Справа № 200/3725/25
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2025 року Справа№200/3725/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 10.04.2025 року № 51 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до заяви про призначення пенсії від 02.04.2025 року;

- зобов`язання зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи Списку № 1 затвердженого постановою КМУ № 202 від 31.03.1994 року періоди роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: з 09.02.2007 року по 21.03.2007 року гірничим підземним з повним робочим днем під землею, в т.ч. навчання на курсах УКК та виробничу практику по професії «Гірник підземний», з 22.03.2007 року по 09.03.2009 року гірничим підземним з повним робочим днем в шахті, з 10.03.2009 року по 19.05.2009 року навчання на курсах УКК та виробничу практику в якості учня гірничого з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею, з 20.05.2009 року по 31.05.2010 року гірничим з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею, з 01.06.2010 року по 14.09.2010 року навчання на курсах УКК по професії «Гірничий очисного вибою», в т.ч. виробничу практику за професією з повним робочим днем під землею з 15.09.2010 року по 30.12.2014 року гірничим очисного вибою з повним робочим днем в шахті, з 30.12.2014 року по 08.08.2019 року гірничим очисного вибою з повним робочим днем в шахті;

- зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 02.04.2025 року відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 02.04.2024 року через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими до неї документами.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 10.04.2025 року № 51, яке розглянуло заяву за принципом екстериторіальності, прийнято рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу.

Позивач вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 10.04.2025 року № 51 про відмову у призначенні пенсії протиправним та таким що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом порушених своїх прав.

Наголошує, що в рішенні про відмову від 10.04.2025 року зазначено, що страховий стаж склав 22 роки 7 місяців 7 днів, в тому числі: пільговий стаж за списком №1 - 2 роки 10 місяців 23 дні; роботи підземні, провідні професії 5 років 6 місяців 10 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: не взято до уваги довідку про пільговий період роботи №89 від 03.03.2025 року та довідки про атестацію робочих місць, видані донецькою народною республікою, оскільки видані не державними органами України.

Вважає, що в трудових книжках серії НОМЕР_1 від 21.07.2003 року, серії НОМЕР_2 від 30.12.2014 року належним чином відображено всі спірні періоди роботи та навчання, які дають право на обраний вид пенсії.

З зазначених причин позивач звернувся до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач 13.06.2025 року надав до суду письмовий відзив. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач 02.04.2025 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст.114 Закону №1058.

Головним управлінням було прийнято рішення від 10.04.2025 р. № 51, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

За результатами розгляду наданих документів страховий стаж позивача складає 22 роки 7 місяців 7 днів, в тому числі: пільговий стаж за списком №1 - 2 роки 10 місяців 23 дні; роботи підземні, провідні професії - 5 років 6 місяців 10 днів.

До пільгового стажу не зараховано період роботи вказані в довідці про пільговий період роботи №89 від 03.03.2025 року та довідці про атестацію робочих місць, видані донецькою народною республікою.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (ч.1 ст.48 КЗпП України) та основним документом, що підтверджує стаж роботи (ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ).

Вимогу щодо внесення до трудової книжки запису про атестацію робочого місця містить п. 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту, Мінсоцзахисту від 29.07.1993 №58.

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць.

У записі необхідно точно відтворити, повне найменування Списку №1 та №2. Показники зі Списку обов`язково мають бути підтверджені в Карті умов праці, складеній для відповідного робочого місця за результатами атестації.

Отже, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, до трудової книжки обов`язково необхідно внести запис про атестацію робочого місця на підтвердження цього права.

Адже пенсії за віком на пільгових умовах за Списками №1і №2 призначають за результатами атестації робочих місць (п.2 постанови КМУ «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» від 01.08.1992 №442).

До трудової книжки слід додати засвідчений в установленому порядку витяг із наказу, яким затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій, для працівників яких передбачено пільгове забезпечення.

Якщо працівника прийнято на роботу після атестації робочих місць та видання наказу про результати атестації, першим до трудової книжки вносять запис про прийняття на роботу, а другим про підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Невиконання вимог Інструкції №58 кваліфікують як порушення законодавства про працю і це може стати підставою для притягнення винних посадових осіб до адміністративної відповідальності за статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

З зазначених підстав просить відмовити у позовних вимогах.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_3 . Згідно з паспортними даними позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що 02.04.2025 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими до неї документами.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 10.04.2025 року № 51, яке розглянуло заяву за принципом екстериторіальності, прийнято рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу 25 років.

В спірному рішенні зазначено, що страховий стаж позивача складає 22 роки 7 місяців 7 днів, в тому числі: пільговий стаж за списком №1 - 2 роки 10 місяців 23 дні; роботи підземні, провідні професії - 5 років 6 місяців 10 днів.

Позивач продовжує працювати.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи, вказані в довідці про пільговий період роботи №89 від 03.03.2025 року та дані довідки про атестацію робочих місць, які видані донецькою народною республікою.

Спору між сторонами стосовно належних записів у трудовій книжці позивача щодо періодів роботи з повним робочим днем під землею на провідних професіях немає.

Відповідно до трудових книжок позивача серії НОМЕР_1 від 21.07.2003 року, серії НОМЕР_2 від 30.12.2014 року записи про роботу з повним робочим днем на підземних роботах вчинені належним чином.

Разом з тим, як зазначив відповідач у спірному рішенні, страховий стаж позивача становить 22 роки 7 місяців 7 днів, в тому числі: пільговий стаж за списком №1 - 2 роки 10 місяців 23 дні; роботи підземні, провідні професії - 5 років 6 місяців 10 днів, що є недостатнім для обраного виду пенсії.

Отже, спірним питанням даної справи є неврахування до пільгового стажу працівника періодів роботи згідно пільгової довідки від №89 від 03.03.2025 року та довідки про атестацію робочих місць, виданої донецькою народною республікою.

Перевіряючи правомірність рішення відповідача, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з вимогами ст. 14 цього ж Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як зазначено вище, у трудових книжках позивача НОМЕР_1 від 21.07.2003 року, серії НОМЕР_2 від 30.12.2014 року належно відображено всі періоди роботи позивача під землею за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу пільгової роботи, зокрема:

На «Шахтоуправління «Шахарське-Глибоке» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія»:

09.02.2007 21.03.2007 гірничий підземний з повним робочим днем під землею, в т.ч. навчання в УКК та виробнича практика по професії «Гірник підземний»

22.03.2007 -09.03.2009 - гірничий підземний з повним робочим днем в шахті;

10.03.2009 - 19.05.2009 навчання на курсах УКК та виробнича практика в якості учня гірничого з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею

20.05.2009 31.05.2010 гірничий з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею;

01.06.2010 14.09.2010 навчання на курсах УКК по професії «Гірничий очисного вибою», в т.ч. виробнича практика за професією з повним робочим днем під землею;

15.09.2010 30.12.2014 гірничий очисного вибою з повним робочим днем в шахті;

30.12.2014 08.08.2019 - гірничий очисного вибою з повним робочим днем в шахті.

На ВСП «Шахтоуправління ім.Героїв Космосу» ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля»:

19.08.2019 31.03.2025 - гірничий очисного вибою з повним робочим днем в шахті.

В формі РС-право відповідачем нараховано 22 роки 07 місяців 07 днів пільгового стажу.

Водночас, відповідно до форми РС-право період роботи з 01.01.2014 08.08.2019 гірничим очисного вибою з повним робочим днем в шахті не зараховано відповідачем до пільгового стажу.

Крім того, період роботи з 09.02.2007 по 31.12.2009 зараховано лише до Списку № 1, однак не зараховано до підземних робіт, передбачених постановою КМУ № 202, що позбавляє позивача права на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та обчислення пенсії відповідно до ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання ст. 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок № 637.

Згідно п. 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до приписів п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Комплексний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці за Списком № 1, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 року по справі №311/2865/13-а.

Виходячи з комплексного аналізу зазначених вище положень ст. 48 КЗпПУ, ст. 62 Закону № 1788-ХІІ, ч.ч. 2, 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, Наказу №383 та Порядку №637, а також означених позицій Верховного суду, суд дійшов висновку, що записи трудової книжки для зарахування періодів роботи до пільгового стажу мають містити відомості, які надають органу, що здійснює призначення пенсії, можливість ідентифікувати період роботи як такий, що підлягає зарахуванню до пільгового стажу без надання уточнюючої довідки та інших документів, визначених законодавством.

До таких відомостей слід віднести:

-найменування професії, яке відповідає відповідному Списку виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

-інформація щодо роботи впродовж повного робочого дня у відповідних умовах, зокрема, на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

З матеріалів адміністративної справи суд встановив, що відповідачем дій направлених на перевірку відомостей про спірний період, зокрема витребування у роботодавця відповідних відомостей про тривалість робочого дня позивача, за допомогою засобів телефонного та електронного зв`язку, зазначених у відповідних реєстрах, не здійснено.

Водночас, суд вважає за необхідне врахувати, що відповідач мав врахувати спірні періоди пільгової роботи згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Таким чином, відповідач має зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи: з 09.02.2007 року по 21.03.2007 року гірничим підземним з повним робочим днем під землею, в т.ч. навчання на курсах УКК та виробничу практику по професії «Гірник підземний», з 22.03.2007 року по 09.03.2009 року гірничим підземним з повним робочим днем в шахті, з 10.03.2009 року по 19.05.2009 року навчання на курсах УКК та виробничу практику в якості учня гірничого з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею, з 20.05.2009 року по 31.05.2010 року гірничим з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею, з 01.06.2010 року по 14.09.2010 року навчання на курсах УКК по професії «Гірничий очисного вибою», в т.ч. виробничу практику за професією з повним робочим днем під землею з 15.09.2010 року по 30.12.2014 року гірничим очисного вибою з повним робочим днем в шахті, з 30.12.2014 року по 08.08.2019 року гірничим очисного вибою з повним робочим днем в шахті.

Щодо неприйняття відповідачем уточнюючих довідок суд зазначає таке.

Щодо окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, § 142).

З огляду на загальні принципи («намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги інформацію викладену в документах, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

З зазначених підстав відомості щодо пільгової роботи позивача, підтверджені довідкою №89 від 03.03.2025 року та довідкою про атестацію робочих місць, видані донецькою народною республікою мають бути враховані при призначенні пільгової пенсії.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії підлягають задоволенню в спосіб, визначений позивачем.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд встановив, що за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 968,96 гривень.

Таким чином, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає сума у розмірі 968,96 гривень.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; фактична адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 10.04.2025 року № 51 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до заяви про призначення пенсії від 02.04.2025 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.04.2025 року про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до спеціального та пільгового стажу роботи за Списком № 1, затвердженого постановою КМУ № 202 від 31.03.1994 року періоди роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: з 09.02.2007 року по 21.03.2007 року гірничим підземним з повним робочим днем під землею, в т.ч. навчання на курсах УКК та виробничу практику по професії «Гірник підземний», з 22.03.2007 року по 09.03.2009 року гірничим підземним з повним робочим днем в шахті, з 10.03.2009 року по 19.05.2009 року навчання на курсах УКК та виробничу практику в якості учня гірничого з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею, з 20.05.2009 року по 31.05.2010 року гірничим з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею, з 01.06.2010 року по 14.09.2010 року навчання на курсах УКК по професії «Гірничий очисного вибою», в т.ч. виробничу практику за професією з повним робочим днем під землею з 15.09.2010 року по 30.12.2014 року гірничим очисного вибою з повним робочим днем в шахті, з 30.12.2014 року по 08.08.2019 року гірничим очисного вибою з повним робочим днем в шахті.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати з судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 13 червня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова