Справа № 160/6693/25
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2025 року Справа № 160/6693/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії,-
28 лютого 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 з вимогами з урахуванням уточнень від 16.04.2025:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 18 січня 2025 року та доданих до неї документів про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини третьої статі 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) від 18 січня 2025 року «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» в частині призову та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 січня 2025 року та додані до неї документи про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини третьої 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відповідно до пункту 60 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560;
- скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) від 18 січня 2025 в частині призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) виключити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 зі списків особового складу військової частини.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка виразилась у не розгляді заяви про надання відстрочки від призову та призову ОСОБА_1 , на військову службу під час мобілізації та як наслідок наказ в частині призову та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період і наказ Військової частини НОМЕР_1 , що стосується включення до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 позивача є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою суду від 03.03.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
14.03.2025 представником ІНФОРМАЦІЯ_1 надано відзив на позов у якому просив відмовити у задоволенні позову в обгрунтування якого зазначено, що протоколом від 23 січня 2025р № 4 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні ОСОБА_2 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Причина відмови: не має довідки з Єдиної державної електронної бази з питань освіти після внесення змін згідно рішення суду. Встановивши відсутність обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які б надавали Позивачу право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, він на підставі чинного законодавства, був призваний до лав Збройних Сил України.
Ухвалою суду від 17.04.2025 залучено до участі у справі №160/6693/25 як другого відповідача - Військову частину НОМЕР_1 .
Представник Військової частини НОМЕР_1 14.05.2025 надав відзив на позов у якому просив відмовити у задоволенні позову в обгрунтування якого зазначив, що зарахування до списків особового складу військової частини здійснюється на підставі іменних списків команд, які надходять від територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.01.2025 №20 позивача зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення. Вказав, що з дня зарахування до списків особового складу військової частини військовозобов`язаний набуває статусу військовослужбовця. При цьому, оскаржуваний позивачем наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.01.2025 №20 є виконаним з моменту його зарахування до списків особового складу військової частини.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував на військовому обліку як військовозобов`язаний в ІНФОРМАЦІЯ_5 .
18 січня 2025 року Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою встановленого зразка та повідомив, що є особою яка на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку з чим просив розглянути заяву та оформити йому у порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів від 16 травня 2024року № 560 довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
До заяви позивачем було надано:
- копія паспорта ОСОБА_1 ,
- копія довідки про реєстрацію місця проживання;
- копія довідки про здобувача освіти за даними ЄДЄБО;
- копія роздруківки історії здобувача освіти;
Згідно витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 40 від 19.01.2025 «Про призов військовозобов`язаних запасу до лав ЗС України», згідно поіменного списку від 18.01.2025 року №647 нижчепойменованих військовозобов`язаних запасу з 18 січня 2025 року призвано до лав Збройних сил України і відправити для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 - солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ВОС - НОМЕР_4 .
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 , № 20 від 18.01.2025 року солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , гр., на відповідну посаду.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.01.2025 № 23 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що 19.01.2025 року самовільно залишив військову частину.
Не погоджуючись з вищезазначеними наказами позивач звернувся до суду з даним позовом.
Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ) військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону № 2232-ХІІ).
Частиною першою статті 2 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з абзацом другим частини другої статті 2 Закону № 2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.
Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направленням) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом (частина перша статті 4 Закону № 2232-ХІІ).
Відповідно до абзацу третього частини шостої статті 2 Закону № 2232-ХІІ до видів військової служби належить військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Абзацом четвертим статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон № 3543-ХІІ) встановлено, що мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Основного Закону України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через засоби масової інформації (частини п`ята і шоста статті 4 Закону № 3543-ХІІ).
Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ (далі Указ № 65/2022, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Статтею 3 Указу № 65/2022 встановлено, що мобілізація проводиться протягом 90 днів із дня набрання чинності цим Указом. Строк проведення загальної мобілізації продовжено згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 № 342/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2264-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 № 574/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2501-ІХ, Указом Президента України від 07.11.2022 № 758/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2739-ІХ, Указом Президента України від 06.02.2023 № 59/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2916-ІХ, Указом Президента України від 01.05.2023 № 255/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3058-ІХ, Указом Президента України від 26.07.2023 № 452/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3276-ІХ, Указом Президента України від 06.11.2023 № 735/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3430-ІХ, Указом Президента України від 05.02.2024 № 50/2023, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3565-ІХ, Указом Президента України від 06.05.2024 № 272/2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 № 3685-ІХ, та Указом Президента України від 23.07.2024 № 470/2024, затвердженим Законом України від 23.07.2024 № 3892-ІХ, відповідно з 25.05.2022 на 90 діб, з 23.08.2022 на діб, з 21.11.2022 на 90 діб, з 19.02.2023 на 90 діб, з 20.05.2023 на 90 діб, з 18.08.2023 на 90 діб, з 16.11.2023 на 90 діб, з 14.02.2024 на 90 діб, з 14.05.2024 на 90 діб, з 12.08.2024 на 90 діб та з 10.11.2024 на 90 діб.
Згідно зі статтею 4 Указу № 65/2022 постановлено призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.
Відповідно до абзацу другого частини першої статті 22 Закону № 3543-ХІІ громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Згідно з абзацом першим частини п`ятої статті 22 Закону № 3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Пунктом 1 частини 3 статті 23 Закону № 3543-ХІІ визначено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку (частина друга статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Таким чином, у період проведення загальної мобілізації, оголошеної Указом № 65/2022, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації до і після 18.05.2024 військовозобов`язані, здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок).
Згідно з зазначеним Порядком, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.
Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення. У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у (додатку 6). У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у (додатку 7). Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував на військовому обліку як військовозобов`язаний в ІНФОРМАЦІЯ_5 .

18 січня 2025 року Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою встановленого зразка та повідомив, що є особою яка на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку з чим просив розглянути заяву та оформити йому у порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів від 16 травня 2024року № 560 довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

До заяви позивачем було надано:

- копія паспорта ОСОБА_1 ,

- копія довідки про реєстрацію місця проживання;

- копія довідки про здобувача освіти за даними ЄДЄБО;

- копія роздруківки історії здобувача освіти;

- копія ухвали суду по справі № 160/30569/24.

Згідно витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 40 від 19.01.2025 «Про призов військовозобов`язаних запасу до лав ЗС України», згідно поіменного списку від 18.01.2025 року №647 нижчепойменованих військовозобов`язаних запасу з 18 січня 2025 року призвано до лав Збройних сил України і відправити для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 - солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ВОС - НОМЕР_4 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 , № 20 від 18.01.2025 року солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , гр., на відповідну посаду.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.01.2025 № 23 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що 19.01.2025 року самовільно залишив військову частину.

Проте суд зазначає, що комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 було розглянуто заяву Позивача від 18.01.2025 року про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно протоколу засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23 січня 2025р № 4 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні ОСОБА_2 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Причина відмови: не має довідки з Єдиної державної електронної бази з питань освіти після внесення змін згідно рішення суду. Встановивши відсутність обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», які б надавали Позивачу право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, він на підставі чинного законодавства, був призваний до лав Збройних Сил України.

Таким чином суд вважає, що вимога позивача визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 18 січня 2025 року та доданих до неї документів про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини третьої статі 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 була розглянута заява Позивача від 18.01.2025 року за результатами якої прийнято рішення від 23 січня 2025р № 4.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду 28 січня 2025 року по праві № 160/30569/24: визнано протиправними дії Міністерства освіти і науки України в частині внесення відомостей до Єдиної державної електронної бази з питань освіти інформації про те, що поточне здобуття освіти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ) порушує послідовності, визначені частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту»; зобов`язано Міністерство освіти і науки України вжити заходів щодо внесення змін до Єдиної державної електронної бази з питань освіти інформації про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ).

Проте, на час розгляду даної справи, рішення суду 28 січня 2025 року по праві № 160/30569/24 не набрало законної сили.

Стосовно вимог визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) від 18 січня 2025 року «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» в частині призову та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період та наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) від 18 січня 2025 в частині призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 суд зазначає наступне.

Частиною дев`ятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники особи, які підлягають взяттю на військовий облік;

призовники особи, які взяті на військовий облік;

військовослужбовці особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Тобто для громадян України, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період їх правовий статус військовозобов`язаного змінюється на правовий статус військовослужбовця з дня відправлення громадянина у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, тобто з дня, який встановлений у наказі про їх призов на військову службу.

Визнання протиправним та скасування наказу про призов громадянина України на військову службу під час мобілізації має своїми правовими наслідками:

зміну правового його правового статусу з військовослужбовця на військовозобов`язаного;

протиправність решти актів індивідуальної дії (наказів), що пов`язані з проходженням ним військової служби, оскільки вони є похідними від відповідного наказу про призов.

Відповідно до пункту 7 Положення №1153/2008 військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Підстави звільнення з військової служби за призовом під час мобілізації під час дії воєнного стану визначені пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-ХІІ.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах:

а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

б) за станом здоров`я: на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;

за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі;

г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

д) у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу);

е) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі (для осіб вищого офіцерського складу);

з) у зв`язку із призначенням (обранням) на посаду або перебуванням на посаді судді, судді Конституційного Суду України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівника служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя.

Пунктом 233 Положення №1153/2008 передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Відповідно до пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 за №40 (надалі по тексту також Інструкція №40), рапорт (заява) це письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Кожен військовослужбовець має право, щоб його звернення було розглянуто в межах розумних термінів, а відтак має бути належний доказ отриманням військовою частиною такого рапорту/заяви військовослужбовця чи його представника (в порядку повідомленням про вручення та описом вкладення на адресу військової частини.

За змістом абзацу 4 пункту 241 Положення №1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Суд зазначає, що позивачем не доведено обставин наявності у нього підстав для звільнення з військової служби, передбачених пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ.

Крім того, зарахування до списків особового складу військової частини здійснюється на підставі іменних списків команд, які надходять від територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Так, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 40 від 19.01.2025 «Про призов військовозобов`язаних запасу до лав ЗС України», згідно поіменного списку від 18.01.2025 року №647 нижчепойменованих військовозобов`язаних запасу з 18 січня 2025 року призвано до лав Збройних сил України і відправити для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 - солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ВОС - НОМЕР_4 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 , № 20 від 18.01.2025 року солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , гр., на відповідну посаду.

Таким чином з дня зарахування до списків особового складу військової частини військовозобов`язаний набуває статусу військовослужбовця.

При цьому, оскаржуваний позивачем наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 40 від 19.01.2025 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.01.2025 №20 є виконаними з моменту зарахування позивача до списків особового складу військової частини.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України та зважаючи на доводи адміністративного позову, суд дійшов висновку, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) від 18 січня 2025 року «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» в частині призову та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період та наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) від 18 січня 2025 в частині призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - винесені з дотриманням вимог чинного законодавства.

А тому вимога зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) виключити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 зі списків особового складу військової частини винесені під час дії воєнного стану також не підлягає задоволенню з урахуванням того, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.01.2025 № 23 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що 19.01.2025 року самовільно залишив військову частину.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв відповідач обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_5 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; ІК в ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ; ІК в ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність, скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 16 червня 2025 року.

Суддя Е.О. Юрков