Справа № 485/1150/25
Суддя: Квєтка І. А.
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 485/1150/25
Провадження № 2-а/485/21/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

05 червня 2025 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Бусахіна О.С., звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому, просить скасувати постанову № 122 від 23 травня 2025 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн., та справу про адміністративне правопорушення закрити; стягнути з відповідача судовий збір.

Позов мотивовано тим, що постанова є протиправною, оскільки винесена з порушенням норм процесуального та адміністративного права. Так, його не було належним чином оповіщено ІНФОРМАЦІЯ_3 про виклик на 02 березня 2025 року, оскільки повістка про виклик, яка направлялася на адресу його постійного місця проживання безпідставно була повернута працівниками Укрпошти з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Крім того, він працевлаштований, про що відомо відповідачу, однак за місцем роботи про необхідність явки до РТЦК його сповіщено не було. Разом з тим, відповідачем не підтверджено обставин, які вказують на необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних, адже ним 11 вересня 2024 року було пройдено ВЛК за результатами якої він визнаний непридатним. Також, відповідач мав і має можливості отримати його персональні дані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями яких є державні органи.

Крім того, копію оскаржуваної постанови на запит адвоката позивач отримав 04 червня 2025 року, у зв`язку з чим просить суд поновити йому строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

У відзиві на позов від 13 червня 2025 року представник відповідача Сискін С.В. просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог. Позовну заяву вважає необгрунтованою. Заперечення мотивовані тим, що позивач допустив порушення абз.1 ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", оскільки не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 будучи належним чином сповіщеним про необхідність явки. Відповідач встановивши подію адміністративного правопорушення та вину ОСОБА_1 притягнув останнього до адміністративної відповідальності на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

Представник позивача Бусахін О.С. та позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач стверджує, що про оскаржувану постанову отримав на запит адвоката 04 червня 2025 року, що підтверджується супровідним листом ІНФОРМАЦІЯ_2 №9/6943 від 04 червня 2025 року, та відміткою в постанові №122 від 23 травня 2025 року.

У справі "Іліан проти Туреччини" Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

При вирішенні питання про дотримання строків звернення до суду слід звертати увагу коли особа дізналась або повинна була дізнатись про можливе порушення своїх прав. У випадку цієї справи, є не спростованим, що ОСОБА_1 дізнався про постанову від 23 травня 2025 року №122 04 червня 2025 року.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей електронної повістки за № 2547808 від 20 лютого 2025 року ОСОБА_1 зобов`язано з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 (Снігурівка) 02 березня 2025 року о 09:00 для уточнення даних. Дану повістку 24 лютого 2025 року було направлено засобами поштового зв`язку "Укрпошта" рекомендованим поштовим відправленням № 508, причиною повернення рекомендованого поштового відправлення є відсутність адресата за вказаною адресою ( АДРЕСА_1 ).

За даними рапорту начальника відділення обліку мобілізаційної роботи - заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 майора ОСОБА_2 від 15 травня 2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 , який не з`явився за електронною повіскою №2547808 на 09:00 02 березня 2025 року, звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 15 травня 2025 року для уточнення військово-облікових даних.

15 травня 2025 року уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно вказаного протоколу 15 травня 2025 року о 12 год. 30 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_4 звернувся громадянин ОСОБА_1 для звірки своїх військово-облікових даних. При звірці військово-облікових даних встановлено, що останній не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 02 березня 2025 року о 09 год., будучи оповіщеним згідно абз.3 п.п.2 п.41 Постанови КМУ від 16 травня 2024 року №560 "Про порядок проведення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період", викликався повісткою № 2547808 засобами поштового зв`язку (вкладення до рекомендованого повідомлення "Укрпошта" №508 від 20 лютого 2025 року) для уточнення даних, чим порушив абз.1 ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" в особливий період воєнного стану. У поясненнях до протоколу ОСОБА_1 зазначив, що оповіщень від Укрпошти в вигляді листа, дзвінка, смс не отримував. З датою розгляду адміністративної справи 23 травня 2025 року о 10 год. та зі ст.268 КУпАП ознайомлений під підпис.

На підставі встановлених у протоколі обставин, 23 травня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 прийнято постанову за №122, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Частиною другою ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.1, 2 ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Приписами ст.65 Конституції України та ч.1 ст.1 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до положень ст.1 ЗУ "Про оборону України", особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022р. у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України постановлено з 24 лютого 2024р. ввести в Україні воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та такий воєнний стан діє і до теперішнього часу.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Частиною 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено поважні причини неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці.

Згідно ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Положеннями ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Фактичною підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, на підставі спірної постанови слугував висновок відповідача про порушення позивачем вимог абз.2 ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підтримку та мобілізацію" у зв`язку з неприбуттям позивача 02 березня 2025 року до РТЦК, у строк і місце, зазначені в повістці №2547808, для уточнення даних.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, підставою для накладення адміністративного стягнення може бути визнана виключно умисна поведінка направлена на ухилення від обов`язку прибути по повістці. Відсутність доказів обізнаності особи про існування повістки не може бути підставою для накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що проживає за названою вище адресою, проте повістку №2547808 про виклик на 02 березня 2025 року він не отримував.

Як вбачається з матеріалів справи рекомендований лист на ОСОБА_1 було відправлено 24 лютого 2025 року. Зокрема, згідно трекінгу поштового відправлення "Укрпошта" 508, 26 лютого 2025 року листоношою було здійнено невдалу спробу вручення даного рекомендованого листа. 04 березня 2025 року було здійснено повернення відправнику даного рекомендованого листа.

Відповідно до п.82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затв.постановою КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 (в редакції постанови КМУвід 10 жовтня 2023 р. № 1071) рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

Як вбачається з матеріалами справи, доказів того, що поштовий конверт містить позначку "повістка ТЦК" не встановлено, крім цього, докази повідомлення позивача за наявним номером телефону та/або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК" в матеріалах справи також відсутні. За місцем роботи позивач також повідомленим не був.

Крім того, як вбачається із долученої відповідачем повістки №2547808, позивач викликався до РТЦК (Миколаївська, Снігурівка, Жовтнева, б. 82) на 02 березня 2025 року на 09:00 годину для уточнення даних.

Разом з тим, за даними інформації, зазначеної у додатку "Резерв +" ОСОБА_1 згідно постанови ВЛК непридатний (згідно редакції Наказу №402 від 14.10.24). Отже, під час проходження ВЛК позивачем було уточнено військово-облікові дані.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади щодо місця проживання, позивач зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 , тобто адреса реєстрації позивача не змінювалась з 2018 року.

Таким чином, відповідачем не наведено суду які ж саме дані мали б бути уточнені 02 березня 2025 року на відміну від тих, які у РТЦК мались в наявності після проведення медичного огляду та визнання непридатним позивача.

За приписами примітки до ст. 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Отже, з приведених норм вбачається, що відповідальність за статтями 210 та 210-1 КУпАП не застосовується у випадку коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.

Разом з тим, ні в постанові, ні в повістці відповідачем, ні у відзиві на позовну заяву не було конкретизовано, які саме дані були відсутні у відповідача, у зв`язку з чим у відповідача була наявна необхідність викликати позивача для уточнення таких даних.

Як вже було встановлено вище, позивач викликався з метою уточнення даних, водночас матеріали справи не містять відомостей про неможливість отримання таких даних з реєстрів. Навпаки, долучені відомості свідчать про те, що з моменту взяття на облік та проходження ВЛК відповідач мав військово-облікові дані на позивача, а можливість отримання таких даних відповідачем з доступних джерел виключає підстави для застосування статті 210-1 КУпАП, що відповідає примітці ст.210 КУпАП.

Доводи позивача щодо безпідставності його виплику до РТЦК відповідач не спростував. Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач самостійно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення даних.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, зокрема його суб`єктивної сторони, а відтак і правомірності прийнятої ним постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що є підстави для визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №122 від 23 травня 2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 , якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною 1, 5, 7 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. 5, 6, 9, 14, 16, 72-77, 79, 132, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №122 від 23 травня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. 60 к.)

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів із дня його складення.

Суддя І.А.Квєтка

Дата складення повного судового рішення 13.06.2025.