Справа № 199/8945/24
Суддя: БОГУН О. О.
Дата ухвалення: 2025-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/8945/24
(2-адр/199/1/25)
14.04.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Богун О.О, при секретареві Дубовик А.П.,розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
31 березня 2025 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, оскільки при постановленні рішення по суті спору у вищевказаній адміністративній справі судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, заяви про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.
Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, судом встановлено, що в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська перебувала адміністративна справа №199/8945/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено повністю. Питання про розподіл судових витрат Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська при ухваленні рішення у справі не вирішено.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст.139 ч.1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 ст.139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Виходячи з приписів ст. 134 КАС України, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Встановлено, що 11.10.2024 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір №50 про надання професійної правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст. 134 КАС України).

Згідно з актом виконаних робіт (послуг) до договору №50 загальна вартість наданих позивачу юридичних послуг становить 6000,00 грн. В акті зазначені такі послуги та їхня вартість: ознайомлення з матеріалами справи - 1000,00 грн; збір доказів та пред`явлення позовної заяви до суду - 3000,00 грн; супровід справи у суді 1 інстанції - 2000,00 грн.

24 березня 2025 року позивач сплатив на зазначений в акті виконаних робіт рахунок на 6000,00 грн.

Представником позивача дотримано порядок, передбачений ч.7 ст 139 КАС України щодо подання доказів про розмір витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи.

Згідно із частинами 5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Виходячи із зазначеної норми права, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо, на її думку, позивачем не дотримано вимоги стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, в його рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою з урахуванням конкретних обставин справи, ціни позову.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У зв`язку з наведеним, суд може обмежити розмір судових витрат на професійну (правничу) допомогу з огляду на розумну необхідність таких судових витрат для конкретної справи.

З урахуванням вищевикладеного, за наявності заяви відповідача щодо зменшення понесених позивачем витрат на правничу допомогу, а також враховуючи конкретні обставини справи, яка є справою незначної складності, а також співмірність позовних вимог та вартість послуг адвоката у справі, визначених в розмірі 6000,00 грн, необхідність таких витрат для такої справи, суд дійшов висновку, що вартість послуг адвоката підлягає зменшенню до суми 4000,00 грн.

У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн представнику позивача слід відмовити.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст.121, 132, 139, 143, 247, 248, 252, 256, 262, 272, 294 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.О. Богун