Справа № 160/2870/25
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
13 червня 2025 рокуСправа №160/2870/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі заяву про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №160/2870/25 за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, -
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2025 по адміністративній справі №160/2870/25 позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а) від 18.07.2024 №11436325/ про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №11 від 18.06.2024.

Зобов`язано Державну податкову службу України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) №11 від 18.06.2024 датою її подання на реєстрацію.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а) від 11.12.2024 №12182592/ про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №13 від 23.07.2024.

Зобов`язано Державну податкову службу України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) №13 від 23.07.2024 датою її подання на реєстрацію.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4844,00 грн. (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні 80 копійок).

02.06.2025 від представника позивача адвоката Воронова Юрія Вікторовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь ФОП ОСОБА_1 понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00грн.

В обґрунтування даної заяви зазначено, що судом не ухвалено рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, про що було заявлено позивачем в позовних вимогах, відповідні докази понесених витрат були надані суду разом із заявою про стягнення судових витрат з відповідача.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду заява про ухвалення додаткового рішення у справі розподілена судді Бухтіяровій М.М.

Зважаючи, що 12.06.2025 суддя Бухтіярова М.М. перебувала у відпустці, заяву про ухвалення додаткового рішення у справі розглянуто та постановлено судове рішення першого робочого дня.

За змістом частини першої та третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на викладене, зважаючи, що судове рішення у справі №160/2870/25 прийнято в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У позовній заяві позивач просив стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу.

07.02.2025 від представника позивача адвоката Воронова Ю.В. надійшла заява про стягнення судових витрат з відповідача, у якій просив долучити до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги № 245 від 27.01.2025, акт приймання-передачі юридичних послуг від 05.02.2025 складеного в рамках договору № 245 від 27.01.2025, рахунок № 1 від 05.02.2025 та платіжну інструкцію № 86 від 06.02.2025 на суму 8 000 грн.

19.02.2025 та 03.06.2025 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги ідентичні за своїм змістом.

Беручи до уваги, що під час ухвалення рішення суду не було вирішено розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі на підставі статті 252 КАС України.

Згідно із частиною першою та другою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною третьою статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Відповідно до частини п`ятої статті 134 цього Кодексу розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частини дев`ятою статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, положеннями Кодексу адміністративного судочинства України передбачено відшкодування витрат на професійну правничу допомогу виключно адвокатам; заявлена до стягнення сума витрат має бути співмірною з наданими послугами, обґрунтованою та пропорційною до предмета спору, ці витрати мають бути пов`язаними з розглядом справи та підтверджені відповідними доказами.

Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.09.2018 у справі № 816/416/18.

Приписами пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону № 5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до пунктів 6, 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та витрачений час.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у цій справі позивачем надано до суду ордер серії АЕ №1354512, договір про надання правової допомоги №245 від 27.01.2025, акт від 05.02.2025 приймання-передачі юридичних послуг до договору на надання правової допомоги №245 від 27.01.2025, рахунок №1 від 05.02.2025 на суму 8000,00 грн., платіжну інструкцію №86 від 06.02.2025 на суму 8000,00 грн.

Судом досліджено надані докази та встановлено наступне.

27.01.2025 між Адвокатським бюро «Воронова Юрія Вікторовича» в особі керуючого бюро Воронова Ю.В. (консультант) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги №245, предметом якого визначено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Консультант зобов`язується надавати: Клієнту юридичні послуги, а Клієнт зобов`язується своєчасно приймати та оплачувати надані в рамках даного Договору послуги. Під юридичними послугами в рамках цього договору Сторони розуміють представництво інтересів Клієнта в усіх судових інстанціях та іншу правову допомогу з оскарженням рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі: податкових накладних або відмову у такій реєстрації № 12182592/ від 11 грудня 2024 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №13 від 23 липня 2024 року та рішення № 11436325/ від 18 липня 2024 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 11 від 18 червня 2024 року (п.п.1.1.-1.2. Договору).

Відповідно до п.п. 4.1.-4.3. Договору оплата наданих Консультантом послуг здійснюється на підставі виставленого рахунку на оплату. Сторони погодили, що розмір оплати за Юридичні послуги в рамках даного Договору не може перевищувати встановлених Сторонами розмірів. Сторонами погоджено наступну вартість Послуг за Договором:

підготовка позовної заяви щодо оскарження рішення комісії регіонального рівня ГУ ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 12182592/ від 11 грудня 2024 року та рішення № 11436325/ від 18 липня 2024 року та заяв по суті спору в рамках розгляду судової справи - 8 000,00грн.;

участь в одному судового засіданні - 2000,00 грн. (у випадку призначення судом справи до розгляду в порядку з проведенням судових засідань);

представництво інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції (підготовка заяв по суті спору та заяв процесуального характеру) - 6 000,00 грн.;

представництво інтересів Клієнта в суді касаційної інстанції (підготовка заяв по суті спору та заяв процесуального характеру) - 6 000, 00 грн.

Оплата здійснюється не пізніше трьох банківських днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних послуг (наданих послуг) (п.4.4. Договору).

05.02.2025 між Адвокатським бюро «Воронова Юрія Вікторовича» в особі керуючого бюро Воронова Ю.В. (консультант) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (клієнт) було підписано Акт приймання-передачі юридичних послуг до договору про надання правової допомоги №245 від 27.01.2025.

Відповідно до п. 1.1. Акту Консультант надав, а Клієнт прийняв та зобов`язується оплатити юридичні послуги, пов`язані з підготовкою заяв по суті спору в рамках справи № 160/2870/25, що перебуває в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду відносно оскарження рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації № 12182592/ від 11 грудня 2024 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 13 від 23 липня 2024 року та рішення № 11436325/ від 18 липня 2024 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 11 від 18 червня 2024 року.

Відповідно до п. 2 Акту приймання-передачі вартість наданих послуг Сторонами погоджено в порядку та розмірах встановлених п. 4.3. Договору про надання правової допомоги №245 від 27.01.2025 і складає 8 000 грн.

05.02.2025 Адвокатським бюро «Воронова Юрія Вікторовича» було виставлено рахунок №1 на оплату юридичних послуг за актом від 05.02.2025 в рамках Договору №245 від 27.01.2025 на суму 8 000,00грн.

Згідно із платіжною інструкцією №86 від 06.02.2025 позивач здійснив оплату послуг адвоката за актом від 05.02.2025 в рамках договору №245 від 27.01.2025.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 19.12.2024 у справі № 560/853/20, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Суд, вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у даній адміністративній справі, враховує, що дана справа не викликає складності у правовому розумінні та є справою незначної складності відповідно до вимог п.10 ч.6 ст.12 КАС України, а також наявність усталеної практики з вирішення цієї категорії спорів, що вказує на можливість використання адвокатом у своїй діяльності раніше напрацьованих матеріалів та шаблонних документів, які застосовуються при розгляді судових справ даної категорії.

З наданих суду документів не вбачається можливим встановлення порядку оплати фіксованого розміру оплати послуг адвоката та витрачений адвокатом час.

Також, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), у судових засіданнях адвокат участі не брав.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про неспівмірність заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, тому на користь позивача підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1, внаслідок прийняття рішення якого сталось порушення прав позивача, сума витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00грн.

За таких обставин, витрати на правничу допомогу в сумі 2000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача-1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 252, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення у адміністративній справі № 160/2870/25.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок).

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова