Справа № 640/11475/22
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2025 року Справа№640/11475/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивне підприємство «Діректон» (03048, місто Київ, вулиця Івана Пулюя, 3, кв. 29) до Київської митниці Державної митної служби України (03124, місто Київ, бул. Гавела Вацлава, 8А) про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогресивне підприємство «Діректон» (03048, місто Київ, вулиця Івана Пулюя, 3, кв. 29) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської митниці Державної митної служби України (03124, місто Київ, бул. Гавела Вацлава, 8А) в якому просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Київської митниці від 24.12.2021 року №0000068/7.8-19-02, винесеного на підставі Акту документальної невиїзної перевірки №30/21/7.8-19-02/31921818 від 29.11.2021р., яким збільшено суму і ротового зобов`язання за платежем: Мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на загальну суму загальну суму 650 154,86 грн. (шістсот п`ятдесят тисяч сто п`ятдесят чотири грн.) 86 коп. із них 640 810,30 грн. за податковим зобов`язанням та 9 344,56 за штрафними санкціями;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Київської митниці від 24.12.2021 року №0000069/7.8-19-02 винесене на підставі Акту документальної невиїзної перевірки №30/21/7.8-19-02/31921818 від 29.11.2021р.. яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму загальну суму 140 978.27 грн. (сто сорок тисяч дев`ятсот сімдесят вісім грн.) 27 коп. із них 128 162,06 грн. за основним зобов`язанням та 12 816,21 грн. за штрафними санкціями.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.08.2022 відкрито провадження у адміністративній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

13 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі Закон № 2825), який набрав чинності 15 грудня 2022 року.

На підставі ст. 1 Закону № 2825 Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідований.

П. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825 (в редакції Закону України від 16 липня 2024 року № 3863-ІХ Про внесення змін до пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ (далі Закон № 3863), який набрав чинності 26 вересня 2024 року), установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абз. 4 цього пункту.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом № 3863, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом № 3863, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Після початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд та інші окружні адміністративні суди України завершують розгляд та вирішення переданих їм справ.

Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у справах, розглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, здійснює Київський окружний адміністративний суд.

На підставі п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825 (в редакції Закону № 3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, ця справа передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Абдукадировій К.Е.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Позов обґрунтований тим, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та таким, що підлягають скасуванню, оскільки, на думку позивача, митниця допустила неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, обставинам справи. Вважає, що висновки викладені в Акті перевірки №30/21/7.8-19-02/31921818 від 29.11.2021 є помилковими, а твердження про занижені податкові зобов`язання необґрунтованими і неправомірними оскільки, код товару, визначений Київської Митницею Державної Митної Служби України не відповідає ні виду товару, ні його опису, зазначеному в графі 31 митних декларацій.

Причиною невірного, на думку ТОВ «Прогресивне підприємство «Діректон», визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД приладу «TruCam II» позивач вважає допущену перевіряючими помилку у тлумаченні двох співзвучних англійських слів «speedometer» (спідометр) та «speed meter» (вимірювач швидкості).

Позивач звертає увагу суду, що товар пройшов митне оформлення і митний орган тим самим підтвердив, що прилад «TruCamII» відноситься до товарної позиції 9031 за кодом 9031 49 90 00 згідно з УКТ ЗЕД (ставка мита 0%). ТОВ «Прогресивне підприємство «Діректон» зазначає, що ним виконано всі вимоги законів, встановлені до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, і отримано усі відповідні метрологічні сертифікати на товар.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог та просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що документальна невиїзна перевірка ТОВ «Прогресивне Підприємство «Діректон» дотримання вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності класифікації товарів проведена митним органом в межах компетенції, визначеної статтями 336, 345, 351, 352, 354 Митного кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Перевіркою встановлено порушення у частині правильності класифікації товарів згідно з УКТЗЕД: - Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 року № 584-VII (зі змінами та доповненнями), Закону України «Про Митний тариф України» від 04.06.2020 №674-IX, пункту 5 частини 8 статті 257 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI (із змінами і доповненнями), що стосується невірної класифікації товару в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на суму 641 119,06 грн.; - пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами і доповненнями), що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 128 223,81 грн.

Вказані результати документальної невиїзної перевірки позивача стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, якими збільшено податкове зобов`язання платника податків.

Вважав, що діяв правомірно та просив в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прогресивне підприємство «Діректон» (місцезнаходження: 03048, місто Київ, вулиця Івана Пулюя, 3, кв. 29, ідентифікаційний код 31921818), основний вид КВЕД 46.69 Оптова торгівля іншими машинами і устаткуванням.

Наказом Київської митниці Держмитслужби від 05.11.2021 №275 «Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «Прогресивне Підприємство «Діректон» вимог законодавства України з питань митної справи» на підставі п.1 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України наказано провести документальну невиїзну перевірку дотримання ТОВ «Прогресивне Підприємство «Діректон» () вимог законодавства України з питань митної справи у частині правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення, за наступними МД: 1) від 16.12.2020 №UA100290/2020/340690 (товар №1); 2) від 14.12.2020 №UA100440/2020/260597 (товар №1); 3) від 27.12.2018 №UA100230/2018/499322 (товар №1).

08 листопада 2021 митний орган супровідним листом № 7.8-4/19/13/12976 повідомив позивача про проведення документальної невиїзної перевірки із долученням до вказаного листа повідомлення від 08.11.2021 № 7.8- 19-02/27.

За наслідком проведення вказаної перевірки складено акт від 29.11.2021 № 30/21/7.8-19-02/31921818 (далі Акт), в якому зазначено, що документальною невиїзною перевіркою встановлено наступні порушення ПП «ДІРЕКТОН» вимог законодавства України з питань митної справи у частині правильності класифікації товарів згідно з УКТЗЕД:

- Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 року № 584-VII (зі змінами та доповненнями), Закону України «Про Митний тариф України» від 04.06.2020 № 674-IX, пункту 5 частини 8 статті 257 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI (із змінами і доповненнями), що стосується невірної класифікації товару в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на суму 641 119,06 грн.;

- пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами і доповненнями), що призвело до заниження податкового зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на суму 128 223,81 грн.

Загальна сума занижених податкових зобов`язань 769 342, 87 грн (у тому числі ввізне мито 641 119,06 грн та податок на додану вартість 128 223, 81 грн), визначена контролюючим органом на підставі п. 11 ч. 1 ст. 347 Митного кодексу України, пп. 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 Податкового Кодексу України та згідно ч. 2 ст. 293, ч. 1 ст. 298 Митного кодексу України та пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України повинна бути сплачена платником податків до Державного бюджету України.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки, позивач подав заперечення, за наслідком розгляду яких листом від 21.12.2021 № 7.8-4/19/13/18898 його повідомлено про залишення висновків акту перевірки без змін.

24 грудня 2021 року Київською митницею Держмитслужби за наслідком встановлення порушення ПП «ДІРЕКТОН» Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013№ 584-VІІ (зі змінами та доповненнями), Закону України «Про Митний тариф України» від 04.06.2020 №674 ІХ, п. 5 ч. 8 ст. 257, п. 20 ч. 1 ст. 282 Митного кодексу України згідно із пп. 54.3.6 п.54.3, п. 57.3 ст. 57, п. 58.1 ст. 58, п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення №0000068/7.8-19-02, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності за податковими зобов`язаннями» у розмірі 640 810,30 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 9 344,56 грн.

Також, Київською митницею Держмитслужби, за наслідком встановлення порушення ПП «ДІРЕКТОН» вимог п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України згідно із пп. 54.3.6 п.54.3, п. 57.3 ст. 57, п. 58.1 ст. 58, п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення №0000069/7.8-19-02 від 24 грудня 2021 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість за податковими зобов`язаннями у розмірі 128 162,06 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 12 816,21 грн.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки та вважаючи податкові повідомлення-рішення незаконними, позивач подавав заперечення на акт перевірки та звертався в порядку адміністративного оскарження до Державної митної служби України із скаргою на вказані податкові повідомлення-рішення.

Рішенням Державної митної служби України від від 13.06.2022 №08-1/10-06/13/3263, Держмитслужба залишила спірні податкові повідомлення - рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) відносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України (далі - ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування (МК України).

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною 6 статті 318 МК України визначено, що з метою підвищення ефективності митного контролю митні органи взаємодіють з учасниками зовнішньоекономічної діяльності, АЕО, іншими особами, діяльність яких пов`язана із здійсненням зовнішньої торгівлі, та з їх професійними об`єднаннями(асоціаціями).

З метою здійснення митного контролю після випуску товарів митні органи мають право направляти письмові запити та отримувати документи або їх засвідчені копії, інформацію (у тому числі в електронній формі), що стосуються переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України або за її межами (ч. 5 ст. 334 МК України).

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

За правилами ч.ч. 4, 6 ст. 345 МК України під час проведення документальної перевірки посадові особи митного органу повинні реалізовувати визначені цим Кодексом повноваження виключно в обсязі, необхідному для з`ясування питань перевірки.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств (ч. 1 ст. 351 МК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:

1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Частинами 3-9 статті 351 МК України визначено наступне.

Документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу митного органу посадовими особами митного органу в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

Присутність уповноважених посадових осіб підприємства або громадянина, що перевіряється, під час проведення невиїзної документальної перевірки не обов`язкова.

Тривалість проведення перевірки визначається у відповідному наказі митного органу та не може перевищувати строки, встановлені ч. 8 ст. 346 цього Кодексу для проведення документальних виїзних перевірок. Продовження строку проведення перевірки можливе на строк та з підстав, визначених ч. 9 ст. 346 цього Кодексу.

Про продовження строків проведення перевірки митний орган інформує підприємство (громадянина) в порядку, визначеному частиною четвертою цієї статті.

Посадові особи митного органу під час проведення перевірки не мають права:

1) перевіряти дані, які не є предметом перевірки;

2) вимагати від підприємства, що перевіряється, надання документів або інформації, що не стосуються предмета перевірки;

3) розголошувати відомості про підприємство, що перевіряється, які становлять конфіденційну інформацію, державну, комерційну чи банківську таємницю та стали відомі під час виконання такими особами службових обов`язків.

Оформлення результатів невиїзної документальної перевірки здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом.

Питання щодо оформлення результатів перевірок визначені ст. 354 МК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у графі 31 Митної декларації від 16.12.2020 № UA100290/2020/340690 (товар № 1), Митної декларації від 14.12.2020 №UA100440/2020/260597 (товар № 1), Митної декларації від 27.12.2018 №UA100230/2018/499322 (товар № 1) за кодом УКТЗЕД (ставка мита 0%) задекларував як «Вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LТІ 20/20 TruCam II» виробництва компанії Laser Technology, Inc. Торговельна марка TRUCAM. Країна виробництва US, та різні запасні частини до нього (сонцезахисні козирки, кришки корпусу, електронні плати, дисплей тощо) відповідно коду УКТЗЕД -, який Законом №674-ІХ, визначається як: «9031 - Контрольні або вимірювальні прилади, пристрої та машини; проектори профільні: 9031 49- інші; 9031 49 90 00 інші». Ця група характеризується згідно Українського класифікатора ЗЕД як «Контрольні або вимірювальні прилади, пристрої та машини, в іншому місці цієї групи не зазначені; проектори профільні.

Згідно із пунктом 7 частини першої статті 336, пунктом 3 частини 3 статті 345, пунктом 1 частини другої статті 351 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI (із змінами і доповненнями) (далі МКУ) та відповідно до наказу Київської митниці від 05.11.2021 № 275 проведена документальна невиїзна перевірка дотримання ПП «ДІРЕКТОН» вимог законодавства України з питань митної справи у частині правильності класифікації товарів згідно з УКТЗЕД зокрема за МД від 16.12.2020 № UA100290/2020/340690 (товар №1), МД від 14.12.2020 №UA100440/2020/260597 (товар № 1), МД від 27.12.2018 №UA100230/2018/499322 (товар № 1).

Під час перевірки вимог законодавства України з питань митної справи у частині правильності класифікації товарів згідно з УКТЗЕД за митними деклараціями, Київська митниця Державної митної служби України класифікувала «Прилад TruCam II - вимірювач швидкості руху транспортних засобів» відповідно коду УКТЗЕД - (ставка мита 5%), який Законом №674-ІХ, визначається як: «9029 - Лічильники кількості обертів, кількості продукції, таксометри, милеометри, крокометри та подібні прилади; спідометри та тахометри, крім включених до товарної позиції 9014 або 9015 стробоскопи; 9029 20 0 - спідометри та тахометри; стробоскопи: 9029 20 38 90 інші» ( ставка мита пільгова/ повна 5%).

Окрім того, відповідачем зазначено, що за МД згідно додатку 2 до акту ПП «ДІРЕКТОН» за кодами УКТЗЕД (ставка мита пільгова/повна 0%), (ставка мита пільгова/ повна 0%), (ставка мита пільгова/повна 0% / 1%), (ставка мита пільгова/повна 0%) та (ставка мита пільгова/повна 0% / 1%) імпортувались запасні частини для товарів «Прилад TruCam II - вимірювач швидкості руху транспортних засобів» (полімерні «сонцезахисні козирки», частини корпусів («кришки корпусу», «ручки»), електронні друковані плати тощо), які відповідно до положень Основних правил інтерпретації УКТЗЕД 1 та 6, примітки 2 (u) до групи 39 УКТЗЕД, примітки 2 до групи 90 УКТЗЕД, а також, відповідно до змісту текстів товарної позиції 9029, товарної категорії 90299000 УКТЗЕД, товарної підкатегорії (ставка мита пільгова/повна 5%), описам товарів відповідає текст «частини і приладдя».

Частинами 1, 2, 4, 7 ст. 318 МК України визначено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України; митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України; митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України; для забезпечення здійснення митного контролю органами доходів і зборів використовується єдина автоматизована інформаційна система органів доходів і зборів України.

Згідно ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Указом Президента України від 17.05.2002 №466/2002 Україна приєдналась до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів (далі - Конвенція) з набуттям передбачених Конвенцією прав та зобов`язань.

Положеннями пункту а) ііі) параграфа 1 статті 3 Конвенції її Договірні сторони зобов`язані дотримуватись порядку кодування, прийнятого в Гармонізованій системі опису та кодування товарів (далі - ГС).

Для класифікації товарів в Україні використовується Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі УКТ ЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України і затверджується Законом України «Про Митний тариф України». Міжнародною основою УКТ ЗЕД є ГС Всесвітньої митної організації.

З метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТ ЗЕД в Україні запроваджуються Пояснення до УКТ ЗЕД, які побудовані на основі Пояснень до ГС та Комбінованої номенклатури Європейського Союзу і затверджуються наказом Держмитслужби.

При митному оформленні у період з 11.12.2018 по 06.08.2021 товарів за МД від 16.12.2020 № UA100290/2020/340690 (товар №1), МД від 14.12.2020 №UA100440/2020/260597 (товар № 1), МД від 27.12.2018 №UA100230/2018/499322 (товар № 1), вказаними у додатку № 1 до Акту перевірки, класифікація товарів для митних цілей здійснювалась з урахуванням УКТ ЗЕД, побудованих на основі версій ГС 2012 року та ГС 2017 року, встановлених Законами України від 19 вересня 2013 року № 584-УІІ «Про Митний тариф України», який був чинним на момент митного оформлення відповідних МД, що перевірялись, та від 04 червня 2020 року № 674-ІХ «Про Митний тариф України» відповідно.

Класифікація товару в УКТ ЗЕД здійснюється з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД (далі - ОПІ) та характеристик товару визначальних для його класифікації, які встановлюються за результатами вивчення технічної документації, паспортних даних на товар, товаросупровідних документів, результатів лабораторних досліджень конкретного товару, інформації про товар, розміщеної у відкритому доступі мережі Інтернет.

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті виробника у мережі Інтернет (https://www.lasertech.com), пристрій «Вимірювач швидкості TruCam II» являє собою лазерний пристрій, призначений для вимірювання швидкості транспортних засобів, що беруть участь у дорожньому русі, і реєстрації правопорушень на дорозі. Виріб оснащений лазерною вимірювальною системою, камерою, системою позиціонування GPS, годинником реального часу, обчислювальним блоком і модулем пам`яті для збереження серії вимірювань. Діапазон вимірювання відстаней - до 1200 м; діапазон виміру швидкості - до 320 км/год. TruCam II забезпечує зображення з високою роздільною здатністю, яке показує номерний знак, а також повне відео порушення.

При класифікації товарів, оформлених за МД, що були предметом перевірки, враховувались ОПІ, затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401 та наказом Державної митної служби України від 14.07.2020 №256 (чинні на відповідні дати митного оформлення МД, що перевірялись).

Згідно з правилом 1 ОПІ назви розділів, груп та підгруп наводяться лише для зручності користування. Для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і якщо такі тексти назв та примітки не вимагають іншого відповідно до таких положень.

Правилом 6 ОПІ визначено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях повинна здійснюватися відповідно до найменувань останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень правил ОПІ за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначене інше.

Примітка 3 до групи 90 УКТ ЗЕД передбачає, що положення приміток 3 і 4 розділу XVI поширюється також на цю групу.

Відповідно до примітки 3 до розділу XVI комбіновані машини (комбайни), які складаються з двох або більше машин, що становлять єдиний агрегат, та інші машини, призначені виконувати дві чи кілька доповнювальних або не пов`язаних між собою різних функцій, повинні класифікуватися за тією машиною або основною функцією, яка є головною у цьому виробі, якщо в контексті не зазначено інше.

Основними складовими приладу «Вимірювач швидкості TruCam II» є лазерний вимірювач швидкості (товарна позиція 9029 УКТЗЕД) та камера для відеофіксації (товарна позиція 8525 УКТЗЕД). До другорядних складо ві відносяться система позиціонування GPS (товарна позиція 8526 УКТЗЕД), годинник реального часу (товарна позиція 9106 УКТЗЕД), обчислювальний блок і модуль пам`яті для збереження серії вимірювань (товарна позиція 8471 УКТЗЕД), які забезпечують роботу приладу та не є визначальними для його класифікації.

Згідно з УКТ ЗЕД лазерний вимірювач швидкості можливо класифікувати у товарних позиціях 9029 або 9031.

Відповідно до УКТ ЗЕД у товарній позиції 9029 класифікуються «Лічильники кількості обертів, кількості продукції, таксометри, милеометри, крокометри та подібні прилади; спідометри та тахометри, крім включених до товарної позиції 9014 або 9015; стробоскопи».

У пункті (В) пояснень до товарної позиції 9029 УКТ ЗЕД зазначено, до цієї товарної позиції включаються «спідометри і тахометри». Ці прилади показують кількість обертів, швидкість, вихід в одиницю часу (наприклад, кількість обертів на хвилину, миль на годину, кілометрів на годину, метрів на хвилину). Вони зазвичай встановлюються на транспортних (автомобілях, мотоциклах, велосипедах, локомотивах тощо) або машинах (двигунах, турбінах, машинах для виробництва паперу, друкарському обладнанні, текстильному обладнанні тощо).

Спідометри і тахометри товарної позиції 9029 зазвичай працюють за одним з таких принципів: хронометрична система; відцентрова система; вібраційна система; магнітна (індукційна) система; електричні системи. Спідометри та тахометри, які класифікуються у зазначеній товарній пропозиції, можуть бути стаціонарними або портативними, простими або багатофункціональними (наприклад, максимальними або мінімальними), диференціальними (у цьому випадку вони показують різницю двох швидкостей у відсотках), об`єднаними з підсумовуючим лічильником або таймером або графічним записуючим пристроєм, тощо. До цієї товарної позиції включаються також деякі прилади, що одночасно записують швидкість, відстань у милях, тривалість руху і простою тощо.

Згідно з УКТ ЗЕД у товарній позиції 9031 класифікуються «Контрольні або вимірювальні прилади, пристрої та машини, в іншому місці цієї групи не зазначені; проектори профільні».

У пункті (В) пояснень до товарної позиції 9031 УКТ ЗЕД зазначено, що до цієї товарної позиції включаються також вимірювальні і контрольні пристрої та прилади оптичного типу, такі як: оптичні компаратори або компаратори з градуйованою шкалою для контролю розмірів виготовленої деталі в порівнянні з еталонною; компараторні стенди; вимірювальні стенди; інтерферометри; оптичні прилади для визначення стану поверхонь; апарати, обладнані швидкодіючим імпульсним диференціальним щупом і оптичним переглядовим пристроєм; юстувальні телескопи; оптичні лінійки вимірювання відхилень від площини; мікрометричні апарати; оптичні гоніометри або пристрої для калібрування кутів, вимірювачі фокусної відстані для вимірювання на окулярних лінзах. Перераховані апарати та прилади також включаються до цієї товарної позиції незалежно від того, придатні вони чи ні для установлення на машинах.

Визначальною складовою товару «Вимірювач швидкості TruCam II» є вимірювач швидкості, який визначає характер цього товару в цілому. Отже, класифікація вимірювача швидкості TruCam II передбачає його віднесення до товарної позиції 9029 згідно з УКТ ЗЕД.

Зазначений підхід до класифікації подібних товарів підтверджується відомостями (класифікаційні рішення), розміщеними на офіційному веб-сайті Європейської Комісії (http://ес.еurора.еu/tахаtіоn_сustoms/), European Binding Tariff Information (ЕВТІ).

Так, за результатами аналізу класифікаційних адміністрацій країн-членів Європейського Союзу встановлено, що під класифікації лазерних вимірювачів швидкості митні адміністрації керуються регламентом Європейської Комісії 2015/805 від 19.05.2015, відповідно якого розміщені стаціонарно вимірювачі швидкості, покази яких не відображаються безпосередньо на приладі, а передаються у відділення поліції, класифікуються у товарній підпозиції 9031 80 як інші електронні або контрольні прилади та машини, не зазначені в інших товарних позиціях групи 90 (рішення ЕSВТІЕSВТІ2021SОL527, ЕSВТІЕSВТІ2021SОL528), а вимірювачі швидкості, дані яких відображаються на приладі, відносять товарної підкатегорії 9029 20 38 (рішення РLBTIWIT-2019-001526, РLBTIWIT-2019-001528 SІВТІ2018/0176).

З метою забезпечення єдиного підходу під час класифікації товару «Вимірювач швидкості TruCam II» Держмитслужбою було направлено запит до Європейської Комісії про надання роз`яснень стосовно правильності класифікації вказаного товару із зазначенням основних технічних характеристик, що є визначальними для його класифікації згідно з УКТ ЗЕД (лист від 19.01.2022 № 15/15-04-03/11/273).

У листі-відповіді Європейської Комісії від 16.02.2022 Аres(2 зазначено, що, беручи до уваги опис товару, товар «TruCam II LTI 20/20» має функції декількох товарних позицій, а саме 8471 (обробка даних), 8517 (телекомунікації), 8525 (зйомка відео та фотографій), 9029 (вимірювання швидкості), тобто, є багатоцільовим пристроєм і його слід класифікувати відповідно до його основної функції. Цільовим використанням зазначеного товару є виявлення у русі порушень з боку транспортних засобів. З урахуванням викладеного, основною функцією товару «TruCam II LTI 20/20» є вимірювання швидкості, і, отже, такий товар слід включати до товарної позиції 9029 відповідно до ОПІ 3 (с).

Таким чином, товар «Вимірювач швидкості TruCam II» класифікується згідно з УКТЗЕД за кодом 9029 20 38 90 (ставка мита 5%).

Відповідно до правил 1 та 6 ОПІ, примітки 2 (u) до групи 39 УКТ ЗЕД, примітки 2 до групи 90 УКТ ЗЕД, а також відповідно до змісту текстів товарної позиції 9029, товарної категорії 9029 90 00, товарної підкатегорії 9029 90 00 90 УКТ ЗЕД (ставка мита пільгова/повна 5%) описам запасних частин (полімерні «сонцезахисні козирки», частини корпусів («кришки корпусу», «ручки»), електронні друковані плати тощо) для товару «Вимірювач швидкості TruCam II», які були оформлені за МД згідно з додатком № 2 до Акту перевірки та класифікувались за кодами УКТ ЗЕД 3926 90 92 90 (ставка мита пільгова/повна 0%), 9013 80 20 00 (ставка мита пільгова/повна 0%), 9031 90 00 90 (ставка мита пільгова/повна 0%/1%), 3926 90 97 90 (ставка мита пільгова/повна 0%) та 9031 90 85 00 (ставка мита пільгова/повна 0%) відповідає текст «частини і приладдя».

Разом з тим, суд не приймає до уваги Офіційний лист Митної служби США від 19.03.2002 (з перекладом), справа № NY H88903, що містить висновок про класифікацію лазерного вимірювача швидкості LaserCam NT з датчиком LTI 20-20, оскільки у даній справі розглядається пристрій TruCAM II.

Враховуючи викладене, рішення щодо класифікації товарів, оформлених за МД, що були предметом перевірки, прийняті Київською митницею у відповідності до УКТ ЗЕД та ОПІ.

Частинами першою та другою статті 6 КАС Українивстановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржуване рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другоїстатті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003, яке, відповідно до ч. 1статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само, недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Судом встановлено, що відповідачем правомірно прийнято спірні податкові повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів, що діяв в межах повноважень та в спосіб, передбачений законом.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість основних доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд уважає, що у задоволенні позову належить відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивне підприємство «Діректон» (03048, місто Київ, вулиця Івана Пулюя, 3, кв. 29) до Київської митниці Державної митної служби України (03124, місто Київ, бул. Гавела Вацлава, 8А) про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії - відмовити повністю.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 13 червня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Е. Абдукадирова