Справа № 440/14238/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 червня 2025 р.Справа № 440/14238/23
Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Макаренко Я.М., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Спаскіна О.А. членів колегії: судді Любчич Л.В., судді Жигілія С.П. по справі 440/14238/23

за позовом ОСОБА_1

до Офісу Президента України в особі Комісії при Президенті України з питань громадянства треті особи Уповноважений Верховної Ради України з прав людини

про визнання дій протиправними та незаконними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу Президента України в особі Комісії при Президенті України з питань громадянства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, в якому просив:

- визнати протиправними і незаконними дій Комісії при Президентові України з питань громадянства щодо порушення Порядку №215, повторного розгляду матеріалів про прийняття ОСОБА_1 до громадянства України, відкликання рішення (індивідуального акта), оформленого протоколом №1 від 13 квітня 2021 року про внесення Президентові України пропозицій щодо задоволення заяви про прийняття до громадянства України ОСОБА_1 разом із проектом указу Президента України про прийняття до громадянства України ОСОБА_1 та щодо повторного ухвалення рішення (індивідуального акта), оформленого протоколом №5 від 13 квітня 2023 року;

- зобов`язати Комісію при Президентові України з питань громадянства негайно внести проект Указу Президента України про прийняття до громадянства України ОСОБА_1 для виконання Президентом України пункту 113 Порядку №215;

- зобов`язати Комісію при Президентові України з питань громадянства до виконання Президентом України пункту 113 Порядку №215 утриматися від вчинення дій, пов`язаних з матеріалами про прийняття до громадянства України ОСОБА_1 , які на виконання пункту 111 Порядку №215 вже 13 квітня 2021 року були розглянуті та були задоволені.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 по справі № 440/14238/23 залишено без змін.

16.05.2024 справу № 440/14238/23 відповідно до вимог ст. 326 КАС України передано до канцелярії суду для повернення до суду першої інстанції.

27.05.2025 до Другого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про виправлення описки в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2024 у справі № 440/14238/23.

28.05.2025 Другим апеляційним адміністративним судом було витребувано матеріали справи №440/14238/23 з Полтавського окружного адміністративного суду для розгляду заяви про виправлення описки.

28.05.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява про залишення заяви про виправлення описки у судовому рішенні без розгляду.

До Другого апеляційного адміністративного суду справа № 440/14238/23 надійшла 10.06.2025.

Суддя Спаскін О.А. з 04.06.2025 по 10.06.2025 перебував у щорічній основній відпустці.

Відповідно до ч. 3 ст. 253 КАС України, заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів з дня її надходження.

12.06.2025 до Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Спаскіна О.А., суддів Любчич Л.В., Жигилія С.П.

В обґрунтування заяви позивачем зазначено, що колегією суддів тривалий час не розглядалася заява від 28.05.2025 про залишення заяви про виправлення описки в постанові апеляційного суду від 30.04.2024.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2025 року визнано заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Спаскін О.А., суддів Любчич Л.В., Жигилій С.П. у адміністративній справі № 440/14238/23 необґрунтованим та відповідно до статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передати справу № 440/14238/23 для вирішення питання про відвід іншим складом суду у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частиною одинадцятою вказаної статті визначено, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

На підставі протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями вирішення питання про відвід у справі №440/14238/23 передано у провадження судді Макаренко Я.М. 13 червня 2025 року.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Спаскін О.А., суддів Любчич Л.В., Жигилій С.П., необхідно зазначити наступне.

Згідно з частиною першою статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За вимогами частини третьої статті 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси

Ця норма узгоджується зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення Європейського Суду з прав людини від 10 грудня 2009 року у справі "Мироненко і Мартенко проти України", заява № 4785/02 та рішення Європейського Суду з прав людини від 9 січня 2013 року у справі "Олександр Волков проти України", заява № 21722/11).

Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Мікалефф проти Мальти").

Європейський Суд з прав людини в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Тобто, відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Спаскіна О.А., суддів Любчич Л.В., Жигилія С.П., позивач зазначає, лише про те, що тривалий час не було розглянуто його заяву від 28.05.2025 про залишення без розгляду заяви від 27.05.2025 про виправлення описки в судовому рішенні, у зв`язку з чим колегія суддів заінтересована в результаті розгляду цієї справи.

Однак, наведені в заяві про відвід доводи, не можуть розцінюватись як підстави для відводу суддів, оскільки за своєю суттю є незгодою із процесуальними діями суддів, вчиненими під час розгляду справи.

Зазначені в заяві ОСОБА_1 про відвід суддям Спаскіна О.А., суддів Любчич Л.В., Жигилія С.П. підстави не свідчать про упередженість або необ`єктивність суддів, пряму чи опосередковану заінтересованість в результаті розгляду справи, а фактично відображають власну позицію позивача, що відповідно до положень ч. 4 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути підставою для відводу.

Стверджувальні судження апелянта є бездоказовими, а наведені аргументи не відповідають критерію «об`єктивно обґрунтований».

Тобто, обставини, якими заявник обґрунтовує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості, необ`єктивності та заінтересованості в результаті розгляду справи колегії суддів, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості суддів як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", яким керується Європейський суд з прав людини.

Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені підстави для відводу суддів Другого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді Спаскіна О.А., суддів Любчич Л.В., Жигилія С.П. є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, оскільки підстави для відводу суддів Другого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді Спаскіна О.А., суддів Любчич Л.В., Жигилія С.П. необґрунтовані та не доведені, заява ОСОБА_1 про відвід суддів Другого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді Спаскіна О.А., суддів Любчич Л.В., Жигилія С.П. у адміністративній справі №440/14238/23 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Другого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді Спаскіна О.А., суддів Любчич Л.В., Жигилія С.П.у адміністративній справі №440/14238/23 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Макаренко Я.М.