Справа № 521/6937/25
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАДЖИБЕЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа №521/6937/25
Пр. №2-а/521/117/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.

при секретарі Замниборщ А.С. за участю:

представника позивача Мандич Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Одеській області (далі-Департамент ПП НП України в особі Управління ПП в Одеській області), посилаючись на те, що 19 квітня 2025 року інспектором УПП ТОР роти 1 взводу Управління паструльної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції Малишкіним В.В. відносно неї було винесено постанову серії ЕГА №1748027 від 19 квітня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення, з змісту якої вбачається, що вона 19 квітня 2025 року о 19год 00 хв в громадському місті біля будинку про пров. Івана Луценка, 12, в м.Одеса вживала слабоалкогольний напій пиво «Перша приватна броварня» емністю 2,0 л, де вживання слабоалкогольних напоїв заборонено, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП.

Зазначила, що викладені у постанові обставини, не відповідають дійсності, оскільки вона не розпивала пиво в громадському місті.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивачка просила суд скасувати постанову серії ЕГА №1748027 від 19 квітня 2025 року про притягнення її, ОСОБА_1 ,до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП. та закрити відносно неї провадження у справі.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 01 травня 2025 року вищевказану справу було прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 26-27).

Представник позивача, діючий на підставі ордеру від 29 квітня 2025 року, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Раніше, надав відповідь на відзив (а.с. 43-44).

Представник відповідача Департаменту ПП НП України в особі Управління ПП в Одеській області, діючий на підставі довіреності від 13 грудня 2024 року, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. ст. 124, 126 КАС України. Раніше надав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та в обгрунтуання якого зазначив, що 19 квітня 2025 року о 19 год 00 хв., екіпажем патрульної поліції, в ході відпрацювання повідомлень громадян на лінію 102, про порушення групою молодих людей громадської безпеки та спокою громадян за адресою: м. Одеса, пров. Івана Луценка, 12, в громадському місті біля будинку про пров. Івана Луценка, поблизу будинку 12, було виявлено громадянку ОСОБА_1 , яка знаходячись у громадському місці, вживала слабоалкогольний напій пиво «Перша приватна броварня» емністю 2,0 л, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП, за що останню було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн.

Вказував, що доказами вчинення громадянкою ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.178 КУпАП, підтверджується відеозаписами з портативних відеореєстраторів інспекторів №470603, №474893 та № 267399 та її відповіддю на запитання інспектора.

Посилаючись на наявність в діях позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178КУпАП, представник відповідача просив суд залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення (а.с. 16-23,24).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Хаджибейського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, дослідивши наявні матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною першою ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п. 3, 8, 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як, зокрема, про порушення громадського порядку, у тому числі передбаченихч.ч. 1, 2 ст. 178 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 258 цього Кодексу протокол не складається, в тому числі, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пункт 8 розділу ІІІ Інструкції передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна бути заслухана, досліджені докази і вирішені клопотання (п. 9 розділу ІІІ Інструкції).

Тож, постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері порушення громадського порядку, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Таким чином, інспектор діяв в межах наданих йому повноважень та відповідно до законодавства.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо.

Судом встановлено, що зі змісту постанови серії ЕГА №1748027 від 19 квітня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, складеної інспектором УПП ТОР роти 1 взводу Управління патрульної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції Малишкіним В.В., вбачається, що 19 квітня 2025 року о 19 год. 00 хв в громадському місті біля будинку про пров. Івана Луценка, 12, в м.Одеса ОСОБА_1 вживала слабоалкогольний напій пиво «Перша приватна броварня» емністю 2,0 л, де вживання слабоалкогольних напоїв заборонено, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП. та за що була притягнута до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 51,00 грн. (а.с.7).

Разом з тим, позивачка посилається на те, що викладені у постанові обставини, не відповідають дійсності, оскільки вона не вживала алкогольні напої та не знаходилася в стані алкогольного сп`яніння в громадському місці, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Положеннями ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 статті 178 КУпАП встановлює відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, у виді попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Верховний Суд у постанові від 27 червня 2020 року по справі №536/2056/16-а роз`яснив, що об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у появі в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль (формальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу.

Частиною 2 ст. 33 КУпАП зазначено, що при накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

У КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 цього Кодексу встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 80 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту зазначених норм можна зробити висновок, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення. Відповідачі як представники державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що у постанові має бути зазначено наявні докази вини у скоєнні адміністративного правопорушення.

В якості доказів вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, відповідач посилається на те, що вина останньої підтверджується відеозаписами з портативних відеореєстраторів інспекторів №470603, №474893 та № 267399 та її відповіддю на запитання інспектора.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Стороною відповідача у поданому відзиві зазначено про правомірність дій інспектора, який діяв виключно на підстав, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог визначеного законодавства.

Однак, суд вважає, що зазначені обставини не підтверджуються належними доказами, оскільки відеозаписами з портативних відеореєстраторів інспекторів №470603, №474893 та № 267399 не зафіксований факт вживання позивачкою алкогольних напоїв та знаходження її в громадському місці у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, що складає об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Таким чином, всупереч вимогам ст. 77 КАС України суду не надано належних та допустимих доказів стосовно того, що позивачка розпивала алкогольні напої в забороненому законом місці та перебувала у громадському місці у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 19 квітня 2025 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, доказів правомірності притягнення позивачки до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту ПП НП України в особі Управління ПП в Одеській області підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 210, 243-246, 250, 251, 286 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора УПП ТОР роти 1 взводу Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Малишкіна Валерія В`ячеславовича серії ЕГА № 1748027 від 19 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП у вигляді штрафу, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 16 червня 2025 року.

Суддя: О.М. Сегеда