Справа № 420/30814/24
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/30814/24

Перша інстанція: суддя Єфіменко К.С.,

повний текст судового рішення

складено 06.12.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,

розглянувши при секретарі Пальоній І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року Головне управління ДПС в Одеській області (далі ДПС) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі ФОП) та просило стягнути з відповідачки суму заборгованості з:

- з земельного податку з фізичних осіб у розмірі 8862 грн. 61 коп. на бюджетний рахунок UA0015600, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./Таїровська селищна ТГ/18010200;

- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 167730 грн. 80 коп. на бюджетний рахунок UA0015600, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./Таїровська селищна ТГ/18010700.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року позовні вимоги були задоволені.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідачка подала апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянтка просила його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ОСОБА_1 зареєстрована за податковою адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на 18.09.2024 року, відповідно до інтегрованих карток платника (ІКП), довідки про податкову заборгованість та розрахунку податкового боргу, податкова заборгованість ОСОБА_1 складає 176593,41 грн, а саме:

- з земельного податку з фізичних осіб (КБК- 18010700) у сумі 8862,61 грн.;

- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (КБК -18010200) у сумі 167730,80 грн..

Заборгованість з земельного податку з фізичних осіб виникла в результаті нарахування по податкових повідомленнях-рішеннях (Форми Ф): №9-1503 від 11.06.2021 терм.спл. 29.08.2021 року на суму 1406,40грн.; №9-1503 від 11.06.2021 року терм.спл. 29.08.2021 року на суму 1407,10 грн.; №-1503 від 04.08.2022 року терм.спл. 14.01.2023 року на суму 1407,10 грн.; №-1503 від 04.08.2022 року терм.спл. 14.01.2023 року на суму 1406,40 грн.; №2-1503 від 28.04.2023 року терм.спл. 29.12.2023 року на суму 1617,40 грн.; №2-1503 від 28.04.2023 року терм.спл. 29.12.2023 року на суму 1618,21грн.

Заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості виникла в результаті нарахування по податкових повідомленнях-рішеннях (Форми Ф): №0-1521 від 16.02.2023 року терм.спл. 29.12.2023 року у сумі 38371,76грн.; №0-1521 від 16.02.2023 року терм.спл. 29.12.2023 року у сумі 41987,20 грн.; №0-1521 від 16.02.2023 року терм.спл. 29.12.2023 року у сумі 43402,80 грн.; №0-1552-UА0027993 від 15.03.2024 року терм.спл. 09.06.2024 року у сумі 43969,04грн.

У зв`язку з несплатою відповідачкою заборгованості, контролюючим органом винесено податкову вимогу форми Ф №0-1532 від 27.04.2023 року та направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу ОСОБА_1 ..

Оскільки відповідачкою не сплачено податковий борг у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на момент розгляду справи по суті, податкова вимога є невідкликаною (чинною), а тому сума грошового зобов`язання відповідачки по земельному податку з фізичних осіб, а також по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, є узгодженою.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Положеннями статті 15.1 -15.2 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до ст.16.1.4 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно ст.36.1 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Приписами п.56.11 ст.56 ПК України закріплено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Як вже було зазначено вище, згідно із інтегрованою карткою платника податку, податкова заборгованість ОСОБА_1 складає 176593,41 грн. (8862,61 грн. земельний податок з фізичних осіб та 167730,80 грн. податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості).

Зазначена обставина відповідачкою не спростована, будь-яких доказів щодо підтвердження сплати нею спірної податкової заборгованості станом на день розгляду цієї справи в матеріалах справи відсутні та до суду як першої, так і апеляційної інстанції, останньою не надано.

Отже, як вірно зазначено окружним судом, сума грошового зобов`язання відповідачки на загальну суму 176593,41 грн. вважається узгодженою та є податковим боргом.

Зі змісту ст.59 ПК України вбачається, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Так, у зв`язку з несплатою відповідачкою заборгованості, контролюючим органом було сформовано податкову вимогу форми «Ф» № 0-18532 від 27.03.2023 року, яка була направлена їй за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 .

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначала, що листи з повідомленнями про податкові зобов`язання надсилались контролюючим органом на хибну адресу, зокрема, АДРЕСА_3 , що унеможливлювало отримання нею цих повідомлень, тобто вона не була належним чином повідомлена про виникнення податкового боргу.

Разом з цим, відповідно до ідентифікаційних даних Державного реєстру фізичних осіб платників податків внесених станом на 17.07.2024 р., ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , куди і була контролюючим органом направлена податкова вимога.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що зазначена адреса була вказана відповідачкою і у апеляційній скарзі, і на цю адресу судом направлялися судові документи та рішення по справі, але були повернуті без вручення.

Також, колегія суддів вважає за необхідним зазначити наступне.

Відповідно до пп.14.1.153,14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Згідно із п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 ПК України, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Порядок надсилання (вручення) контролюючими органами податкових вимог платникам податків регулюється Порядком направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 червня 2017 року №610.

Пунктом 7 розділу IV зазначеного Порядку встановлено, що податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному абзацом третім пункту 6 цього розділу.

Аналіз податкового законодавства свідчить про те, що податкова вимога повинна бути надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням, що й було виконано контролюючим органом у спірних правовідносинах.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що податкову вимогу надіслано відповідачці в порядку, встановленому податковим законодавством.

Враховуючи зазначені вище норми та обставини цієї справи, апеляційний суд доходить висновку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст постанови складено 12 червня 2025 року.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький