Справа № 340/1414/25
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/1414/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В И К Л А Д О Б С Т А В И Н:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо застосування з 01.01.2025 понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2025 90% від грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії та без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Зазначає, що з 01.01.2025 відповідачем було проведено перерахунок його пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану, після якого розмір його пенсії з урахуванням максимального розміру склав 25588,31 грн. Також позивач зазначає, що звернувся до пенсійного органу із заявою щодо протиправності обмеження виплати пенсії максимальним розміром, на яку отримав відповідь про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії та виплату у повному розмірі, оскільки розмір пенсії визначений на виконання постанови КМУ від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" та з врахуванням ст.46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" № 4059-ІХ і тому пенсія виплачена із застосуванням обмежувальних коефіцієнтів у меншому розмірі. Свої дії головне управління пояснює виконанням вимог Постанови КМУ від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану". Позивач такі дії відповідача вважає протиправними та з цих підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 відкрито провадження у даній справі, розгляд вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, в яких зазначив, що відповідний перерахунок з 01.01.2025 пенсії позивача здійснено на виконання статті 46 Закону України "Про Державний бюджет на 2025 рік" та постанови №1 після якого розмір пенсійної виплати склав 25588,31 грн. Стверджує, що наведені вище законодавчі акти є діючими, тож обов`язкові до застосування. Додатково відповідач зазначив, що Постанова № 1 передбачає, що коефіцієнти застосовуються лише до тієї частини пенсії, яка не є забезпеченою внесками. Так, коефіцієнти не застосовуються до частини пенсії, обчисленої зі страхових внесків (розмір пенсії, обчисленої відповідно до частини першої статті 27, абзацу другого частини першої статті 28 і статті 29 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування), навіть якщо вона більша за 10 розмірів прожиткового мінімуму. Тобто положення пункту 1 постанови № 1 поширюється на розміри пенсій, які становлять від 23610 грн і не покриті страховими внесками до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування. Також відповідач вказав, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1279 від 16.12.2020 року "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги" з квітня 2021 року фінансування виплат пенсій здійснюється централізовано Пенсійним фондом України, а ГУ ПФУ в Кіровоградській області не має таких функцій.

Ухвалою від 26.03.2025 суд зупинив провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі №320/2229/25. Ухвалою суду від 12.06.2025 провадження у справі поновлено.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З 01.01.2025 проведено перерахунок пенсії позивача згідно з постановою КМУ від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" (далі Постанова №1), після якого розмір його пенсії з урахуванням максимального розміру склав 25588,31 грн.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області із заявою від 08.01.2025, у якій просив скасувати понижуючі коефіцієнти, що передбачені Постановою №1 та виплачувати пенсію з 01.01.2025 у попередньому розмірі (а.с.5).

Листом від 27.01.2025 за вих. №824-350/Г-03/8-1100/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило позивача, що з 01.01.2025 виплата пенсії проводиться з урахуванням положень статті 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" від 19.11.2024 №4059-IX (далі - Закон №4059-IX) та Постанови №1 і складає 25588,31 грн (а.с.7).

Позивач не погодився із такими діями відповідача у проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2025 на підставі положень статті 46 Закону №4059-IX та із застосуванням понижуючих коефіцієнтів, встановлених Постановою №1, тому звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України, кожному громадянину гарантується право на соціальний захист. Це право охоплює забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з причин, що не залежать від особи, а також у разі настання старості та в інших випадках, передбачених законом. Держава гарантує реалізацію цього права через систему загальнообов`язкового державного соціального страхування, яка фінансується за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ, організацій, а також з державного бюджету та інших джерел соціального забезпечення. Крім того, держава сприяє розвитку мережі закладів різних форм власності для догляду за непрацездатними особами.

Частина друга статті 64 Конституції України передбачає, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть запроваджуватися окремі обмеження прав і свобод людини і громадянина з обов`язковим визначенням строку їх дії. Водночас окремі конституційні права, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62 та 63 Конституції України, не підлягають обмеженню за жодних умов.

На підставі статті 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який був затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану допускається тимчасове обмеження конституційних прав і свобод громадян, визначених статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України. Також можливе введення тимчасових обмежень прав та законних інтересів юридичних осіб у межах і обсязі, необхідному для реалізації заходів правового режиму воєнного стану, що передбачено частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Отже, положення статті 46 Конституції України, яка гарантує право громадян на соціальний захист, під час дії воєнного стану, запровадженого Указом №64/2022, не підлягають обмеженню, і це право продовжує діяти в повному обсязі.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон 2262-XII).

Згідно з частинами 1, 3 статті 1-1 Закону №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

19.11.2024 прийнято Закон України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» №4059-IX (далі Закон №4059-IX).

У статті 46 Закону №4059-IX зазначено установити у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року №379/95-ВР "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, на виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», пунктом 1 якої установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року №379/95-ВР "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України" (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2;

до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.

Отже, як Закон №4059-IX, так і Постанова №1 передбачають правове регулювання, яке вводить додаткові обмеження щодо розміру пенсій, призначених за Законом №2262-XII, шляхом застосування знижувальних коефіцієнтів.

Водночас такі обмеження суперечать вимогам частини третьої статті 1-1 зазначеного Закону №2262-XII, яка прямо забороняє зміну умов пенсійного забезпечення цим категоріям осіб іншим способом, ніж через внесення змін до самого Закону.

Як встановлено судом вище, з 01.01.2025 розмір пенсії позивача визначений саме з урахуванням коефіцієнтів, визначених Постановою №1.

У рішеннях Конституційного Суду України від 09.07.2007 №6-рп/2007, від 22.05.2008 №10-рп/2008 та від 30.11.2010 №22-рп/2010 зроблено правовий висновок про те, що закон про Державний бюджет України не може бути засобом внесення змін до інших законів, тимчасового зупинення їх дії чи скасування, оскільки це призводить до правової невизначеності та суперечностей у правовому полі. За наявності необхідності у зміні, зупиненні дії або визнанні нечинними норм інших законів має застосовуватися окрема законодавча процедура прийняття відповідного закону.

Також у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 28.08.2020 №10-р/2020 акцентовано, що втручання законом про Державний бюджет України в обсяг прав, гарантій або законодавчого регулювання, закріпленого у спеціальних законах, не відповідає положенням статті 6, частини другої статті 19 та статті 130 Конституції України.

Відповідно до першого речення частини третьої статті 8 Конституції України, норми Конституції є нормами прямої дії. Отже, у разі суперечності між нормами Закону України "Про Державний бюджет України" та нормами спеціальних законів, які регулюють ті самі правовідносини, перевага надається нормам спеціальних законів.

Таким чином, оскільки ні Закон №2262-XII, ні Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (№1058-IV) не містять положень про обмеження розміру пенсій, що перевищують десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, шляхом застосування до суми перевищення коефіцієнтів, положення статті 46 Закону №4059-IX та постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025, а відтак не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

У постанові від 12.11.2019 у справі №826/3858/18 Верховний Суд сформував чіткий правовий висновок щодо співвідношення норм Закону №2262-XII та повноважень Кабінету Міністрів України.

Зокрема, Верховний Суд зазначив, що безпосередній словесний, логіко-граматичний та юридичний аналіз відповідних правових норм дає підстави стверджувати: перерахунок раніше призначених пенсій передбачений статтею 63 Закону №2262-XII, а Кабінет Міністрів України уповноважений виключно на визначення умов, порядку та розміру цього перерахунку.

Обчислення пенсії регламентується статтею 43 Закону №2262-XII, яка має загальний характер і встановлює вихідні дані для визначення розміру грошового забезпечення як при первинному призначенні пенсії, так і при її перерахунку. Ці правовідносини є однорідними за своєю природою.

При цьому під «умовами» Кабінет Міністрів визначає обставини, за яких можливий перерахунок пенсій; під «порядком» охоплює послідовність, черговість, методику і механізм проведення такого перерахунку; під «розміром» перерахунку стосується конкретних величин грошового забезпечення, які може змінювати Кабінет Міністрів у межах уже визначеної законом структури цього забезпечення.

Водночас Кабінет Міністрів України не має повноважень змінювати перелік складових грошового забезпечення, встановлений статтею 43 Закону №2262-XII. Внесення змін до структури грошового забезпечення можливе виключно шляхом внесення змін до самого Закону №2262-XII та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Абзац третій статті 1-1 Закону №2262-XII прямо передбачає, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, можлива лише шляхом внесення змін до відповідного закону, а не підзаконними актами.

У цьому ж контексті Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13.05.2015 №4-рп/2015 наголосив: виключно Верховна Рада України має право шляхом прийняття законів визначати види грошового забезпечення, які використовуються для обчислення та перерахунку пенсій. Кабінет Міністрів, у свою чергу, зобов`язаний діяти в межах Конституції і законів України.

Отже, будь-яке підзаконне нормативне регулювання, яким змінюються законодавчо визначені умови або норми пенсійного забезпечення, є порушенням вимог чинного законодавства. А відтак, і застосування при перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України, якою змінюються умови та/чи норми пенсійного забезпечення, зокрема постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025, є протиправним.

Щодо можливості обмеження пенсії максимальним розміром, Верховний Суд у своїй ухвалі від 06.02.2025 у справі №520/909/25 вкотре підтвердив раніше сформовану правову позицію, відповідно до якої будь-яке обмеження пенсій, призначених згідно із Законом №2262-XII, максимальним розміром є неправомірним.

Зокрема, у низці постанов, у тому числі, але не виключно, від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 20.07.2022 у справі №340/2476/21, від 25.07.2022 у справі №580/3451/21, від 30.08.2022 у справі №440/994/20, від 17.03.2023 у справі №340/3144/21 та інших, Верховний Суд дійшов висновку, що норми Закону №2262-XII мають застосовуватись з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, яке має обов`язкову юридичну силу.

Згідно з цим рішенням, встановлення обмежень максимального розміру пенсій або призупинення їх виплати для осіб, пенсійне забезпечення яких здійснюється відповідно до Закону №2262-XII, є таким, що порушує конституційні гарантії.

Конституційний Суд України наголосив: відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України, особи, які захищали суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України, мають право на безумовне соціальне забезпечення, і обмеження у вигляді встановлення граничних розмірів пенсій суперечить цим гарантіям.

Отож, будь-яке підзаконне або інше нормативне обмеження максимального розміру пенсій для осіб, пенсійне забезпечення яких здійснюється згідно із Законом №2262-XII, є протиправним і неконституційним.

Щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії у розмірі 90% від грошового забезпечення, суд зазначає, що на момент призначення пенсії позивачеві, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону №2262-ХІІ, не повинен був перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення і саме з урахуванням цього відсотка позивачеві призначена пенсія за вислугу років.

Право позивача на отримання пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення неодноразово було підтверджене та відновлене (оскільки пенсійний орган при чергових перерахунках зменшував відсотковий розмір до 70%) у судових рішеннях Кіровоградського окружного адміністративного суду, а саме від 21.12.2021 у справі №340/8801/21 та від 22..01.2025 у справі №340/8032/24.

Крім того, вирішуючи спір, суд враховує, що 16.10.2019 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила рішення у зразковій справі №240/5401/18 (провадження № 11-198заі19), предметом спору у якій є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 та від 21 лютого 2018 року № 103, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Отже, позивачу було призначено пенсію у розмірі 90% від грошового забезпечення відповідно до статті 13 Закону №2262-ХІІ, і в подальшому відсутні правові підстави для зменшення цього відсоткового розміру під час перерахунків, оскільки такі дії суперечать усталеній судовій практиці, в тому числі позиції Великої Палати Верховного Суду, згідно з якою перерахунок раніше призначеної пенсії регулюється нормами статті 63 зазначеного Закону і не передбачає зміни її відсоткового розміру.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади зобов`язані діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією і законами України.

На розвиток цих засад, частина друга статті 2 КАС України встановлює критерії правомірності дій суб`єктів владних повноважень, зокрема законність, обґрунтованість, добросовісність та розсудливість.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду справи встановлено, що відповідач, обмежуючи розмір пенсійних виплат позивачу, діяв з порушенням вказаних частиною другою статті 2 КАС України критеріїв та не довів суду правомірність своїх дій.

Відтак, на підставі аналізу матеріалів справи, положень Конституції України, Закону №2262-XII та КАС України, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Разом з тим, суд не приймає посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України №1279 від 16.12.2020 року "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги", якою визначено механізм фінансування пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України, та зазначає, що вказане питання не є предметом спору у цій справі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Оскільки відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору та витрат по сплаті судового збору за подання цього позову не поніс, доказів понесення інших судових витрат матеріали справи також не містять, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України.

Керуючись статями 132, 139, 143, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» з 01.01.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести ОСОБА_1 з 01.01.2025 перерахунок та виплату пенсії без застосування обмежувальних коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», без обмеження максимальним розміром пенсії, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення та з урахуванням раніше проведених виплат.

Копію рішення суду направити сторонам у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК