Справа № 120/12716/24
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

16 червня 2025 р. Справа № 120/12716/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши в письмовому провадженні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що в період з 10 вересня 2022 року по 05 квітня 2024 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Проте під час проходження військової служби протягом 2020-2024 років грошове забезпечення йому нараховувалося та виплачувалося, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, хоча мало б бути розраховано з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року.

За таких обставин позивач звернувся з цим позовом до суду з вимогою зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період з 10 вересня 2022 року по 05 квітня 2024 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" та Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік".

Ухвалою від 02 жовтня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

28 жовтня 2024 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому, окрім іншого, йшлося про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до адміністративного суду, що було розцінено судом як клопотання про залишення позову без розгляду.

Ухвалою від 29 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, що містить позовна заява, шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску в частині позовних вимог, що стосуються виплати окремих сум грошового забезпечення, починаючи з 19 липня 2022 року.

10 червня 2025 року на виконання вимог ухвали від 29 травня 2025 року позивачем подано до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Обґрунтовуючи подану заяву, позивач зазначив, що в період з 10 вересня 2022 року по 05 квітня 2024 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час вирішення питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду слід з`ясувати наявність/відсутність документального підтвердження ознайомлення позивача з розміром та складовими нарахованого та виплаченого у спірному періоді грошового забезпечення, тобто із відповідними розрахунковими листами, довідками про грошове забезпечення тощо.

Так, 29 травня 2024 року позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою, у якій просив надати інформацію щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення за період проходження служби, проте відповіді не отримав.

21 серпня 2024 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 зі скаргою, у якій просив сприяти у наданні військовою частиною НОМЕР_1 відповіді на його заяву від 29 травня 2024 року. 18 вересня 2024 року позивачу надійшла відповідь на його скаргу, до якої долучено довідку про нарахований дохід ОСОБА_1 за період з 10 вересня 2022 року по 05 квітня 2024 року із детальним зазначенням складових отримуваного позивачем грошового забезпечення, а тому, на думку позивача, саме з цього моменту слід обчислювати строк звернення до суду в даному випадку. При цьому із позовною заявою до Вінницького окружного адміністративного суду позивач звернувся 27 вересня 2024 року, тобто в межах тримісячного строку звернення.

Окремо позивач вказав на те, що на дату виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 йому не вручався грошовий атестат.

За наведених обставин позивач просить поновити строк звернення до адміністративного суду із цим позовом.

Розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд зважає на таке.

Підстави та порядок залишення позовної заяви без розгляду визначені статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Водночас частинами 3, 4 статті 123 КАС України передбачено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Зі змісту наведених норм слідує, що у разі виявлення факту пропуску позивачем строку звернення до суду після відкриття провадження в адміністративній справі позивачу слід надати можливість подати заяву про поновлення строку звернення до суду та обґрунтувати причини пропуску такого строку.

Такі висновки узгоджуються з приписами частини 13 статті 171 КАС України, згідно з якими суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

При цьому частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Водночас особливості строку звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), частиною 1 якої передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, за загальним правилом, строк звернення до адміністративного суду становить шість місяців, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу положень частини 3 статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Тобто, у редакції КЗпП України, що була чинною до 19 липня 2022 року, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник мав право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати (грошового забезпечення) без обмеження будь-яким строком.

Відтак в період до 18 липня 2022 року строк звернення до суду з цим позовом не пропущений.

Водночас щодо вимоги здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення у період після 19 липня 2022 року, то слід зазначити, що 19 липня 2022 року набув чинності Закон України від 01 липня 2022 року № 2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", яким внесені зміни до законодавства про працю.

Так, пунктом 18 частини 1 розділу І Закону № 2352-IX назву та частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

"Стаття 233. Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів.

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Отже, Законом № 2352-IX внесено зміни до статті 233 КЗпП України, а відтак змінено нормативне регулювання правовідносин, які виникли з питань щодо стягнення (виплати) заробітної плати (її складових).

Відтак, починаючи з 19 липня 2022 року, у КЗпП України відсутня норма, яка б передбачала право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці без обмеження будь-яким строком.

Водночас після внесення Законом № 2352-IX відповідних змін частиною другою статті 233 КЗпП України установлено строк звернення до суду у справах про звільнення (місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення) та у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні (тримісячний строк з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні).

При цьому варто звернути увагу на те, що питання щодо застосування строку звернення до суду з позовними вимогами, які стосуються перерахунку грошового забезпечення військовослужбовця за період з 01 лютого 2020 року по 30 березня 2023 року, було предметом дослідження судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23.

У вказаній справі судова палата, вирішуючи питання щодо застосування статті 233 КЗпП України в частині строку звернення до суду з вимогами про стягнення заробітної плати, дійшла таких висновків (дослівно):

"Якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин").

З урахуванням пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 відлік тримісячного строку звернення до суду зі спорами, визначеними статтею 233 КЗпП України, почався 01 липня 2023 року."

Отже, Верховний Суд в постанові від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23 виснував, що до вимог щодо виплати грошового забезпечення після 19 липня 2022 року застосовні норми вже нині чинної редакції статті 233 КЗпП України, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду з дня одержання особою письмового повідомлення про суми, що нараховані та виплачені при звільненні.

У зв`язку із цим зроблено висновок про те, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову (у частині вимог за період з 19 липня 2022 року) слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

Виходячи з цього, судова палата Касаційного адміністративного суду зауважила, що саме дата вручення позивачу зазначеного документа є подією, з якою пов`язаний початок перебігу строку звернення до суду.

Як свідчить зміст позовної заяви, предметом оскарження у цій справі визначено зокрема протиправні дії відповідача щодо обчислення грошового забезпечення за період з 19 липня 2022 року шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року.

Водночас у поданій заяві позивач стверджує про те, що під час виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 йому не вручено грошовий атестат, а під час проходження військової служби не міг знати про порушення прав та інтересів, оскільки не був обізнаним із інформацією щодо всіх складових отримуваного грошового забезпечення за період з 10 вересня 2022 року по 05 квітня 2024 року.

Натомість, про конкретні розміри складових грошового забезпечення ОСОБА_1 дізнався лише з листа військової частини від 30 серпня 2024 року, до якого було долучено довідку про нарахований дохід за період з 10 вересня 2022 року по 05 квітня 2024 року та який отримано позивачем 18 вересня 2024 року.

Відтак в даному випадку позивачу стало відомо про порушення його прав та законних інтересів з листа військової частини НОМЕР_1 від 30 серпня 2024 року, натомість до суду із цим позовом ОСОБА_1 звернувся 27 вересня 2025 року, тобто в межах тримісячного строку звернення до суду з дня отримання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні.

За таких обставин заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволенню не підлягає, оскільки з наданих позивачем пояснень та документів слідує, що такий строк ОСОБА_1 не пропущено.

Як наслідок, у клопотанні представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити, адже судом встановлено, що позивачем не пропущено строк звернення до суду.

Відповідно до частини 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків (частина 14 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на те, що позивачем усунуто недоліки, що містила позовна заява, тому розгляд справи слід продовжити.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду зилишити без задоволення.

Продовжити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович