Справа № 440/4660/25
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/4660/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області , в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку з 22.02.2025 по 13.03.2025;

-зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку з 22.02.2025 по 13.03.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, позивача було звільнено зі служби в поліції з 21.02.2025 року. 12.03.2025 та 13.03.2025 року на картковий рахунок позивача надійшли суми в розмірі 133519,53 грн та 7124,94 грн від Головного управління Національної поліції в Київській області. ОСОБА_1 вважає, що остаточний розрахунок мав бути здійснений в останній робочий день, тобто 21.02.2025, а не 13.03.2025 року, що свідчить про грубе порушення чинного законодавства. Позивач наголошував, що відповідно до статті 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

У наданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі /а.с. 26-28/, вказуючи, що наказ Головного управління від 21.02.2025 № 44 о/с про звільнення ОСОБА_1 надійшов до УФЗБО Головного управління для опрацювання 03.03.2025. Головне управління Національної поліції в Київській області є бюджетною установою та цілком залежить від виділених асигнувань розпорядником бюджетних коштів вищого рівня, тому після надходження асигнувань у березні 2025 року ОСОБА_1 була нарахована грошова компенсація за невикористані дні щорічних основних та додаткових оплачуваних відпусток за 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роки, вказані у наказі про його звільнення, у загальній сумі 140 546,87 грн, яка після утримання обов`язкових податків та зборів 12.03.2025 була виплачена йому у розмірі 133 519,53 грн на виконання вимог пункту 10 статті 93 Закону № 580-VIII.

Щодо суми коштів, виплаченої ОСОБА_2 13.03.2025, зазначав, що у березні 2025 року ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління від 07.03.2025 № 498 була нарахована додаткова винагорода за період з 01 по 21 лютого 2025 року в розмірі 7 499,94 грн, яка після утримання обов`язкових податків та зборів 13.03.2025 була виплачена йому в розмірі 7 124,94 грн. Оскільки наказ Головного управління про призначення поліцейським Головного управління додаткової винагороди за період з 01 по 28 лютого 2025 року (у тому числі ОСОБА_1 за період з 01 по 21 лютого 2025 року) виданий 07.03.2025, для здійснення йому виплати вказаної винагороди станом на день звільнення підстав не було.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/4660/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

Згідно витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Київській області по особовому складу від 21.02.2025 №44о/с /а.с. 13/, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" вирішено звільнити зі служби в поліції за пунктом 2 (за станом здоров`я (через хворобу) частини 1 статті 77 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0024679), інспектора відділу реагування патрульної поліції Броварського районного управління поліції, 21 лютого 2025 року, встановивши премію за лютий 2025 року у розмірі 224,259 відсотка та виплатити грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки:

-кількість діб невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за 2019 рік 30;

-кількість діб невикористаної щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2019 рік 07;

-кількість діб невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за 2020 рік 16;

-кількість діб невикористаної щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2020 рік 08;

-кількість діб невикористаної щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2021 рік 09;

-кількість діб невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за 2022 рік 20;

-кількість діб невикористаної щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік 10;

-кількість діб невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за 2023 рік 16;

-кількість діб невикористаної щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2023 рік 11;

-кількість діб невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за 2024 рік 30;

-кількість діб невикористаної щорічної додаткової оплачуваної відпустки за 2024 рік 12;

-кількість діб невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки за 2025 рік 03.

Станом на день звільнення: вислуга років для виплати надбавки за стаж служби складає 17 років 03 місяці 21 день; час навчання - немає; стаж служби для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції - 17 років 03 місяці 21 день; вислуга років на пільгових умовах - немає; усього вислуги років - 17 років 03 місяці 23 дня.

12.03.2025 на банківський рахунок позивача від Головного управління Національної поліції в Київській області надійшла виплата (грошове забезпечення) в сумі 133519,53 грн., що підтверджується скріншотом відомостей про надходження коштів на рахунок ОСОБА_1 , розрахунковим листом за березень 2025 /а.с. 12 зворотній бік, 35/.

13.03.2025 на банківський рахунок позивача від Головного управління Національної поліції в Київській області надійшла виплата (заробітна плата) в сумі 7124,94 грн., що підтверджується скріншотом відомостей про надходження коштів на рахунок ОСОБА_1 , розрахунковим листом за березень 2025 /а.с. 12, 35/.

13.03.2025 представник позивача звернувся до відповідача із запитом в порядку ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", в якому просив, зокрема:

-повідомити підставу нарахування ОСОБА_1 грошових коштів 12.03.2025;

-повідомити підставу нарахування ОСОБА_1 грошових коштів 13.03.2025;

-нарахувати та виплатити середній заробіток за період з 22.02.2025 року по 13.03.2025 року, відповідно до ст. 117 Кодексу законів про працю України.

Головне управління Національної поліції в Київській області листом від 02.04.2025 №64832-2025 /а.с. 14 - 15/ повідомило представнику позивача, що у березні 2025 року ОСОБА_1 була нарахована грошова компенсація за невикористані дні щорічних основних та додаткових оплачуваних відпусток за 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роки, вказані у наказі про його звільнення, у загальній сумі 140546,87 грн, яка після утримання обов`язкових податків та зборів 12.03.2025 була виплачена йому у розмірі 133519,53 грн на виконання вимог пункту 10 статті 93 Закону України "Про Національну поліцію" . У березні 2025 року ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління від 07.03.2025 №498 була нарахована додаткова винагорода за період з 01 по 21 лютого 2025 року в розмірі 7499,94 грн, яка після утримання обов`язкових податків та зборів 13.03.2025 була виплачена йому в розмірі 7124,94 грн. Додаткова винагорода за період з 01 по 21 лютого 2025 року призначена ОСОБА_1 07.03.2025, станом на день звільнення (21.02.2025) до виплати йому не належала та вимоги статті 117 Кодексу законів про працю України до нього не застосовуються.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку з 22.02.2025 по 13.03.2025, звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до статті 3 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

За правилами частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Згідно із частиною першою статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі № 21-352а13 та постанові Верховного Суду України від 17.02.2015 у справі № 21-8а15.

Крім того, така правова позиція підтримана у подальшому Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20.09.2018 у справі № 810/1549/17, від 17.10.2018 у справі № 805/2948/17-а, від 08.11.2018 у справі № 821/1333/16, від 18.04.2019 у справі № 806/889/17.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно із статтею 102 Закону № 580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі Порядок № 260).

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 11 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

Виплата грошового забезпечення поліцейським та здобувачам ЗВО здійснюється щомісяця з 25 числа по останній день місяця за поточний місяць. Виплата грошового забезпечення поліцейським поліції охорони здійснюється щомісяця до 07 числа за минулий місяць (пункт 13 розділу І Порядку № 260).

Пунктом 15 розділу І Порядку № 260 встановлено, що при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно.

Абзацом 7 пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260 передбачена виплата поліцейським, які звільняються зі служби в поліції, грошової компенсації за всі невикористані під час проходження служби дні, зокрема щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток поліцейського.

Виплата грошової компенсації за невикористану відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення. У випадку призупинення виплати грошового забезпечення з підстав, зазначених у пункті 7 цього розділу, виплата компенсації за невикористану відпустку проводиться з розміру грошового забезпечення, яке було встановлено на день призупинення, крім премії (абзац десятий пункту 8 розділу III Порядку № 260).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стан» №168" (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1 Постанови № 168 (в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (п. 1-2 Постанови № 168).

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Спеціальне законодавство, а саме Закон України № 580-VIII, Порядок №260 не врегульовують питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні поліцейських зі служби в Національній поліції України. Зокрема, цими нормативно-правовими актами не встановлено відповідальності роботодавців за невчасне здійснення виплат всіх сум, які належали до сплати звільненому поліцейському, що позбавляє таких осіб гарантій на своєчасне фінансове забезпечення соціально-побутових потреб та створює умови для неналежного виконання роботодавцем своїх обов`язків. Водночас такі питання врегульовані КЗпП України, а саме, його статтями 116, 117, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що умовами застосування частини першої статті 117 КЗпП України є невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки, вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум та відсутність спору про розмір таких сум.

Отже, при відсутності спору про розмір виплачуваних при звільненні сум, роботодавець повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Спір щодо розміру додаткової винагороди і компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, належних до виплати позивачу при звільненні, відсутній.

Водночас у даній справі є спірним питання своєчасності виплати відповідачем відповідних сум при звільненні.

Суд бере до уваги, що за своєю правовою природою, додаткова винагорода, установлена пунктом 1 Постанови № 168, є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.01.2025 у справі № 200/1564/24, від 27.03.2025 у справі №240/2921/23.

Грошова компенсація за всі невикористані під час проходження служби дні, зокрема щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток поліцейського, також належить до виплат поліцейським, які звільняються зі служби в поліції (абзац 7 пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260).

Суд враховує, що під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата з надбавками, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Таким чином, грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки та додаткова винагорода за Постановою № 168, мали бути виплачені позивачу у день звільнення, тобто 21.02.2025.

Разом з тим, в ході розгляду справи підтверджено, що лише 12.03.2025 на банківський рахунок позивача від Головного управління Національної поліції в Київській області надійшла виплата (грошове забезпечення) в сумі 133519,53 грн, яка є грошовою компенсацією днів відпустки, а 13.03.2025 - надійшла виплата (заробітна плата) в сумі 7124,94 грн, яка є додатковою винагородою відповідно до Постанови № 168.

Отже, остаточний розрахунок з позивачем здійснено 13.03.2025, що має наслідком відповідальність відповідача за статтею 117 КЗпП України за порушення строків, встановлених в статті 116 КЗпП України.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що наказ Головного управління від 21.02.2025 № 44 о/с про звільнення ОСОБА_1 надійшов до УФЗБО Головного управління для опрацювання 03.03.2025 і тільки після надходження асигнувань у березні 2025 року ОСОБА_1 була нарахована грошова компенсація за невикористані дні щорічних основних та додаткових оплачуваних відпусток за 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роки, а також на те, що наказ Головного управління про призначення поліцейським Головного управління додаткової винагороди за період з 01 по 28 лютого 2025 року (у тому числі ОСОБА_1 за період з 01 по 21 лютого 2025 року) виданий 07.03.2025, оскільки такі обставини не спростовують вину відповідача у несвоєчасному розрахунку при звільненні.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100), який застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати (підпункт «л» пункту 1 Порядку № 100).

Пунктом 8 Порядку №100 визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При цьому, спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює обчислення середньоденного розміру грошового забезпечення є Порядок № 260, пунктом 9 розділу І якого, серед іншого, визначено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Враховуючи наведене, середній заробіток (грошове забезпечення) позивача за час затримки розрахунку при звільненні має розраховуватись виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці служби позивача (грудень 2024 року та січень 2024 року).

Згідно довідки ГУНП в Київській області від 31.03.2025 за № 204 /а.с. 16/, позивачу у грудні 2024 року та січні 2025 року нараховано грошове забезпечення в сумі 48731,64 грн, за грудень 2024 року - 24299,70 грн, за січень 2025 року - 24431,94 грн.

Відпрацьованих календарних днів за грудень 2024 та січень 2025 року 62. Середньоденне грошове забезпечення становить 785,99 грн (48731,64 грн /61 календарних днів).

Згідно витягу з наказу ГУНП в Київській області від 21.02.2025 № 44 о/с, ОСОБА_1 звільнено зі служби поліції з 21.02.2025, тобто день звільнення позивача 21.02.2025 вважається останнім днем служби.

Отже, період нарахування середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні становить з 22.02.2025 по 13.03.2025 та складає 20 календарних днів.

Арифметично середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за вказаний період становить 15719,80 грн (20*785,99).

У постановах від 28 червня 2023 року у справі № 560/11489/22, від 30 листопада 2023 року у справі № 380/19103/22, від 29 січня 2024 року у справі № 560/9586/22, від 22 лютого 2024 року у справі № 560/831/23 і від 29 лютого 2024 року у справі № 460/42448/22 Верховний Суд зазначив, що до спірних правовідносин, які виникли після 19 липня 2022 року та регулюються вже чинною редакцією статті 117 КЗпП України (яка передбачає обмеження виплати шістьма місяцями), застосовувати практику, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15 недоречно, адже вона була сформована за попереднього нормативного регулювання спірних правовідносин.

З урахуванням вказаного, суд не вбачає підстав для зменшення суми відшкодування за затримку розрахунку при звільненні за період з 22.02.2025 по 13.03.2025.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що відповідачем порушено право позивача на отримання всіх належних при звільненні зі служби в поліції сум грошового забезпечення. Законодавчо визначеною гарантією від такого порушення є стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Враховуючи викладене, суд з метою повного захисту прав позивача, вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку з 22.02.2025 по 13.03.2025 та стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.02.2025 по 13.03.2025 у розмірі 15719,80 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню повністю.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 1211,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (с. Бурімка, Кременчуцький район, Полтавська область, 38206, РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Київській області (вул. Володимирська, буд. 15, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 40108616) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку з 22.02.2025 по 13.03.2025.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.02.2025 по 13.03.2025 у розмірі 15719,80 грн (п`ятнадцять тисяч сімсот дев`ятнадцять гривень 80 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Довгопол