Справа № 640/17747/20
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 червня 2025 р. № 640/17747/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Біоносенко В. В., розглянув в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовомТовариства з омбеженою відповідальністю "ПГС-ГРУП", вул. Райдужна, 7, кв.210,м. Київ,02218,
до Головного управління ДПС у м. Києві, вул. Шолуденка, 33/19,м. Київ,04116, вул. Шолуденка, 33/19,м. Київ,04116
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.04.2019 року № ,

ВСТАНОВИВ:

03.08.2020 товариство з обмеженою відповідальністю «ПГС-ГРУП» звернулось до адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у місті Києві з вимогами про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача № від 11.04.2019 про застосування штрафної санкції за затримку реєстрації податкових-накладних на загальну суму 205836,43 гривень.

04.08.2020 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва за цією позовною заявою відкрито провадження у адміністративній справі.

Одночасно з позовною заявою, ТОВ «ПГС-ГРУП» подано заяву про поновлення строку звернення до суду. Зазначена заява обґрунтована тим, що товариство свого часу не отримала спірне податкове повідомлення-рішення і дізналося про нього лише в травні 2020 року, коли у позивача виник податковий борг та було прийнято рішення про опис майна у податкову заставу. Позивач звернувся з відповідним запитом до відповідача та отримав копію спірного ППР.

Відповідач з приводу можливості поновлення строку звернення до суду свою позицію не висловив.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.56.18. ст.56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до ст.102 ПК України, строк давності визначений у 1095 днів (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно правової позиції, викладеної Верховним Судом у постановах від 27.01.2022 у справі №160/11673/20, від 26.11.2020 у справі №160/11673/20, визначено що строк звернення до суду у справах про оскарження податкових повідомлень-рішень визначається ст.122 КАС

По-перше, правова позиція Верховного Суду про те, що у зазначеної категорії спорів необхідно застосовувати строки, передбачені ст.122 КАС України, а не строки, передбачені ст.102 ПК України, була викладена вперше лише у постановах від 26.11.2020 та 27.01.2022, тобто до того моменту, як позивач звернувся до суду з цим позовом.

По-друге, відповідно до ст.122 КАС строк звернення до суду обраховується з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У цьому випадку, відповідачем не доведена та обставина, що спірне податкове повідомлення-рішення було своєчасне вручене позивачу в квітні 2019 року. Будь-які докази вручення цього ППР представникам ТОВ «ПГС-ГРУП» відсутні. За таких обставин, твердження позивача про початок перебігу строку визначеного ст.122 КАС України лише у травні 2020 року, з моменту коли товариство дізналося про наявність податкового боргу на підставі спірного податкового повідомлення-рішення, залишилося неспростованим.

По-третє, відповідно до ст.57 Конституції України, кожному гарантується право знати свої права і обов`язки. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, відповідно до Конституцію України, громадяни зобов`язанні знати та виконувати закони та інші нормативні-правові акти, доведені до їх відома у встановленому порядку.

Правові висновки Верховного Суду обов`язкові іншими судами та суб`єктами владних повноважень при застосуванні таких норм права.

Обов`язку громадян знати про існуючи правові позиції Верховного Суду, Конституції України, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» та КАС України не містить.

Відповідно до принципу легітимних очікувань органи публічної влади повинні не лише дотримуватися приписів актів законодавства, а й своїх обіцянок та пробуджених очікувань.

В самому спірному податковому повідомленні-рішення, прямо зазначено, що воно може бути оскаржене відповідно до вимог ст.56 ПК України.

Враховуючи, що норми ст.ст.56, 102 ПК України, що передбачають права платника податків на оскарження у судовому порядку податкових повідомлень-рішень контролюючого органу протягом 1095 днів, не скасовані, і є діючими, суд вважає, цілком розумним, що у позивача могли виникнути легітимні очікування, що він має право на оскарження рішення відповідача протягом строку визначеного у Податковому кодексі України. Про існування правових позицій Верховного Суду, як обмежили строк звернення платника податків до суду строком в шість місяців, позивач може не знати, та не зобов`язаний знати.

Оскільки, зазначена юридична невизначеність щодо застосування строків звернення до суду, виникла внаслідок дій владних суб`єктів, суд не може у такому випадку, покласти тягар негативних наслідків невизначеності, саме на платника податків, а не суб`єкта владних повноважень.

За таких обставин, суд вважає, що наявність у ПК України не скасованої норми про право платника податків на оскарження рішення контролюючого органу протягом 1095 днів, породжує у платника справедливі та легітимні очікування на те, що він має реалізувати свої права саме протягом цього строку, та є поважною причиною пропуску строку в шість місяців визначеного судової практикою.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, про необхідність визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити їх.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду задовольнити.

2. Визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити їх.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя В. В. Біоносенко