Справа № 400/10625/24
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 р. № 400/10625/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. у порядку спрощеного позовного провадження розглянув адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "АКТАН", вул. Медиків, 4, кв.27,м. Миколаїв,54050,

до відповідачаДержавної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області, вул. Фізкультури, 9,м. Київ,03150, вул. Космонавтів, 61,м. Миколаїв,54056

провизнання протиправною та скасування постанови від 20.09.2024 року № 111683,

Товариство з обмеженою відповідальністю "АКТАН" звернулось до суду із позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області з вимогами:

- визнати протиправною та скасувати Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 111683 від 20.09.2024 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що відповідач протиправно наклав на нього штраф у сумі 17000 грн. В свою чергу, згідно до Акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, 22.07.2024 у водія ОСОБА_1 АЦ 4,9 державний номер НОМЕР_1 , було виявлено відсутність тахокарти по режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_2 за 21.07.2024 та за 20.07.2024рік, або бланк підтвердження діяльності. В свою чергу, позивач зазначає, що наведені у Акті проведення перевірки обставини не відповідають фактичним обставинам проведення перевірки, а водій не працював, були вихідні дні, а відповідно не міг мати заповненої тахокарти за вказану дату. Бланк підтвердження діяльності був наданий посадовим особам Відділу державного нагляду.

Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому указав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на їх необгрунтованість. Зазначає, що на момент проведення рейдової перевірки встановлено порушення позивачем приписів статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Таким чином, посадові особи, при розгляді справи, за наявними матеріалами, виявили підстави для винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Ухвалою суду від 13.11.2024 призначено розгляд адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд

ВСТАНОВИВ:

22.07.2024 року Посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області була проведена рейдова перевірка на а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 126 км, транспортного засобу АЦ 4,9 державнийномер НОМЕР_1 , яке належить ТОВ "АКТАН", щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За результатами вказаної перевірки був складений Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 22.07.2024 року №АР015982, в якому встановлено порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутність тахокарти або бланку підтвердження діяльності водія транспортного засобу ОСОБА_1 .

Пояснення водія про причини порушень: не згоден, в суботу та неділю знаходився в бомбосховищі. Акт підписав.

20.09.2024 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідачем прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 11163, відповідно абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", якою постановлено стягнути з ТОВ "АКТАН" адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 гривень.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" (далі Закон - №2344-III).

Частинами 14, 17 статті 6 Закону №2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

За визначенням, наведеним в абзаці 54 статті 1 Закону №2344-III, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Відповідно до частин 1, 2 статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, означений в статті 48 Закону №2344-III перелік документів не є вичерпним.

З матеріалів справи вбачається, що Актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом 22.07.2024 року №АР015982 встановлено, що водій ОСОБА_1 не надав тахокарти за 20.07.2024, 21.07.2024 та бланк підтвердження діяльності водія відсутній.

Так, пунктом 1.4. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерством транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385), тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

У свою чергу, пункт 3.3. Інструкція №385 визначає, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом.

Також, Інструкцією №385 визначено, що водій використовує тахокарту лише тоді, коли керує транспортним засобом. За таких умов, водій не може мати заповнені тахокарти за ті дні, коли він не працював, а відповідно не керував автомобілем.

Пунктом 6.2. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення №340), облік робочого часу водії здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу і відпочинку водія, у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.

У відповідності до п. 6.2. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв?язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення про робочий час), облік робочого часу водії здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використову водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу т відпочинку водія, у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щод маршруту, початок та кінець робочої зміни.

У відповідності до наявного в матеріалах справи Табеля обліку використання робочого часу за липень 2024 р. по ТОВ "АКТАН", водій ОСОБА_3 не працював 20 та 21 липня 2021 року, був вихідний.

Наведена інформація підтверджується і наказом по підприємству ТОВ "АКТАН" від 03.09.2007 року №2, яким затверджено правила внутрішнього розпорядку, субота та неділя є вихідними днями.

Таким чином, документацією, на підставі якої здійснюється облік робочого часу водіїв, підтверджується факт вихідних днів у водія, а також, факт некерування 20 та 21 липня 2024 року, що свідчить про правомірність відсутності у нього заповнених тахокарт за вказані дні.

У відповідності до п. 6.4. Положення про робочий час, у разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності.

Суд зазначає, що прямої вказівки на заповнення бланку підтвердження діяльності водія у період його непрацездатності не є обов`язком, а є правом перевізника.

Таким чином, чинне в Україні нормативно-правове регулювання обліку робочого часу і часу відпочинку водіїв передбачає факультативність (необов`язковість) заповнення перевізником бланку підтвердження діяльності, що унеможливлює покарання перевізника за його відсутність.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, суд робить висновок про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви.

Керуючись ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АКТАН" (вул. Медиків, 4, кв.27,м. Миколаїв,54050, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Фізкультури, 9,м. Київ,03150, ) в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61,м. Миколаїв,54056, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати Постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056) про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ 111683 від 20.09.2024 року.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АКТАН" (вул. Медиків, 4, кв.27,м. Миколаїв,54050, ) сплачений судовий збір у сумі 3028,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. С. Брагар