статті 4 цього Закону, згідно з частиною першою якої ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

Зважаючи на викладене, визначальною ознакою категорії осіб, які відносяться до «осіб з інвалідністю внаслідок війни», є те, що такі особи безпосередньо брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях.

Відповідно до матеріалів справи позивач є військовослужбовцем. Разом з тим, травма ним одержана не під час захисту Батьківщини чи виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, а пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

За наведених обставин, суд погоджується з позицією відповідача про непоширення на спірні правовідносини положень пункту 1 частини другої статті 7 Закону №3551 та відсутність підстав для встановлення відповідачу спірного статусу і, як наслідок, видачі відповідного посвідчення.

Щодо доводів ОСОБА_1 , що йому за аналогічних обставин Департаментом було видано посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, суд зазначає, що зважаючи на помилкове присвоєння позивачу відповідного статусу особи, який не міг бути наданий йому в силу вимог статті 7 Закону №3551, позбавлення цього права не свідчить про втручання у права позивача на певні соціальні гарантії, адже на надання такого права позивач не міг та не повинен був розраховувати.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову.

Керуючись статтями 241-243, 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання протиправної відмови та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 12 червня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради (, вул. Івана Мазепи, 19, м. Чернігів, 14017).

Суддя С.В. Бородавкіна