Справа № 440/18591/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2025 року м. ПолтаваСправа №440/18591/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ України в Полтавській області), в якій просив суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо переведення виплати пенсії через відділення поштового зв`язку;

визнати протиправною бездіяльність ГУПФ України в Полтавській області щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії, щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 та не виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок;

зобов`язати ГУПФ України в Полтавській області перерахувати розмір пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.12.2011 з компенсацією втрати частини доходу, поновити виплату пенсії та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником.

Позов обґрунтований доводами про порушення права позивача на отримання пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в належному розмірі.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 35-36/ зазначив, що виплату пенсії ОСОБА_1 припинено з жовтня 2021 року з огляду на неотримання належних сум протягом шести місяців підряд. Підстав для перерахування пенсії на банківський рахунок позивача немає, оскільки заява про виплату пенсії від 04.12.2023 не відповідає вимогам Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників.

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Обставини справи

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджено копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 /а.с. 10/.

Наразі позивач постійно проживає на території Держави Ізраїль, що підтверджено відміткою у паспорті позивача для виїзду за кордон.

З 01.12.2011 позивачу було призупинено виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 у справі №1640/2515/18, в частині, що залишена без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019, визнано протиправними дії Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо призупинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 07.02.2018. Зобов`язано Кременчуцьке об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.02.2018.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 у справі №1640/2515/18, що набрало законної сили 25.11.2019, визнано протиправною бездіяльність Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, що полягає у не поновленні виплати ОСОБА_1 пенсії з дати припинення її виплати - з 01.12.2011. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області поновити виплату та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01 грудня 2011 року по 16 лютого 2017 року. Визнано протиправною бездіяльність Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, що полягає у не перерахуванні пенсії ОСОБА_1 з 17.11.2017 по 06.02.2018 на підставі пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03.10.2017, та у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 за період з 17.11.2017 по 06.02.2018 підвищення, встановленого статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 17.11.2017 по 06.02.2018 на підставі пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03.10.2017, а також нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 17.11.2017 по 06.02.2018 підвищення, встановлене статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Визнано протиправною бездіяльність Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації за порушення строків виплати пенсії за віком, нарахованої за період з 17.11.2017 по 06.02.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вчинити дії по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 компенсації за порушення строків виплати пенсії за віком, нарахованої за період з 17.11.2017 по 06.02.2018.

Розпорядженням Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 29.05.2018 №2042 поновлено виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 17.11.2017 по 07.02.2018.

У липні 2023 року представник позивача, ОСОБА_2 звернувся до ГУПФ України в Полтавській області із заявою, у якій просив долучити до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 заяву про перерахування пенсійних виплат на банківський рахунок, відкритий в АТ "ОТПБанк"; пенсійні виплати здійснювати на визначений банківський рахунок; надіслати на адресу представника позивача довідку про розмір нарахованої та виплаченої пенсії за віком ОСОБА_1 з грудня 2021 року по серпень 2023 року та виписку з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), враховані для розрахунку пенсії; повідомити дату та спосіб виплати пенсії /а.с. 16 - зі звороту/.

Листом від 01.08.2023 відповідач повідомив, що з 01.10.2021 виплату пенсії призупинено у зв`язку з її неотриманням /а.с. 16/. Відповідач зазначив, що поновити виплату пенсії можливо за умови особистого звернення позивача із заявою встановленого зразка відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846.

На звернення представника позивача від 15.08.2023 відповідач у листі від 21.09.2023 повідомив, що з огляду на неотримання позивачем пенсії більше року та неподання ним заяви про перерахування пенсії до банківської установи з 01.04.2021 виплату пенсії оформлено за місцем реєстрації через відділення поштового зв`язку №39600 м. Кременчука Полтавської області /а.с. 19/. У зв`язку з неотриманням сум пенсії протягом шести місяців підряд з жовтня 2021 року виплату пенсії було призупинено. Для відновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно особисто звернутися із заявою та відповідними документами до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Пенсійного фонду України.

04.12.2023 представник позивача, ОСОБА_2 звернувся до ГУПФ України в Полтавській області із заявою про поновлення з дати припинення та перерахунок розміру пенсії з компенсацією втрати частини доходів; також просив виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок, відкритий в АТ "ОТПБанк" /а.с. 15/.

Відповідач у листі від 06.12.2023 повторно повідомив, що для відновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно особисто звернутися із заявою та відповідними документами до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Пенсійного фонду України. Стосовно наданої заяви про перерахування коштів на рахунок, відкритий в АТ "ОТП Банк", відповідач зазначив, що відповідно до вимог пункту 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, заява для виплати пенсії через банківську установу подається одержувачем особисто до територіального органу Пенсійного фонду України або приймається органом Пенсійного фонду України від установи банку.

Не погодившись з наведеною позицією пенсійного органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до частини першої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У статті 25 Конституції України зазначено, що Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Статтею 46, пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Статтею 1 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV) встановлено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 5 Закону №1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до статті 7 Закону №1058-IV загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється, зокрема за принципом рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з частинами першою та частиною четвертою статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини першої статті 49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.

Статтею 51 Закону №1058-IV визначено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону №1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення Закону №1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно із частиною другою статті 49 Закону №1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому статтею 46 цього Закону.

Статтею 46 Закону №1058-IV визначено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Своєю чергою, частиною першою статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (надалі - Порядок №22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 2.8 Порядку №22-1 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати (пункт 4.7. Порядку №22-1).

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Спір у справі, що розглядається, стосується наявності підстав для поновлення, перерахунку у належному розмірі та виплати на визначений позивачем банківський рахунок сум пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.

Суд враховує, що за загальним правилом, право на призначення (перерахунок, поновлення) пенсії мають громадяни України незалежно від місця проживання, на умовах та порядку, передбачених законодавством або міждержавними угодами.

Зазначений підхід узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 30.01.2020, 30.09.2021, 09.12.2024 (справи №№489/5194/16-а, 540/4060/20, 360/777/23 відповідно).

Як зазначено у пункті 3.3. Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009, оспорюваними нормами Закону №1058-IV держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У рішенні ЄСПЛ від 07.11.2013 у справі "Пічкур проти України" (заява №10441/06, пункти 41-43, 52) Суд акцентував увагу на тому, що: якщо в Договірній державі є чинне законодавство, яким передбачено право на соціальні виплати, обумовлені або не обумовлені попередньою сплатою внесків, це законодавство має вважатися таким, що породжує майновий інтерес, який підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, для осіб, що відповідають вимогам такого законодавства; хоча Перший протокол не включає в себе право на отримання будь-яких видів виплат з соціального страхування, якщо держава вирішує створити механізм соціальних виплат, вона повинна зробити це у спосіб, що відповідає статті 14 […]; сторони провадження не оскаржували того, що якби заявник продовжив проживати на території України, він і надалі б отримував пенсію; із цього випливає, що інтереси заявника належать до сфери застосування статті 1 Першого протоколу та права на майно, яке вона гарантує; Судом встановлено, що Уряд не надав ніякого обґрунтування позбавлення заявника його пенсії лише через те, що він проживав за кордоном; ані рішення Конституційного Суду України від 7.10.2009 не вказує на те, що національні органи наводили відповідні причини для виправдання відмінності у ставленні, на яку заявник скаржився, ані Уряд під час провадження в Суді не навів жодних таких обґрунтувань.

Отже, право особи на отримання пенсії за віком, як складова частина права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Виходячи з наведеного вище нормативно-правового регулювання з 07.10.2009 в Україні виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень Закону №1058-ІV.

У межах цього провадження пенсійний орган припинив виплату позивачу пенсії за віком з жовтня 2021 року з огляду на неотримання ним пенсії через відділення поштового зв`язку протягом шести місяців підряд.

Однак, суд враховує, що позивач постійно проживає на території Держави Ізраїль та, як громадянин України, має право на отримання пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV.

У матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 наявна копія його заяви від 16.11.2017 про виплату належних сум пенсії у Кременчуцькій філії Полтавського ГРУ АТ "Приватбанк" /а.с. 43/.

Порядок виплати пенсії та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 (далі Порядок №1596, в редакції на момент виникнення спірних відносин) та визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, у тому числі допомоги на поховання і сум пенсій, грошової допомоги, недоотриманих у зв`язку із смертю одержувача, особам, які мають право на отримання таких виплат, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві (далі - органи Пенсійного фонду України) та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, виконавчого органу міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі), а у разі їх смерті - на поточні рахунки осіб, які мають право на отримання допомоги на поховання та недоотриманої суми пенсії, грошової допомоги, в уповноважених банках.

Виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України, в яких функціонують вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (пункт 4 Порядку №1596).

Як зазначено в пункті 6 Порядку №1596 одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

Згідно з нормами пунктів Порядку №1596:

- між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін (пункт 9);

- заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток1) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку (пункт 10);

- органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках; опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - опис) згідно з додатком 3 у трьох примірниках (пункт 12).

- списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів (пункт 13);

- на підставі складених документів органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення проводять протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки одержувачів (пункт 14).

Таким чином, норми статті 47 Закону №1058-ІV визначають можливість виплати пенсії через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 6 Порядку №1596 визначено, що пенсіонери самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

На сайті Пенсійного фонду України за посиланням: https://www.pfu.gov.ua/2156732-upovnovazheni-banky-cherez-yaki-zdijsnyuyetsya-vyplata-pensij-pilg-ta-zhytlovyh-subsydij-sotsialnyh-strahovyh-vyplat/ наведено перелік уповноважених банків, через які може здійснюватись виплата пенсій, серед переліку уповноважених банків є АТ КБ "Приватбанк" та АТ "ОТПБанк". Отже, АТ КБ "Приватбанк" та АТ "ОТПБанк" є уповноваженими банками, яким надано право виплати пенсії пенсіонерам, через відкритий в них поточний рахунок.

Відповідно до пункту 16 Порядку №1596 якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач - подати нову заяву до органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку.

У разі невиконання одержувачем цієї умови орган Пенсійного фонду або орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку та проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

Орган Пенсійного фонду України та орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги у разі виключення банку з переліку уповноважених банків.

Згідно з пунктом 17 Порядку №1596, якщо суми пенсії та грошової допомоги отримуються з використанням платіжної картки, строк дії якої перевищує один рік, і протягом року за такою платіжною карткою не проводилися видаткові операції особисто одержувачем, а банком протягом року не проводилася фізична ідентифікація особи, уповноважений банк повідомляє про це відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення. У такому разі орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення забезпечує проведення ідентифікації та верифікації особи на підставі пред`явленого (в обов`язковому порядку) одержувачем особисто паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та визначеного законодавством документа, в якому зазначено відомості про місце її проживання.

Пунктом 19 Порядку №1596 передбачено, що після зарахування коштів на поточні рахунки одержувачів уповноважений банк завіряє списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки та описи до них і не пізніше ніж через два робочих дні після останньої дати виплати у кожному виплатному періоді повертає органам Пенсійного фонду та органам соціального захисту населення другий примірник списків і по одному примірнику описів до них.

Незараховані суми пенсій та грошової допомоги не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів повертаються уповноваженим банком Пенсійному фонду України та органам соціального захисту населення. При цьому робиться відповідна відмітка на другому примірнику списків та описів до них.

Водночас матеріали справи не містять доказів неотримання позивачем пенсії з поточного рахунку в установі банку протягом одного року, внаслідок чого суд погоджується з доводами представника позивача про протиправність переведення виплати пенсії ОСОБА_1 на відділення поштового зв`язку №39600 у м. Кременчуці Полтавської області та, як наслідок, призупинення виплати пенсії у зв`язку з неотриманням пенсійних виплат протягом шести місяців.

Стосовно доводів пенсійного органу щодо необхідності особистого звернення про виплату пенсії, суд зауважує, що ані Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ані Порядок №22-1, не встановлюють обов`язку пенсіонера подавати заяву, зокрема, про виплату пенсії особисто, фізично прибувши до органу ПФУ.

Доводи відповідача про те, що особисто підписана заява пенсіонера може бути передана в пенсійний фонд тільки ним особисто не просто звужує конституційне право на звернення за допомогою через уповноваженого представника відповідно до Закону України "Про звернення громадян", а й взагалі унеможливлює право пенсіонера, який проживає за кордоном, на отримання пенсії.

Вказані норми Порядку №1596 звужують право позивача на пенсію у порівнянні з нормами, викладеними у спеціальному Законі (№1058-IV), що має вищу юридичну силу.

Верховний Суд у постанові від 20.01.2022 у справі №280/4551/21 зазначив, що відсутність чіткого законодавчого механізму щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне проживання за межі України, призвела до ситуації, за якої громадяни України були позбавлені можливості отримувати належні їм пенсійні виплати, або створювалися умови за яких пенсіонерам, які проживають за межами України, для отримання належних їм пенсійних виплат необхідно було докласти значних зусиль, зокрема, звертатись до суду.

Крім того, як вже зазначено вище, наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне проживання за межі України, а тому існуючі «загальні» норми не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що непроведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів.

Очевидним є те, що необхідність приїзду людей похилого віку, які виїхали на постійне проживання за межі України, виключно з метою особистого звернення до Пенсійного органу задля виправлення помилки, допущеної державою, є додатковим тягарем для таких осіб і не сприяє відновленню їх порушеного права. Такий підхід суперечить тезам, покладеним Конституційним Судом України в основу рішення від 07.10.2009 №25-рп/2009.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що дії ГУПФ України в Полтавській області щодо переведення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2021 через відділення поштового зв`язку та призупинення виплати пенсії з 01.10.2021 є протиправними.

Окрім того, суд враховує, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 у справі №1640/2515/18, в частині, що залишена без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019, визнано протиправними дії Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо призупинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 07.02.2018. Зобов`язано Кременчуцьке об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.02.2018.

А рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 у справі №1640/2515/18, що набрало законної сили 25.11.2019, визнано протиправною бездіяльність Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, що полягає у не поновленні виплати ОСОБА_1 пенсії з дати припинення її виплати - з 01.12.2011. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області поновити виплату та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01 грудня 2011 року по 16 лютого 2017 року. Визнано протиправною бездіяльність Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, що полягає у не перерахуванні пенсії ОСОБА_1 з 17.11.2017 по 06.02.2018 на підставі пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03.10.2017, та у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 за період з 17.11.2017 по 06.02.2018 підвищення, встановленого статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 17.11.2017 по 06.02.2018 на підставі пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03.10.2017, а також нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 17.11.2017 по 06.02.2018 підвищення, встановлене статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Визнано протиправною бездіяльність Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації за порушення строків виплати пенсії за віком, нарахованої за період з 17.11.2017 по 06.02.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вчинити дії по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 компенсації за порушення строків виплати пенсії за віком, нарахованої за період з 17.11.2017 по 06.02.2018.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 у справі №1640/2515/18 позивачу поновлено виплату пенсії з 01.12.2011 /а.с. 47-51/.

За період з 01.12.2011 по 16.11.2017 позивачу нарахована пенсія у щомісячному розмірі 1490,82 грн, що підтверджено довідкою ГУПФ України в Полтавській області від 25.09.2023 вих.№1600-0401-20/137/31 /а.с. 17-18/.

Основний розмір пенсії за віком обчислений з урахуванням страхового стажу тривалістю 46 років 06 місяців 05 днів /а.с. 50/.

Заробітна плата для обчислення пенсії врахована на підставі матеріалів пенсійної справи за період з 01.07.1997 по 03.06.1999 /а.с. 51/.

Позовна заява не містить доводів про не зарахування до стажу окремих періодів та не врахування довідок про заробітну плату до 01.07.2000.

Разом з тим, як підтверджено копією протоколу про перерахунок пенсії позивача за період з 01.12.2011 по 16.11.2017 /а.с. 47-49/, до пенсії ОСОБА_1 не нараховане підвищення, встановлене статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

За змістом статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Частиною першою статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (у редакції, чинній до 01.01.2015) було передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

У свою чергу, з 01.01.2015 редакцією цієї норми визначено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Залученою до матеріалів справи копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон підтверджено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже він є дитиною війни та має право на гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни", зокрема щодо отримання підвищення до пенсії за період з 01.12.2011 по 31.12.2014 у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, а з 01.01.2015 по 16.11.2017 - у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також суд встановив, що за період з 17.11.2017 по 06.02.2018 позивачу на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 у справі №1640/2515/18 нарахована пенсія у щомісячному розмірі 4093,69 грн /а.с. 44-45/.

Зокрема, з урахуванням приписів пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV у редакції Закону №2148-VIII проведено перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Водночас з 07.02.2018 по 30.09.2011 обчислення пенсії здійснено без урахування приписів пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV у редакції Закону №2148-VIII, чим порушено право позивача на належний розмір пенсійної виплати /а.с. 17-18, 52-54/.

Також за період з 07.02.2018 по 30.09.2021 позивачу не нараховане та не виплачене підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Окрім того, суд враховує, що відповідно до абзацу першого частини другої статті 42 Закону №1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

З метою забезпечення ефективної реалізації права громадян на перерахунок їх пенсії Кабінет Міністрів України 20.02.2019 прийняв постанову №124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", якою, серед іншого, затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №124).

Згідно з пунктом 5 Порядку №124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пунктом 4 Порядку №124 визначено, що коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою:

(ЗСЦ+ЗСЗ )х 50%

К = ------------------------ + 1%,

100%

де ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках);

ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою: ЗСЗ = Псзп (1): Псзп(2) х 100% - 100%,

де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення;

Псзп (2) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування коефіцієнт щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, може бути збільшено, але він не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.

Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.

Отож позивач з 2019 року має право на індексацію пенсії відповідно до абзацу першого частини другої статті 42 Закону №1058-IV та Порядку №124.

Однак, матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 не містять доказів проведення індексації пенсії позивача у 2019-2021 роках.

У силу статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

Верховний Суд у постанові від 23.12.2021 у справі №480/4737/19 зауважив, що ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

Зі змісту пункту 49 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Єфименко проти України" можливо дійти висновку про те, що не розглядається у якості ефективного засіб захисту, який: "є залежним від розсуду відповідних органів влади і не є безпосередньо доступним для того, кого він стосується".

Згідно з частинами першою, другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обираючи найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність ГУПФ України в Полтавській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 01.12.2011 по 16.11.2017 та з 07.02.2018 по 30.09.2021 підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 07.02.2018 по 30.09.2021 з урахуванням приписів пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV у редакції Закону №2148-VIII та індексації пенсії у 2019-2021 роках відповідно до абзацу першого частини другої статті 42 Закону №1058-IV та Порядку №124, а також дії ГУПФ України в Полтавській області щодо переведення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2021 через відділення поштового зв`язку та призупинення виплати пенсії з 01.10.2021.

З метою відновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати ГУПФ України в Полтавській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.12.2011 по 16.11.2017 та з 07.02.2018 по 30.09.2021 з урахуванням підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", за період з 07.02.2018 по 30.09.2021 з урахуванням приписів пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV у редакції Закону №2148-VIII та індексації пенсії у 2019-2021 роках відповідно до абзацу першого частини другої статті 42 Закону №1058-IV та Порядку №124, а також провести виплати за вирахуванням фактично сплачених сум.

Крім того, відповідача належить зобов`язати відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2021 з урахуванням підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", приписів пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV у редакції Закону №2148-VIII, з проведенням індексації пенсії відповідно до абзацу першого частини другої статті 42 Закону №1058-IV та Порядку №124.

Щодо вимоги про зобов`язання здійснювати виплату пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок суд враховує, що відповідно до висновку Верховного Суду, наведеного у пункті 64 постанови від 09.12.2024 у справі №360/777/23 Суд вважає за можливе проводити виплату пенсії громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, шляхом її перерахунку на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках. При цьому, відповідну заяву із зазначенням реквізитів рахунку може подавати представник пенсіонера за довіреністю. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не вимагається.

Таким чином, позовну вимогу ОСОБА_1 про проведення виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок належить задовольнити.

Щодо позовної вимоги про нарахування компенсації втрати частини доходу, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 46 Закону №1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 19.10.2000 №2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі Закон №2050-III), підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з частиною першою-другою статті 2 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), сума індексації грошових доходів громадян.

Враховуючи зазначені вище норми та обставини цієї справи, суд дійшов висновку, що оскільки непроведення виплати пенсії позивачу відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, то поновлення виплати пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до частини другої статті 46 Закону №1058-IV.

Зазначені висновки суду узгоджуються із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18 та Верховного Суду, викладеними, зокрема у постановах від 30.07.2020 у справі №461/5775/16-а, від 24.09.2020 у справі №0240/3646/18-а, від 09.12.2024 у справі №360/777/23.

Таким чином, суд погоджується з доводами представника позивача, що нарахування та виплата ОСОБА_1 пенсії на виконання рішення суду у цій справі має бути проведена з одночасною компенсацією втрати частини доходу за затримку виплати пенсії за період з 01.12.2011 по день фактичного виконання рішення суду у справі №440/18591/23.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з одночасним виходом за межі позовних вимог задля повного та всебічного захисту прав позивача.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач звільнений від сплати судового збору ухвалою суду від 25.12.2023 /а.с. 32/.

Інші судові витрати у справі відсутні.

Тож підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 01.12.2011 по 16.11.2017 та з 07.02.2018 по 30.09.2021 підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 07.02.2018 по 30.09.2021 з урахуванням приписів пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (у редакції Закону №2148-VIII) та індексації пенсії у 2019-2021 роках відповідно до абзацу першого частини другої статті 42 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо переведення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2021 через відділення поштового зв`язку та призупинення виплати пенсії з 01.10.2021.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.12.2011 по 16.11.2017 та з 07.02.2018 по 30.09.2021 з урахуванням підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", за період з 07.02.2018 по 30.09.2021 з урахуванням приписів пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (у редакції Закону №2148-VIII) та індексації пенсії у 2019-2021 роках відповідно до абзацу першого частини другої статті 42 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124, а також провести виплати на визначений ОСОБА_1 банківський рахунок за вирахуванням фактично сплачених сум, з одночасним нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходів за період з 01.12.2011 по день фактичної виплати нарахованим сум.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 на визначений ним банківський рахунок з 01.10.2021 з урахуванням підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", приписів пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (у редакції Закону №2148-VIII), з проведенням індексації пенсії відповідно до абзацу першого частини другої статті 42 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124, з одночасним нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходів за період з 01.10.2021 по день фактичної виплати нарахованим сум.

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 13967927; вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр КУКОБА