Справа № 160/15662/25
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття обтяження, арешту нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладеного відповідно до постанови ВДВС Солонянського РУЮ про відкриття виконавчого провадження 595 від 03 березня 2010 року, реєстраційний номер обтяження 9672839, зареєстроване реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України;
- зобов`язати Солонянський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти обтяження, арешт з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладеного відповідно до постанови ВДВС Солонянського РУЮ про відкриття виконавчого провадження 595 від 03 березня 2010 року, реєстраційний номер обтяження 9672839, зареєстроване реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
Позовні вимоги обґрунтовуються протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з нерухомого майна позивача попри те, що відповідне провадження знищено у зв`язку з закінченням строку його зберігання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу у порядку, визначеному ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою запропоновано відповідачеві надати до суду відзив на позовну заяву, чим останній не скористався.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі постанови Солонянським ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МУМЮ (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження № 595 від 03 березня 2010 року накладено арешт на нерухоме майно позивача, реєстраційний номер обтяження 9672839.
27 січня 2025 року позивач звернувся до Солонянського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МУМЮ (м. Одеса) із заявою про закриття виконавчого провадження № 595 від 03 березня 2010 року.
За результатами розгляду заяви відповідачем у листі від 03.02.2025 року повідомлено, що у відповідача перебувало на виконанні виконавче провадження № 595 від 03 березня 2010 року, яке передано до архіву та знищено за закінченням терміну зберігання, у зв`язку з чим відсутні підстави для зняття арешту.
Указані обставини й слугували підставою для звернення до суду із цим позовом.
При вирішені спору суд виходить із того, що відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року (надалі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частинами 1, 2 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний зокрема: 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.
Відповідно до частин 1, 2 статті 56 Закону №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно з частинами 3, 4 статті 56 Закону №1404-VIII арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

За правилами статті 37 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обмежень" накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів у випадках, встановлених законом, є публічним обтяженням, яке набирає чинності з моменту його реєстрації в Державному реєстрі і згідно з вимогами статті 41 цього Закону припиняється лише на підставі рішення уповноваженого органу з дня набрання ним законної сили. Публічне обтяження також припиняється внаслідок реалізації прав, що випливають із змісту публічного обтяження.

Відповідно до пункту 5 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 року №830, державна реєстрації публічних обтяжень рухомого майна під час примусового виконання рішень відповідно до закону проводиться державним або приватним виконавцем.

Пунктом 9 частини 1, частинами 2, 3 статті 39 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених, зокрема пунктом 9 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа унормовано статтею 40 Закону №1404-VIII.

Відповідно до частин 1, 2 статті 40 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно з пунктом 2 частини 4 статті 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є зокрема надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Такі ж положення містив і Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року №606-XIV.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України за №1829/5 від 07.06.2017 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №699/30567 від 08.06.2017 року "Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органів ДВС, приватного виконавця, становить три роки. Документальних доказів наявності відкритих виконавчих проваджень відносно позивача, відповідач суду не надав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі постанови Солонянським ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МУМЮ (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження № 595 від 03 березня 2010 року накладено арешт на нерухоме майно позивача, реєстраційний номер обтяження 9672839.

27 січня 2025 року позивач звернувся до Солонянського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного МУМЮ (м. Одеса) із заявою про закриття виконавчого провадження № 595 від 03 березня 2010 року.

За результатами розгляду заяви відповідачем у листі від 03.02.2025 року повідомлено, що у відповідача перебувало на виконанні виконавче провадження № 595 від 03 березня 2010 року, яке передано до архіву та знищено за закінченням терміну зберігання, у зв`язку з чим відсутні підстави для зняття арешту.

Зважаючи на те, що на разі на виконанні не перебуває виконавче провадження, в рамках якого накладено арешт на майно позивача, суд вважає відсутніми підстави для залишення обтяження відносно майна позивача.

Згідно зі частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Розглянувши справу в межах позовних вимог, суд дійшов до висновку, що у спірних правовідносинах державний виконавець при знищенні матеріалів виконавчого провадження, не зняв арешт з нерухомого майна позивача та не вчинив дії щодо реєстрації припинення обтяження майна, що призвело до порушення майнових прав позивача.

Відтак порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача вчинити дії щодо зняття арешту з нерухомого майна, яке належить позивачу.

Висновки суду у цій справі відповідають правовим позиціям Верховного Суду, які викладені, зокрема, у постанові від 27 березня 2020 року у справі № 817/928/17.

За викладених обставин, позовні вимоги є цілком обгрунтованими та підлягають задоволенню.

.Розподіл судових витрат не здійснюється, адже позивач був звільнений від їх сплати.

Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття обтяження, арешту нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладеного відповідно до постанови ВДВС Солонянського РУЮ про відкриття виконавчого провадження 595 від 03 березня 2010 року, реєстраційний номер обтяження 9672839, зареєстроване реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Зобов`язати Солонянський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти обтяження, арешт з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладеного відповідно до постанови ВДВС Солонянського РУЮ про відкриття виконавчого провадження 595 від 03 березня 2010 року, реєстраційний номер обтяження 9672839, зареєстроване реєстратором: Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна