Справа № 520/31363/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 червня 2025 р. № 520/31363/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши матеріали позовної заяви, поданої ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо не проведення нарахування, не надання довідки про утриманий військовий збір та не виплати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) військового збору у розмірі 16172,00 грн, утриманого з грошового забезпечення за період участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації з 24.05.2022 року по 31.01.2023 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати, видати довідку про утриманий військовий збір та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) військовий збір у розмірі 16172,00 грн., утриманий з грошового забезпечення за період участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації за період з 24.05.2022 року по 31.01.2023 року.

Ухвалою суду від 18.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за вищевказаним позовом.

Відповідачем разом з відзивом на позовну заяву подано клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском процесуального строку звернення до суду. Відповідачем в обґрунтування заяви зазначено, що позивач оскаржує бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо стягнення військового збору за період з 24.05.2022 року по 31.01.2023 року. До суду з позовною заявою позивач звернувся 13.11.2024. З урахуванням вказаних норм, предмету та підстав позову, відповідач вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду з зазначеним адміністративним позовом, а тому позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Позивачем разом із позовними вимогами було заявлено клопотання про визнання поважними прочини пропуску строку звернення до суду із позовом по даній справі та поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що в обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що позивач з 07.05.2022 проходить військову службу по мобілізації, проходив службу в зоні проведення бойових дій, а також згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 від 31.05.2016 є учасником бойових дій. Окрім того, позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату спірних стягнень сум військового збору 13.09.2024, та отримав відповідь 24.09.2024. Тому пропуск строку звернення до суду з позовом у зв`язку з проходженням військової служби просить суд визнати поважним.

Суд надаючи оцінку наданим сторонами доказам на обґрунтування своїх правових позицій виходив з такого.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами частини 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або ж іншими законами.

Приписами частин третьої і п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами ч.ч.1 та 2 ст.233 КЗпП України у редакції, чинній до 19.07.2022, передбачалося, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України №2352-IX від 01.07.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі Закон №2352-IX), який набрав чинності 19.07.2022, внесено зміни до деяких законодавчих актів України, у тому числі до КЗпП України, і відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.233 КЗпП України.

Відповідно до частин першої та другої статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви), працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Суд зазначає, що положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві.

Отже, зважаючи на зміст спірних правовідносин, позивачу, в даному випадку, встановлено тримісячний строк для звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 13.02.2023 року. До суду позивач звернувся 10.11.2024, тобто поза межами визначеного законом тримісячного строку.

Разом з тим, суд бере до уваги висновки Верховного Суду викладені у постанові від 11.04.2025 у справі №520/27667/24, де зазначено, що законом № 2352-IX частини першу і другу статті 233 КЗпП викладено в такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду у тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду у місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Для правильного вирішення питання про дотримання чи пропуску позивачем строку звернення до суду необхідно з`ясувати, коли саме він отримав письмове повідомлення, що містило інформацію про суми грошового забезпечення, нараховані та виплачені йому при звільненні. Недостатнє дослідження цієї обставини може призвести до неправильного застосування норм права, що, своєю чергою, може спричинити порушення прав позивача. Саме дата отримання такого письмового повідомлення відповідно до приписів статті 233 КЗпП є визначальною для початку перебігу строку звернення до суду в правовідносинах, що є предметом судового дослідження.

Зі змісту витягу із наказу (по особовому складу цивільного захисту) від 13.02.2023 № 32 не вбачається відомостей щодо нарахованих сум, які підлягають виплаті позивачу при звільненні. Інших письмових повідомлень, грошового атестату про нараховані та виплачені позивачу суми при звільненні матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачу з метою усунення недоліків позовної заяви, та з метою всебічного з`ясування обставин справи позивачем необхідно надати до суду відомості, щодо дати отримання інформації про суми грошового забезпечення, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Відповідно до положень частини 13 статті 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 241, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Надати позивачу термін - п`ять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду відомостей, щодо дати отримання інформації про суми грошового забезпечення, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мельников Р.В.