Справа № 120/11850/24
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 р. Справа № 120/11850/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач ) про визнання рішення протиправним, його скасування та зобов`язання вчинити дії.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовуються протиправністю винесеного відповідачем рішення від 11.07.2024 про відмову у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з часу набуття на неї права (30.09.2021) на підставі документів, поданих Комісією з реорганізації ГУ ДФС у Луганській області на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.11.2023 у справі за №120/16834/21-а.

Також позивач просить зобов`язати відповідача виплатити йому різницю пенсії з моменту звільнення зі служби (30.09.2021) по даний час, з відповідними перерахунками та індексаціями відповідно до пункту "а" статті 12 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Ухвалою від 12.09.2024 судом відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Крім того, встановлено відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

20.09.2024 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач проти позову заперечує. Зазначає, що оскільки на момент звільнення у позивача відсутня необхідна вислуга років, а саме 25 календарних років, підстави для призначення пенсії відповідно до п. а стаття 12 Закону №2262 відсутні.

Інших заяв від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив, що наказом ДФС України від 20.09.2021 №1329-о позивача 30.09.2021 звільнено з посади начальника другого відділу УОЗ зон проведення АТО ГУ ДФС у Луганській області за пунктом 64 підпунктом г ( через скорочення штатів ) відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Вислуга років ОСОБА_1 станом на 30 вересня 2021 року була визначена у календарному обчисленні 23 роки 10 місяців 15 днів, у пільговому обчисленні 33 роки 01 місяць 23 дні.

01.10.2021 ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. б 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Як зазначає позивач, 01.11.2021 він звернувся до Головного управління ДФС у Луганській області зі заявою в якій просив підготувати та направити документи до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для перерахунку його пенсії, а саме призначення пенсії на підставі пункту "а" ст. 12 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби".

Однак Головне управління ДФС у Луганській області листом від 15.11.2021 №688/14/12-97-05, повідомило позивача про те, що станом на 30.09.2021 вислуга його років у календарному обчисленні становить 23 роки 10 місяців 15 днів, у пільговому обчисленні 33 роки 01 місяць 23 дні, загальний страховий стаж для призначення пенсії 33 роки 06 місяців 24 дня. Вказано, що при звільненні позивачу було враховано в вислугу років в пільговому обчисленні періоди участі в антитерористичній операції з 16.07.2015 по 30.04.2018 та з 30.04.2018 по 10.08.2018, з 27.02.2020 по 24.09.2021, на пільгових умовах у розрахунку один місяць служби за три місяці. В той же час зазначено, що підготувати та надати необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" ст. 12 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби" не вбачається за можливе, зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 на дату звільнення не достатньо календарної вислуги років, яка встановлена нормою пункту а ст. 12 Закону № 2262.

З такою відмовою позивач не погодився та звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06.11.2023 у справі №120/16834/21-а позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Луганській області щодо відмови у підготовці та направленні необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Зобов`язано Головне управління ДФС у Луганській області оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з часу набуття на неї права, тобто з часу звільнення зі служби ( 30.09.2021 ).

На виконання вказаного судового рішення, 28.06.2024 Головне управління ДФС у Луганській області підготувало та направило до ГУ ПФУ у Вінницькій області документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 та пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Розглянувши подання про призначення пенсії Головного управління ДФС у Луганській області від 28.06.2024 та додані документи, ГУ ПФУ у Вінницькій області рішенням від 11.07.2024 відмовило позивачу у перерахунку пенсії за вислугу років згідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у зв`язку з відсутністю достатньої календарної вислуги років (25 років) на момент звільнення зі служби.

Також в даному рішенні відповідач вказав, що оскільки рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/16834/21-а від 06.11.2023 не містить зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії за вислугу років згідно п. а ст. 12 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби"

Вважаючи, що пенсійний орган, протиправно відмовив йому у перерахунку пенсії, а саме призначенні пенсії за вислугу років відповідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби", ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту порушених, на його думку, прав та інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до п. "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1- 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних роки і більше.

Статтею 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 цього Закону встановлено порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (далі - Порядок №393).

Порядок №393 визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Положеннями статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що право на пенсію за вислугу років відповідно виникає за наявності двох умов: звільнення зі служби та наявності необхідної вислуги років.

Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Порядком №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Порядком №393.

Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Постановою № 393.

Визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" як єдину обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік, й буде відповідати правилу, закріпленому в частині четвертій статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З урахуванням викладеного суд вважає, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

З аналізу вищезазначених норм права випливає, що моментом виникнення у позивача права на пенсію за вислугою років є дата звільнення зі служби, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати умови призначення пенсій за вислугу років, які діяли на момент звільнення ОСОБА_1 зі служби.

Так, відмовляючи у переведені позивача на пенсію за вислугою років відповідно п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відповідач виходив з того, що на день звільнення зі служби календарна вислуга років позивача за час його роботи становила 23 роки 10 місяців 15 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років за пунктом "а" ст. 12 Закону № 2262 з огляду на те, що пенсія за вислугу років призначається при наявності саме календарної, а не загальної чи пільгової вислуги років.

Втім, суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18.

У вищезазначеній постанові Судова палата сформувала наступні правові висновки: "В цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до постанови № 393".

З урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а та у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним оскарженого розпорядження відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Також суд вказує на те, що відповідачем залишено поза увагою подання Головного управління ДФС у Луганській області від 28.06.2024 №36/12-97 в якому було зазначено, що вислуга років позивача, як і в пільговому так і в календарному обчисленні стажу його роботи на день звільнення становить 33 роки 01 місяць 23 дні.

Оскільки вислуга років позивача, як і в пільговому так і в календарному обчисленні стажу його роботи на день звільнення становить 33 роки 01 місяць 23 дні у відповідності до пункту "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", він набув право на призначення пенсії за вислугою років на підставі вказаного Закону.

Вказана позиція узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 25.05.2022 у справі №480/4643/20.

Окремо суд звертає увагу і на інших постановах Верховного Суду від 31.08.2023 у справі №200/4951/22, від 11.09.2023 у справі №480/4827/22, від 15.09.2023 у справі №380/10714/22, у яких судом касаційної інстанції сформований правовий висновок, відповідно до якого для призначення пенсії за вислугу років за Законом №2262-XII календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року. Натомість після 19 лютого 2022 року зарахування строку на пільгових умовах до вислуги років застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії.

Оскільки позивач був звільнений з військової служби 30.09.2021, тому до спірних правовідносин застосовуються норми Порядку № 393, чинні станом на дату звільнення позивача зі служби.

Крім того, право на призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно пункту "а" статті 12 Закону №2262-XII встановлено рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06.11.2023 у справі №/16834/21-а, яке набрало законної сили, а тому вказана обставина повторно не доказується, у відповідності до частини четвертої статті 78 КАС України.

Відтак, з огляду на викладене, суд вважає, що відповідач, дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності у позивача, станом на час звільнення, необхідного стажу для призначення йому пенсії за вислугою років згідно із пунктом "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, та безпідставно відмовив позивачу у переведенні на пенсію за вислугу років на підставі п. "а" ст.12 вказаного Закону.

За таких обставин оскаржуване рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 11.07.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги зобов`язального характеру про зобов`язання відповідача перевести позивача на пенсію за вислугу років згідно пункту а статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з часу набуття на неї права, то суд зазначає таке.

У відповідності до пунктів 6, 17, 18 Постанови Правління ПФУ № 3-1 від 30.01.2007 Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.

У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Згідно до статті 50 Закону № 2262-ХІІ, пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів а, в статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

За приписами статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач має право на переведення на пенсію за вислугою років за пунктом "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ з дня призначення йому пенсії за вислугу років 01.10.2021.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплатити різницю пенсії з часу набуття на неї права по даний час, з відповідними перерахунками та індексаціями, то суд зазначає, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на призначення/перерахунок пенсії відповідно до пункту "а" статті 12 Закону №2262. Відповідно, питання щодо виплати різниці (заборгованості) між нарахованою (в майбутньому) та отриманою пенсією є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на призначення/перерахунок.

Відтак, спір щодо не виплатити різниці (заборгованості), відсутній на час звернення позивача у цій справі до суду. Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо призначення/перерахунку призначеної позивачу пенсії на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині будуть порушені. Як і відсутні підстави вважати, що пенсія позивачу буде виплачена без відповідних перерахунків та індексацій.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.

Крім того, задоволення судом позовних вимог у спосіб зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.10.2021 з урахуванням уже виплачених сум якраз і матиме наслідок для відповідача здійснити виплату позивачу усіх недоплачених сум, на які позивач мав право з 01.10.2021, без зайвої конкретизації про це у судовому рішенні. Отже підстав для задоволення позову в цій частині суд не вбачає.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та дій і докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог у спосіб визначений судом

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд не вирішує питання про його стягнення з відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 11.07.2024 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати з 01.10.2021 ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" на підставі документів, поданих Комісією з реорганізації ГУ ДФС у Луганській області на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.11.2023 у справі за №120/16834/21-а, та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 16.06.25.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович