Справа № 200/3728/25
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року Справа№200/3728/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про:

- визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 15.05.2025 року № 57;

- зобов`язання призначити пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту звернення - 07.05.2025 року, зарахувавши до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 періоди роботи: з 21.09.1997 року по 30.06.2000 року, з 10.08.2000 року по 15.07.2002 року, з 06.08.2002 року по 18.08.2004 року, з 17.09.2004 року по 06.09.2005 року, з 07.09.2005 року по 01.08.2007 року, з 02.08.2007 року по 31.01.2011 року, з 01.02.2011 року по 25.01.2021 року, з 26.01.2021 року по 04.04.2025 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 07.05.2024 року звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими до неї документами.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.05.2025 року № 57, яке розглянуло заяву за принципом екстериторіальності, прийнято рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу.

Позивач вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.05.2025 року № 57 про відмову у призначенні пенсії протиправним та таким що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом порушених своїх прав.

Наголошує, що в оскаржуваному рішенні відповідач не наводить правових обґрунтувань не зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи: з 21.09.1997 року по 30.06.2000 року, з 10.08.2000 року по 15.07.2002 року, з 06.08.2002 року по 18.08.2004 року, з 17.09.2004 року по 06.09.2005 року, з 07.09.2005 року по 01.08.2007 року, з 02.08.2007 року по 31.01.2011 року, з 01.02.2011 року по 25.01.2021 року, з 26.01.2021 року по 04.04.2025 року

Вказує, що в оскаржуваному рішенні відповідач вказує, що пільговий стаж позивача за постановою КМУ від 31 березня 1994 року № 202 складає 9 років 5 місяців 5 днів.

Зазначає, що на момент звернення з заявою про призначення пенсії, пільговий стаж позивача за постановою КМУ від 31 березня 1994 року № 202 складав: 27 років 03 місяці 20 днів. Отже, відповідачем порушено право позивача на пенсійне забезпечення.

Вважає, що в контексті спірних відносин зарахуванню до набутого стажу відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV підлягає зарахуванню, що є достатнім для обраного виду пенсії.

З зазначених причин позивач звернувся до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач 06.06.2025 року надав до суду письмовий відзив. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач 07.05.2025 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст.114 Закону №1058.

Вік позивача 44 роки. Страховий стаж позивача складає 48 років 10 місяців 22 дні, з них пільговий стаж за Списком №1 складає 24 роки 06 місяців 26 днів.

Пільговий стаж по Постанові №202 (25) складає 09 років 05 місяців 05 днів (список №1 - 15 років 01 місяць 21 день).

Рішенням від 15.05.2025 року № 57 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058, у зв`язку з відсутністю визначеного законом пільгового стажу.

Не враховано до пільгового стажу роботи пільгові довідки: від 04.04.2025 №561, оскільки в періоді з 01.02.2011 - 25.01.2021, оскільки невірно обраховано пільговий стаж; пільгову довідку від 09.04.2025 №65, оскільки не містить підсумку пільгового стажу роботи.

До страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1997 - 30.06.2000, оскільки у трудовій книжці позивача не зазначено номер, серію та дату видачі диплому, а в дипломі ІВ НОМЕР_1 від 30.06.2000 року не зазначений початок періоду навчання.

Вказані документи потребують доопрацювання та перевірки. Періоди пільгової роботи обчислено відповідно до відомостей по спеціальному стажу роботи Реєстру застрахованих осіб та довідки від 04.04.2025 №560.

З зазначених підстав просить відмовити у позовних вимогах.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 . Згідно з паспортними даними позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що 07.05.2025 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими до неї документами.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.05.2025 року № 57 позивачу відмовлено в призначенні позивачу пенсії з підстав відсутності необхідного пільгового стажу 25 років.

В спірному рішенні зазначено, що вік позивача 44 роки. Страховий стаж позивача складає 48 років 10 місяців 22 дні, з них пільговий стаж за Списком №1 складає 24 роки 06 місяців 26 днів.

Тобто, позивачу за підрахунком відповідача фактично не вистачило 5 місяців пільгового стажу.

Пільговий стаж згідно з Постановою КМУ №202 (25) складає 09 років 05 місяців 05 днів (список №1 - 15 років 01 місяць 21 день).

До пільгового стажу роботи не враховано період згідно пільгової довідки від 04.04.2025 №561, оскільки в періоді з 01.02.2011 - 25.01.2021 невірно обраховано пільговий стаж, а також не враховано пільгову довідку від 09.04.2025 №65, оскільки не містить підсумку пільгового стажу роботи.

Як зазначив відповідач, вказані документи потребують доопрацювання та перевірки. Періоди пільгової роботи обчислено відповідно до відомостей по спеціальному стажу роботи Реєстру застрахованих осіб та довідки від 04.04.2025 №560.

При цьому, відповідач не вчинив жодних дій щодо такої перевірки, а відмовив позивачу в признченні пільгової пенсії.

Спору між сторонами стосовно належних записів у трудовій книжці позивача щодо періодів роботи з повним робочим днем під землею на провідних професіях немає.

Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 від 12.08.2002 року записи про роботу з повним робочим днем на підземних роботах вчинені належним чином.

Разом з тим, як зазначив відповідач у спірному рішенні, страховий стаж позивача становить 48 років 10 місяців 22 дні, з них пільговий стаж за Списком №1 складає 24 роки 06 місяців 26 днів.

Отже, спірним питанням даної справи є неврахування до пільгового стажу працівника періодів роботи згідно пільгової довідки від 04.04.2025 №561, оскільки в періоді з 01.02.2011 - 25.01.2021 невірно обраховано пільговий стаж, а також не враховано пільгову довідку від 09.04.2025 №65, оскільки вона не містить підсумку пільгового стажу роботи.

Крім того, до страхового та пільгового стажу не враховано період навчання в Донецькому гірничому технікумі ім. Є.Т. Абакумова з 01.09.1997 - 30.06.2000, оскільки у трудовій книжці позивача не зазначено номер, серію та дату видачі диплому, а в дипломі ІВ НОМЕР_1 від 30.06.2000 року не зазначений початок періоду навчання.

Перевіряючи правомірність рішення відповідача, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з вимогами ст. 14 цього ж Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Як зазначено вище, у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 12.08.2002 року належно відображено всі періоди роботи позивача під землею за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу пільгової роботи:

-з 01.09.1997 по 30.06.2000, навчання у Донецькому гірничому технікумі ім. Є.Т. Абакумова;

-з 10.08.2000 по 15.07.2002, гірничий майстер підземний з повним робочим днем у шахті, що також підтверджується довідкою від 04.04.2025 № 561;

-з 06.08.2002 по 18.08.2004, гірничий майстер підземний з повним робочим днем у шахті, що також підтверджується довідкою від 04.04.2025 № 560;

-з 17.09.2004 по 06.09.2005 гірничий майстер підземний з повним робочим днем у шахті, що підтверджується довідкою від 04.04.2025 № 561;

-з 07.09.2005 по 01.08.2007 гірник підземний з повним робочим днем у шахті, що підтверджується довідкою від 04.04.2025 № 561;

-з 02.08.2007 по 31.01.2011, гірник з ремонту гірничих виробок підземний з повним робочим днем у шахті, що підтверджується довідкою від 04.04.2025 № 561;

-з 01.02.2011 по 25.01.2021, гірничий майстер підземний з повним робочим днем у шахті, що підтверджується довідкою від 04.04.2025 № 561;

-з 26.01.2021 по 04.04.2025, гірничий майстер підземний з повним робочим днем у шахті, що підтверджується довідкою від 04.04.2025 № 65.

Всього: 24 роки 06 місяців 10 днів (за виключенням періоду навчання в технікумі).

Як зазначив позивач, відповідачем не зараховано до пільгового стажу за постановою КМУ від 31 березня 1994 року № 202, періоди роботи: з 01.01.2000 по 17.01.2000, з 18.01.2000 по 19.04.2000, з 10.08.2000 по 14.08.2000, з 15.08.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 15.07.2002, з 18.08.2004 по 31.08.2004, з 17.09.2004 по 17.09.2004, з 18.09.2004 по 31.12.2004, з 01.01.2005 по 31.05.2005, з 01.06.2005 по 31.12.2005, з 01.01.2006 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 27.01.2010, з 28.01.2010 по 30.09.2017, з 04.06.2020 по 12.07.2020, з 01.04.2025 по 30.04.2025.

В формі РС-право відповідачем нараховано 24 роки 11 місяців 09 днів пільгового стажу, що не співпадає з вказаним у спірному рішенні пільговому стажу.

Відповідач пояснив таке незарахування до пільгового стажу вказаних вище періодів неврахуваннням пільгової довідки від 04.04.2025 №561, оскільки в періоді з 01.02.2011 - 25.01.2021 невірно обраховано пільговий стаж та пільгової довідки від 09.04.2025 №65, оскільки остання не містить підсумку пільгового стажу роботи.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання ст. 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок № 637.

Згідно з п. 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до приписів п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Комплексний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що коли йдеться про підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці за Списком № 1, уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідними, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 року по справі №311/2865/13-а.

Виходячи з комплексного аналізу зазначених вище положень ст. 48 КЗпПУ, ст. 62 Закону № 1788-ХІІ, ч.ч. 2, 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, Наказу №383 та Порядку №637, а також означених позицій Верховного суду, суд дійшов висновку, що записи трудової книжки для зарахування періодів роботи до пільгового стажу мають містити відомості, які надають органу, що здійснює призначення пенсії, можливість ідентифікувати період роботи як такий, що підлягає зарахуванню до пільгового стажу без надання уточнюючої довідки та інших документів, визначених законодавством.

До таких відомостей слід віднести:

-найменування професії, яке відповідає відповідному Списку виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

-інформація щодо роботи впродовж повного робочого дня у відповідних умовах, зокрема, на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

З матеріалів адміністративної справи суд встановив, що відповідачем дій направлених на перевірку відомостей про спірний період, зокрема витребування у роботодавця відповідних відомостей про тривалість робочого дня позивача, за допомогою засобів телефонного та електронного зв`язку, зазначених у відповідних реєстрах, не здійснено.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач мав врахувати спірні періоди пільгової роботи згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Таким чином, відповідач має зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи: з 01.01.2000 по 17.01.2000, з 18.01.2000 по 19.04.2000, з 10.08.2000 по 14.08.2000, з 15.08.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 15.07.2002, з 18.08.2004 по 31.08.2004, з 17.09.2004 по 17.09.2004, з 18.09.2004 по 31.12.2004, з 01.01.2005 по 31.05.2005, з 01.06.2005 по 31.12.2005, з 01.01.2006 по 31.12.2009, з 01.01.2010 по 27.01.2010, з 28.01.2010 по 30.09.2017, з 04.06.2020 по 12.07.2020, з 01.04.2025 по 30.04.2025.

Щодо вимог в частині зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання Донецькому гірничому технікумі ім. Є.Т. Абакумова з 01.09.1997 по 30.06.2000 суд зазначає таке.

Перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначено в статті 56 Закону України від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з пунктом «д» частини третьої вказаної статті до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ст. 38 Закону України від 10.02.1998 р. № 103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Закон УРСР від 28.06.1974 р. № 2778-VIII «Про народну освіту» відносив технікуми до середніх спеціальних навчальних закладів, а Закон України від 23.05.1991 р. № 1060-XII «Про освіту» (в редакції, яка була чинною до 06.09.2014 року) - до вищих навчальних закладів.

Тобто, в контексті зазначених приписів законодавства, можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів (стаття 38 Закону України від 10.02.1998 р. № 103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту»).

Таким чином, Донецький гірничий технікум не відноситься до професійно-технічних навчальних закладів, час навчання в яких зараховується до пільгового стажу.

Подібну правову позицію висловленою Верховним Судом в постанові від 10.10.2019 у справі № 676/5212/17.

Аналогічна правова позиція викладена також в постанові Першого апеляційного адміністративного суду у справі №200/3842/22 від 13.12.2022.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за Списком №1, період навчання позивача в Донецькому гірничому технікумі ім. Є.Т. Абакумова з 01.09.1997 по 30.06.2000. Вказаний період навчання має бути зарахований відповідачем виключно до страхового стажу позивача.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії підлягають частковому задоволенню та не в спосіб, визначений позивачем, оскільки саме відповідач в силу своїх дискреційних повноважень та функцій, наданих йому діючим законодавством, має здійснити розрахунок пільгового стажу позивача, тому суд для належного захисту прав позивача вважає за доцільне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2025 року про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 10.08.2000 року по 15.07.2002 року, з 06.08.2002 року по 18.08.2004 року, з 17.09.2004 року по 06.09.2005 року, з 07.09.2005 року по 01.08.2007 року, з 02.08.2007 року по 31.01.2011 року, з 01.02.2011 року по 25.01.2021 року, з 26.01.2021 року по 04.04.2025 року та до страхового стажу період навчання в Донецькому гірничому технікумі ім. Є.Т. Абакумова з 01.09.1997 по 30.06.2000.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За вимогами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд встановив, що за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 968,96 гривень.

Оскільки позов містить позовні вимоги немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає, виходячи з кількості, а не розміру задоволених/незадоволених позовних вимог.

Таким чином, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає сума у розмірі 968,96 гривень.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр-т. Соборний, буд. 158-Б, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.05.2025 року № 57 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.05.2025 року про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 10.08.2000 року по 15.07.2002 року, з 06.08.2002 року по 18.08.2004 року, з 17.09.2004 року по 06.09.2005 року, з 07.09.2005 року по 01.08.2007 року, з 02.08.2007 року по 31.01.2011 року, з 01.02.2011 року по 25.01.2021 року, з 26.01.2021 року по 04.04.2025 року та до страхового стажу період навчання в Донецькому гірничому технікумі ім. Є.Т. Абакумова з 01.09.1997 по 30.06.2000.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати з судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 12 червня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова