Справа № 160/9575/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2025 рокуСправа №160/9575/25
01 квітня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до відповідача-1: Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, до відповідача-2: Державна судова адміністрація України, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення за період з 01 січня 2021р. по 01 квітня 2025р., обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2 102 грн.
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити суддівську винагороду судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2021р. у розмірі 2 270 грн., щомісячні доплати у відповідних відсотках за вислугу років, допомоги на оздоровлення, за період з 01 січня по 31 грудня 2021р., з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити суддівську винагороду судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2022р. у розмірі 2 481 грн., щомісячні доплати за вислугу років, допомоги на оздоровлення, за період з 01 січня по 31 грудня 2022р., з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити суддівську винагороду судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2023р. у розмірі 2 684 грн., щомісячні доплати за вислугу років, допомоги на оздоровлення, за період з 01 січня по 31 грудня 2023р., з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити суддівську винагороду судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2024р. у розмірі 3 028 грн., щомісячні доплати у відповідних відсотках за вислугу років, допомоги на оздоровлення, за період з 01 січня по 31 грудня 2024р. (включно), з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів;
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити суддівську винагороду судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2025р. у розмірі 3 028 грн., щомісячні доплати у відповідних відсотках за вислугу років, допомоги на оздоровлення, за період з 01 січня по 01 квітня 2025р., з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.
- зобов`язати Державну судову адміністрацію України забезпечити Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди і допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за період з 01 січня по 31 грудня 2021р., виходячи із встановленого на 01 січня 2021р. прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2 270 грн., за період з 01 січня по 31 грудня 2022р., виходячи із встановленого на 01 січня 2022р. прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2 481 грн., за період з 01 січня по 31 грудня 2023р., виходячи із встановленого на 01 січня 2023р. прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2 684 грн., за період з 01 січня по 31 грудня 2024р., виходячи із встановленого на 01 січня 2024р. прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3 028 грн., за період з 01 січня по 01 квітня 2025р., виходячи із встановленого на 01 січня 2025р. прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3 028 грн
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність дій відповідачів щодо виплати позивачу суддівської винагороди в спірний період у повному обсязі. Так, для обчислення розміру такої винагороди мав використовуватися прожитковий мінімум для працездатних осіб, а не прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, оскільки таке обчислення не передбачено законодавством та порушує права позивача.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/9575/25 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху, позивачу запропоновано усунути недоліки у встановлений судом строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року позовну заяву в частині позовних вимог за період з 19.07.2022 року по 30.11.2024 року повернуто позивачу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/9575/25 - в частині позовних вимог з 01.01.2021 року по 18.07.2022 року та з 01.12.2024 року по 01.04.2025 року, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 13 травня 2025 року.
30 квітня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від відповідача-1 в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач-1 проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що в спірний період часу закон України про державний бюджет містив положення про розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, відповідні положення неконституційними не визнавалися, а тому були застосовані до позивача. Також вказує, що його кошториси, затверджені відповідачем-2, містили видатки на виплату суддівської винагороди виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 2102,00 грн, в свою чергу відповідач-1 як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня здійснює свої повноваження в межах асигнувань, які ДСА України затвердила у його кошторисі на відповідний рік. Відповідно, відповідач-1 не міг виплачувати позивачу суддівську винагороду понад виділені для цього бюджетні асигнування, в т.ч. не міг самостійно надавати правову оцінку відповідним правовим актам. Разом з цим, просив розгляд справи проводити за відсутності його представника. Разом з відзивом надано витребувані судом докази.
08 травня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від відповідача-2 в підсистемі «Електронний Суд». Проти позову заперечує в повному обсязі та висловлює заперечення проти позову, тотожні доводам відповідача-1. Просить розглядати справу за його відсутності.
13 травня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про проведення підготовчого судового засідання без участі позивача, яка надійшла від позивача в підсистемі «Електронний Суд».
В підготовче судове засідання, призначене на 13 травня 2025 року учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 червня 2025 року.
10 червня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про проведення судового засідання без участі позивача, яка надійшла від позивача в підсистемі «Електронний Суд».
В судове засідання, призначене на 10 червня 2025 року, учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, в зв`язку з чим та враховуючи подання сторонами заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд на місці ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні, згідно ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Указом Президента України про призначення суддів від 12 березня 2012 року №193/2012 позивача призначено строком на п`ять років у місцевий загальний суд на посаду судді Київського районного суду міста Донецька.
Указом Президента України про переведення суддів від 14.02.2015 року №83/2015 у межах п`ятирічного строку позивача переведено до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська.
Наказом Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2015 року №18-к позивача зараховано до штату суду з 05.03.2015 року з окладом відповідно до штатного розпису.
Указом Президента України про призначення суддів від 24.04.2019 року №164/2019 позивача призначено у місцевий загальний суд на посаду судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська.
Наказом Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2019 року №52-к позивачу наказано приступити до виконання повноважень з 25.04.2019 року.
Відповідачем-1 надано довідки про розмір суддівської винагороди позивача, згідно яких при обчисленні розміру суддівської винагороди використано, зокрема, розрахункову величину прожиткового мінімуму 2102,00 грн:
1) за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року довідку від 29.04.2025 року №Б-с-592;
2) за період з 01.01.2022 року по 31.07.2022 року довідку від 29.04.2025 року №Б-с-595;
3) за період з 01.12.2024 року по 31.03.2025 року довідку від 29.04.2025 року №Б-с-597.
Кошториси відповідача-1 затверджено відповідачем-2 із розміром суддівської винагороди:
1) на 2021 рік 376042900,00 грн;
2) на 2022 рік 367178900,00 грн;
3) на 2024 рік 408674400,00 грн;
4) на 2025 рік 510761000,00 грн
Також в наявності інформації про стан фінансування:
1) на 2021 рік від 16.11.2023 року №4263/23;
2) на 2022 рік від 16.11.2023 року №4264/23;
3) на 2024 рік від 21.01.2025 року №246/25;
4) на 2025 рік від 04.03.2025 року №1267/25.
Вважаючи протиправним нарахування суддівської винагороди в неналежному розмірі, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.
Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII (далі Закон №1402-VIII) встановлено розмір суддівської винагороди.
У преамбулі Закону №1402-VIII зазначено, що цей Закон визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.
Частиною 1 статті 4 Закону № 1402-VIII встановлено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.
Згідно ч. 2 ст. 4 Закону № 1402-VIII зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Частиною 1 статті 135 Закону №1402-VIII визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 2 статті 135 цього Закону суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом.
Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
Приписами частини 3 статті 135 вказаного Закону визначено, що базовий розмір посадового окладу, зокрема, судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 135 Закону №1402-VIII встановлено, що до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб.
Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 року №1082-IX у ст. 7 встановив на 2021 рік:
1) прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня;
2) прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні.
Закон України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 року №1928-IX у ст. 7 встановив на 2022 рік:
1) прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні;
Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 року №3460-IX у ст. 7 встановив на 2024 рік:
1) прожитковий мінімум для працездатних осіб: 3028 гривні
2) прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: 2102 гривні.
Закон України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 року №4059-IX у ст. 7 встановив на 2025 рік:
1) прожитковий мінімум для працездатних осіб: 3028 гривні
2) прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: 2102 гривні.
Визначення прожитковому мінімуму, закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень надає Закон України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 року №966-XIV (далі Закон №966-XIV).
Відповідно до ст. 1 Закону №966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення:
дітей віком до 6 років;
дітей віком від 6 до 18 років;
осіб, які втратили працездатність.
Згідно ст. 4 Закону №966-XIV прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України після проведення науково-громадської експертизи сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг.
Порядок проведення науково-громадської експертизи встановлюється на принципах соціального партнерства та затверджується Кабінетом Міністрів України.
Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.
Застосовуючи вищевказані нормативні положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Суд звертає увагу на правовий висновок, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2025 року у справі №240/9028/24:
Безсумнівно, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі № 966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.
Водночас, законодавець починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.
Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.
Починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.
Як наслідок, відповідачі вірно забезпечити виплату позивачу суддівської винагороди виходячи з величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102,00 грн.
Враховуючи викладене, підстави для задоволення позовної заяви відсутні.
В зв`язку з відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до відповідача-1: Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, до відповідача-2: Державна судова адміністрація України про протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко