Справа № 240/3116/25
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/3116/25

категорія 102020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України, третя особа - Громадська організація "Проти придурків та ідіотів" про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

Визнати бездіяльність Державного агентства лісових ресурсів України у наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 29.09.2024 року "29.09.24 ДАЛУ запит проект закону оприлюдн".

Зобов`язати Державне агентство лісових ресурсів України надати ОСОБА_1 відповідь на його запит від 29.09.2024 року "29.09.24 ДАЛУ запит проект закону оприлюдн".

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позов відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що на запит позивача йому надано відповідь листом від 03.10.2024.

25.02.2025 до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, у якій позивач просить пункт 1 позовних вимог просить викласти у наступній редакції:

" Визнати відповідь Державного агентства лісових ресурсів України у наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 29.09.2024 року "29.09.24 ДАЛУ запит проект закону оприлюдн", яка викладена у листі №06-08/5616/24 від 03.10.2024 протиправною.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що у своєму листі відповідач не надав відповіді на поставлені ним питання, не роз"яснив порядок оскарження.

Ухвалою від 05.03.2025 уточнену позовну заяву прийнято до розгляду та встановлено відповідачу строк для надання відзиву на заяву.

У встановлений строк відзиву від відповідача не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач звернувся до відповідача із запитом від 29.09.2024, у якому просить надати інформацію:

1) хто (посада, ім"я, прізвище) приймав рішення про оприлюднення проекту Закону України "Про особливості управління об`єктами державної власності в лісовій галузі та порядок утворення та діяльності спеціалізованого лісогосподарського акціонерного товариства "Ліси України";

2) копію доручення Держлісагентства Товариству лісників України про розміщення повідомлення від 21.02.2024 про оприлюднення проекту Закону України "Про особливості управління об`єктами державної власності в лісовій галузі та порядок утворення та діяльності спеціалізованого лісогосподарського акціонерного товариства "Ліси України".

На запит від 29.09.2024 (№ ЗПІ-266 від 30.09.2024) відповідач надав відповідь у листі № 06-08/5616-24 від 03.10.2024.

Позивач вважає, що відповідачем не надано повну відповідь на поставлені питання, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Стаття 34 Конституції України встановлює, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" №2939-VI (далі - Закон №2939-VI), публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 названого Закону передбачено, що право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє (пункти 1 та 2 частини 1 названої правової норми). Доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пункт 2 частини 1 статті 5 Закону №2939-VI).

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів, а також юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради (пункти 2 та 5 частини 1 статті 13 Закону №2939-VI).

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону №2939-VI, усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Частинами 1 та 2 статті 19 Закону №2939-VI визначено, що запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини 2 статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною 5 статті 19 цього Закону (частина 1 статті 22 Закону №2939-VI).

Частиною 2 статті 22 Закону №2939-VI закріплено, що відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Позивач звернувся до відповідача із запитом від 29.09.2024 , у якому просив надати інформацію:

1) хто (посада, ім"я, прізвище) приймав рішення про оприлюднення проекту Закону України "Про особливості управління об`єктами державної власності в лісовій галузі та порядок утворення та діяльності спеціалізованого лісогосподарського акціонерного товариства "Ліси України";

2) копію доручення Держлісагентства Товариству лісників України про розміщення повідомлення від 21.02.2024 про оприлюднення проекту Закону України "Про особливості управління об`єктами державної власності в лісовій галузі та порядок утворення та діяльності спеціалізованого лісогосподарського акціонерного товариства "Ліси України".

На запит від 29.09.2024 (№ ЗПІ-266 від 30.09.2024) відповідач надав відповідь у листі № 06-08/5616-24 від 03.10.2024, в якому повідомив позивача, що у відповідності до вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", повідомлення про оприлюднення підписного головою Державного агентства лісових ресурсів ОСОБА_2 проекту Закону України "Про особливості управління об`єктами державної власності в лісовій галузі та порядок утворення та діяльності спеціалізованого лісогосподарського акціонерного товариства "Ліси України" було оприлюднено на офіційному вебсайті Держлісагентсва та знаходиться у відкритому доступі.

Стосовно доручення Товариству лісників України на розміщення повідомлення від 21.02.2024 про оприлюднення зазначеного проекту, то такого доручення Держлісагентство не надавало.

Таким чином, відповідачем надано відповідь лише на пункт 2 запиту. На пункт 1 запиту лист відповідача відповіді не містить. Інформація, що міститься у листі у цій частині не стосується суті запиту.

Відтак, відповідач допустив саме протиправну бездіяльність, яка полягає у ненаданні відповіді на пункт 1 запиту позивача.

Враховуючи протиправність бездіяльності відповідача щодо ненадання повної інформації, запитуваної позивачем, з метою захисту порушеного права позивача, суд приходить до висновку, що належним способом відновлення його порушеного права є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути запит позивача від 29.09.2024 року "29.09.24 ДАЛУ запит проект закону оприлюдн", з урахуванням висновків суду у цій справі.

Згідно із ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх часткового задоволення.

За відсутності документально підтверджених судових витрат питання про їх розподіл суд не вирішує.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державного агентства лісових ресурсів України (вул. Руставелі Шота, 9А,м. Київ,01001. ), третя особа - Громадська організація "Проти придурків та ідіотів" (вул. Святкова, буд.48,м. Коростишів, Житомирська обл., Житомирський р-н,12504. ) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державного агентства лісових ресурсів України, яка виразилася у ненаданні публічної інформації на пункт 1 запиту ОСОБА_1 від 29.09.2024 року "29.09.24 ДАЛУ запит проект закону оприлюдн".

Зобов`язати Державне агентство лісових ресурсів України повторно розглянути пункт 1 запиту ОСОБА_1 від 29.09.2024 року "29.09.24 ДАЛУ запит проект закону оприлюдн" з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос

16.06.25