Справа № 480/8877/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 р. Справа № 480/8877/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 суддя О.В. Соп`яненко, вул. Герасима Кондратьєва, 159, М.М Суми, 40021, повний текст складено 26.03.25 по справі № 480/8877/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євромаштрейд»

до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євромаштрейд" (далі - позивач, ТОВ "Євромаштрейд") звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач 1, ГУ ДПС в Сумській області), Державної податкової служби України (далі- відповідач 2, ДПС України) в якій просило суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 26.06.2024 № 11308833/40243293;

-зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Євромаштрейд", № 1 від 15.05.2024 на суму 4102200 грн., у тому числі ПДВ 683700 грн. датою її подання.

-стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромаштрейд" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області судові витрати на сплату судового збору та витрати на оплату правничої допомоги.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 26.06.2024 № 11308833/40243293.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Євромаштрейд", № 1 від 15.05.2024 на суму 4102200 грн., у тому числі ПДВ 683700 грн. датою її подання.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромаштрейд" (40009, Сумська область, м. Суми, вул. Білопільський шлях, б. 11, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (40009, Сумська область, м. Суми, вул. Іллінська б. 13, ) судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн. та 12000 грн. витрат на оплату правничої допомоги.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - Головне управління ДПС у Сумській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що реєстрація податкових накладних була зупинена за результатами автоматизованого моніторингу у зв`язку з відповідністю п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Чинним законодавством не передбачено обов`язку контролюючого органу зазначати в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування перелік документів, які потрібно подати платнику разом з поясненням. Перелік документів, що може бути поданий платником, визначено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних. На розгляд комісії не були надані документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної: складського обліку кришок люків, про їх транспортування від виробника до позивача та від позивача до покупця, документи бухгалтерського обліку про відносини з покупцем. Наполягає, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної прийнято правомірно.

Щодо вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, апелянт зазначає, що вимога зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну є втручанням в дискреційні повноваження відповідачів, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства, оскільки суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Крім того, вказує, що заявлена до відшкодування сума є суттєво завищеною та не є співмірною із складністю справи.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ Євромаштрейд перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС у Сумській області.

15.05.2024 позивачем складено податкову накладну № 1 у зв`язку з отриманням оплати за операцією з продажу ТОВ Ремгідромаш кілець бандажних код УКТ ЗЕД 850300100 вартістю без ПДВ 3418500, 00 грн., ПДВ- 683700, 00 грн., яку подано для реєстрації у ЄРПН (а.с. 11). Відповідно до квитанції від 05.06.2024 реєстрація податкової накладної була зупинена у зв`язку з тим, що обсяг постачання товару 8503 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ( а.с. 27).

ТОВ Євромаштрейд надано пояснення та документи на підтвердження відомостей податкової накладної №1. До пояснень додано копію договору та банківські виписки (а.с. 13-14).

21.06.20245 ГУ ДПС у Сумській області на адресу позивача направлено вимогу про надання додаткових пояснень та документів: пояснити розбіжності між кодами імпортованого товару та товару, відображеного у податковій накладній, видаткові накладні на підтвердження відвантаження товару, ОСВ по 361Ю 631, 20 (28) рахунку за червень. Позивачем надано додаткові пояснення та документи (а.с. 15-23).

Рішенням № 11308833/40243293 від 26.06.2024 комісією ГУ ДПС у Сумській області відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1, складеної позивачем 15.05.2024 у зв`язку з наданням документів, складених з порушенням закону. А саме: податкова накладна складена з порушенням порядку заповнення обов`язкових реквізитів. Дані податкового обліку не відповідають даним первинних документів на придбання . Придбано товар з кодом УКТ ЗЕД , реалізовано товар з кодом УКТ ЗЕД 850300100 (а.с. 37).

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України від 11.12.2019 № 1165 затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок). Відповідно до п. 3 Порядку податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації. Відповідно до п.п. 5, 7, 10-11 Порядку податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3). У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

З наведених норм вбачається, що моніторингу на предмет відповідності критеріям ризиковості операцій підлягає конкретна, відображена платником у поданій для реєстрації податковій накладній операція. Саме для підтвердження відомостей податкової накладної щодо такої операції платник податку має право подати пояснення та відповідні документи.

Відповідно до п. 1 Додатку 3 до Порядку одним з критеріїв ризиковості здійснення операцій є перевищення обсягу постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі величини залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем 15.01.2024 укладено з ТОВ Ремгідромаш договір поставки кілець бандажних № ЕМТ-15012024. Постачання здійснюється на умовах Інкотермс-2010 DDP (м. Харків, склад покупця). Покупець здійснює попередню оплату у розмірі 31800 Євро до 10.02.2024; у розмірі 112200 Євро до 10.06.2024. Остаточна оплата 1 розмірі 62480 Євро здійснюється після повідомлення виробника товару у Німеччині про готовність товару (а.с. 24-25).

У зв`язку з отриманням попередньої оплати ТОВ Євромаштрейд 15.05.2024 складено податкову накладну № 1, відображений у ній розмір платежу відповідає рахунку-фактурі № СФ-0000004від 10.05.2024 і становить 4102200 грн., у тому числі 683700 грн. податку на додану вартість (а.с. 11-32). У поясненнях на вимогу комісії ГУ ДПС у Сумській області позивач повідомив, що податкова накладна складена за фактом отримання попередньої оплати. Такі пояснення відповідають змісту договору № ЕМТ-15012024. Також надано копію договору з постачальником у м. Ессен, Німеччина, відповідно до якого загальна вартість бандажних кілець за договором становить 119600 Євро. Строк постачання 23-24 тижні з моменту внесення 100% попередньої оплати. Також позивачем повідомлено про проведення 16.05.2024 року попередньої оплати постачальнику товару (а.с. 13-14, 26-27).

Незважаючи на наведені обставини, комісія ГУ ДПС у Сумській області 21.06.2024 витребувала у ТОВ Євромаштрейд додаткові пояснення щодо розбіжностей у кодах УКТ ЗЕД між ввезеним товаром та товаром у податковій накладній, надання інформації про факт відвантаження товару (видаткову накладну). Позивач у додаткових поясненнях повідомив, що товар з кодом УКТ ЗЕД ввезено за договором з іншим покупцем, відвантаження на момент надання пояснень не відбулось. Повторно повідомив, що усі здійсненні ТОВ Ремгідромаш оплати є попередніми, що передбачено умовами договору ( а.с. 18).

Як було зазначено, у межах процедури моніторингу податкової накладної відповідач має досліджувати ті господарські операції, які відображені у поданій на реєстрацію податковій накладній. Відповідно до сформованої Верховним Судом сталої практики, висновок викладений зокрема у постанові від 10.04.2020 справа №819/330/18, здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

У податковій накладній № 1 від 15.05.2024 позивачем відображено операції з товаром, що має код УКТ ЗЕД 850300100. При цьому код УКТ ЗЕД у податковій накладній взагалі не відображається. Суд вважає, що вимагаючи надання пояснень та документів щодо товару, який не є предметом правочину у податковій накладній моніторинг якої здійснюється, відповідач вийшов за межі наданих йому у процедурі моніторингу повноважень. Крім того, за договорами між позивачем та покупцем, позивачем та виробником товару передбачено проведення 100% попередньої оплати. Лише після проведення такої оплати ТОВ Євромаштрейд замовило виготовлення вантажних кілець. Крім того, пояснення щодо цього були двічі надані позивачем на вимогу відповідача. Комісія ГУ ДПС у Сумській області при дослідженні зазначених договорів могла встановити характер відносин між сторонами договорів, порядок постачання та оплати товару. Ці обставини відповідачем ніякими доказами не спростовані.

Відповідно до копії митної декларації та міжнародної автотранспортної накладної товар з кодом УКТ ЗЕД 850300100 ввезено на територію України 30.09.2024, що додатково підтверджує пояснення ТОВ Євромаштрейд (а.с. 38-39).

З урахуванням зазначеного вище, колегія суддів вважає, що рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 26.06.2024 №№ 11308833/40243293 про відмову у проведенні реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №1 від 15.05.2024 не відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо доводів апелянта про наявність дискреційних повноважень ДПС України в частині вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Тобто, дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Відтак, відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що реєстрація податкових накладних належить до компетенції контролюючого органу.

Законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права, а саме: зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну позивача датою її фактичного подання.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладені в постанові від 03.11.2021 у справі №360/2460/20.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в спірних правовідносинах задоволення позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну, складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Євромаштрейд", № 1 від 15.05.2024 на суму 4102200 грн., у тому числі ПДВ 683700 грн. датою її подання, є дотриманням судом гарантій, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Щодо витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За частиною 3 ст. 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-5 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, ч. 7 ст. 139 КАС України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Виходячи з положень ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи. Водночас, дії сторони щодо досудового вирішення спору підлягають врахуванню лише у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.01.2022 по справі № 813/2241/18.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження понесених витрат позивач надав суду копії: ордер адвоката, договір про надання правової допомоги від 15.07.2024, платіжну інструкцію № 566 про сплату 12000 грн. за договором про надання правової допомоги (а.с. 60, 132, 133, 136).

Відповідно до попереднього розрахунку витрат на професійну правничу допомогу вартість однієї години роботи адвоката становить 1342 грн. Орієнтовна загальна вартість послуг 26169 грн. ( а.с. 6), проте судом першої інстанції дана вимога задоволена частково та стягнуто на користь позивача 12000 грн. виходячи з критеріїв співмірності, обґрунтованості та доцільності таких витрат.

Колегія суддів, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 12000 грн витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача.

Обґрунтувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо співмірності погоджених до відшкодування судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт апеляційна скарга не містить, так само як і не містить розрахунку суми витрат, які, за позицією відповідача, є належними до відшкодування, а зводяться фактично до цитування норм процесуального права, що регулюють спірні правовідносини. Суд апеляційної інстанції таких обставин також не встановив.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області - залишити без задоволення

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 по справі № 480/8877/24 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло
Постанова складена в повному обсязі 13.06.25.