Справа № 160/33974/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого суддіНіколайчук С.В.
за участі секретаря судового засіданняЕмріх Ю.П.
позивача представника позивача представник відповідача Шустов С.М. Тарнапович І.В. не з`явився (повідомлений належним чином)
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії
24 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 , у якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не внесення змін до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 №252 від 24.06.2023 та довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №2261 від 10.07.2023 шляхом доповнення її відомостями про діагноз встановлений під час стаціонарного лікування та оглядів військово-лікарськими комісіями: «нестійка змішана контрактура правого колінного суглобу після оперативного лікування (17.05.2023) -артроскоиічна резекція правого колінного суглобу, парціальна резекція медіального меніску з приводу застарілого пошкодження (07.04.2023) на тлі деформуючого артрозу правого колінного суглобу Іст., рецидивного синовіїту з больовим, набряковим синдромами та тимчасовим порушення функції», що пов`язано із захистом Батьківщини;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 внести зміни до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 №252 від 24.06.2023 та довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №2261 від 10.07.2023 шляхом доповнення їх відомостями про діагноз встановлений під час стаціонарного лікування та оглядів військово-лікарськимрі комісіями: «нестійка змішана контрактура правого колінного суглобу після оперативного лікування (17.05.2023) - артроскопічна резежція правого колінного суглобу, парціальна резекція медіального меніску з приводу застарілого пошкодження (07.04.2023) на тлі деформуючого артрозу правого колійного суглобу Іст., рецидивного синовіїту з больовим, набряковим синдромами та тимчасовим порушення функції», що пов`язано із захистом Батьківщини.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу у складі військової частини НОМЕР_2 . Після бойового поранення, яке отримав саме під час виконання службових обов`язків, бойових завдань із захисту Батьківщини, та травмування знаходився на довготривалому стаціонарному та амбулаторному лікуванні у медичних закладах.
Не відображення відомостей щодо причинно-наслідкового зв`язку між участю позивача у бойових діях, при виконанні службових обов`язків та бойових завдань із захисту Батьківщини та отриманням ним травми колінного суглобу у відповідному наказі командира Військової частини НОМЕР_2 №252 від 24.06.2023 та довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №2261 від 10.07.2023 безпосередньо вплинули на висновки військово-лікарської комісії та істотно порушують право позивача на отримання належного соціального захисту.
Ухвалою від 30 грудня 2024 року суд відкрив в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою від 13 березня 2025 року суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 10 квітня 2025 року 11-20 год.
Суд переніс розгляд справи на 29.04.2025.
Копія ухвали від 29 квітня 2025 року отримана представником відповідача, проте станом на день прийняття рішення відповідач правом на надання відзиву не скористався.
Відповідно до ч. 4 ст. 124, ч. 8 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідач, на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, не надіслав до суду письмового відзиву на адміністративний позов та не повідомив про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України , що підтверджується копією паспорта НОМЕР_5
Позивач з 02.07.2022 по 30.11.2024 проходив службу у складі Військової частини НОМЕР_2 .
07.04.2023 під час бою в районі населеного пункту АДРЕСА_3 , внаслідок ворожого артилерійського обстрілу Позивач отримав такі порання та бойові травмування: - вибухова травма; - закрита черепно-мозкова травма; - забій поперекового відділу хребта; - травма правого колінного суглоба з блоком. (форми 100 були видані після надання можливості евакуації і надання «першої» медичної допомоги, через 4 та 11 днів (відповідно) після поранення - 11.04.2023 та 18.04.2023).
В подальшому позивач був госпіталізований та проходив стаціонарне лікування у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» з 18.04.2023 по 21.04.2023 з діагнозом: «блокаж, синовіт правого колінного суглобу, набряковобольовий синдром», у КНП «Криворізька міська лікарня №10» з 21.04.2023 по 24.05.2023 з діагнозом: «Застарілого пошкодження медіального меніску. Гаоффаправого колінного суглобу. Синовіт. Акубаротравма з ушкодженням барабанної перетинки. Астено-цефалгія. Больовий синдром».
10.07.2023 позивачу видана Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №2261 від 10.07.2023 у якій на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №252 від 24.06.2023 було зазначено про те, що 07.04.2023 близько 04.00 під час бою в районі населеного пункту Новобахмутівка, Покровського району Донецької області,під час ведення бойових дій, при виконанні службових обов`язків, бойових завдань із захисту Батьківщини внаслідок ворожого артилерійського обстрілу ОСОБА_2 отримав такі бойові травмування: - вибухова травма; - закрита черепно-мозкова травма; - забій поперекового відділу хребта.
Представник позивача в порядку 24 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" направив до військової частини НОМЕР_6 свій адвокатський запит про отримання інформації від 16.10.2024 стосовно позивача , щодо внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №252 від 24.06.2023 та довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №2261 від 10.07.2023 з метою доповнення її відомостями про діагноз встановлений під час стаціонарного лікування та оглядів військово-лікарськими комісіями військової частини НОМЕР_4 : «нестійка змішана контрактура правого колінного суглобу після оперативного лікування (17.05.2023) артроскопічна резекція правого колінного суглобу, парціальна резекція медіального меніску з приводу застарілого пошкодження (07.04.2023) на тлі деформуючого артрозу правого колінного суглобу Іст., рецидивного синовіїту з больовим, набряковим синдромами та тимчасовим порушення функції».
Станом на час звернення до суду з цим позовом відповіді від відповідача не отримав.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не внесення змін до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 №252 від 24.06.2023 та довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №2261 від 10.07.2023 шляхом доповнення її відомостями про діагноз, встановлений під час стаціонарного лікування та оглядів військово-лікарськими комісіями, останній звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідачів, викладених в відзивах на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232 (далі - Закон №2232).
Статтею 1 Закону №2232 регламентовано, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
За змістом частини 2 статті 1 Закону №2232 військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону №2232).
Згідно із частиною 6 статті 2 Закону №2232 одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 14 статті 2 Закону №2232).
Абзацом 4 статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543 визначено, що мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах, визначає Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 №548 (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ).
Так за нормами статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо)
Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника (стаття 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).
Суд зазначає, що у випадках, коли потрібно з`ясувати причини та умови отримання військовослужбовцем гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі внаслідок бойових уражень або дій з боку противника, проводиться службове розслідування.
Відповідно до пункту 1 розділу V Інструкції №332 у разі настання нещасних випадків, зазначених у пункті 1 розділу II та пункті 1 розділу III цієї Інструкції, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, свідок або військовослужбовець, який виявив нещасний випадок, повинен негайно надати потерпілому військовослужбовцю домедичну допомогу, а за можливості - екстрену медичну допомогу і за потреби вжити всіх можливих заходів щодо евакуації потерпілого військовослужбовця до військового або найближчого закладу охорони здоров`я та повідомити найближчого за місцезнаходженням старшого командира (начальника), у безпосередньому або в прямому підпорядкуванні якого на час настання нещасного випадку перебував потерпілий військовослужбовець.
Командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, першочергово зобов`язаний:
-негайно після прибуття на місце нещасного випадку організувати надання потерпілому військовослужбовцю домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги та за потреби - його евакуацію до закладу охорони здоров`я у разі, якщо ці заходи не були здійснені свідком нещасного випадку або військовослужбовцем, який його виявив;
-оглянути та обстежити місце нещасного випадку, за наявності необхідних засобів здійснити його фото- або відеофіксацію;
-опитати прямих та опосередкованих свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб, отримати від них письмові пояснення;
-скласти ескіз або схему місця, де стався нещасний випадок;
-отримати за можливості письмові пояснення військовослужбовців, витяги з наказів або їх копії та інші документи, що підтверджують виконання потерпілим військовослужбовцем під час настання нещасного випадку обов`язків військової служби (пункт 2 розділу V Інструкції №332)
Приписами пункту 3 розділу V Інструкції №332 передбачено, що командир (начальник), який отримав повідомлення про нещасний випадок, після вжиття ним першочергових заходів, зазначених у пункті 2 цього розділу, складає, особисто підписує рапорт та за можливості негайно надсилає (надає) його разом з зібраними ним безпосередньо на місці нещасного випадку матеріалами (пояснення, ескізи, схеми та інші документи) командиру військової частини, у складі якої на дату настання нещасного випадку проходив службу потерпілий військовослужбовець.
У рапорті зазначаються: дата і час настання нещасного випадку; стислий опис та характеристика місця нещасного випадку; відомості про потерпілого військовослужбовця: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), число, місяць та рік народження; стислий опис обставин та ймовірних причин нещасного випадку; вид, характер та локалізація травми або поранення, що отримав потерпілий від нещасного випадку військовослужбовець; відомості про свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; інформація про обсяг домедичної допомоги або невідкладної (екстреної) медичної допомоги, наданої безпосередньо на місці нещасного випадку; заклад охорони здоров`я, у який евакуйовано потерпілого військовослужбовця; час та дата складення рапорту, посада, військове звання, підпис, власне ім`я прізвище командира (начальника), який склав рапорт.
В силу правового регулювання пункту 4 розділу V Інструкції №332 командир військової частини після отримання рапорту зобов`язаний організувати проведення розслідування та його документальне оформлення згідно з вимогами цієї Інструкції.
Комісія з розслідування після розгляду та вивчення інформації, що міститься у первинному рапорті та наданих разом з ним документах, оформлює акт за формою НВ-2 та у разі, якщо випадок за висновком комісії визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, складає акт за формою НВ-3 (пункт 5 Розділу V «Особливості розслідування нещасних випадків, що сталися в районах бойових дій або проведення антитерористичної операції» Інструкції).
Відповідно до пункту 18 Розділу ІІ Інструкції за результатами розслідування командир військової частини видає наказ. На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом №402.
Тобто виданню військовослужбовцю довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) передує певна процедура, визначена вказаною Інструкцією №332, та її оформлення належить до виключної компетенції спеціально уповноваженого на те органу, відповідно до висновків, зазначених в акті комісією з розслідування нещасного випадку.
Аналіз наведених законодавчих приписів свідчить, що отримання травми військовослужбовцем під час проходження військової служби є підставою для проведення у встановленому порядку розслідування, за наслідками якого складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яка надалі враховується ВЛК під час прийняття постанови про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв.
В матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до Військової частини НОМЕР_2 з рапортом про проведення розслідування нещасних випадків, що сталися в районах бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил за фактом отримання останнім травми у жовтні 2022 року, доказів протилежного суду не надавалось.
Приписами статті 87 Статуту внутрішньої служби ЗСУ начальник медичної служби бригади відповідає за організацію та проведення лікувально-профілактичних, санітарно-гігієнічних і протиепідемічних заходів у бригаді, своєчасне надання необхідної медичної допомоги травмованим (пораненим) та хворим.
У статті 87 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначено перелік обов`язків начальника медичної служби, зокрема, останній зобов`язаний готувати медичні документи, необхідні для проходження військовослужбовцем медичного огляду військово-лікарською комісією, та доповідати командирові бригади про його результати; за результатами проведеного службового розслідування щодо отримання військовослужбовцем поранення (травми, отруєння) складати довідку встановленого зразка про обставини одержання поранення (травми, отруєння). Довідку про поранення (травму, отруєння) в усіх випадках подавати до закладу охорони здоров`я, в якому лікується поранений (травмований), після проведення службового розслідування, але не пізніше 10 діб після отримання поранення (травми, отруєння).
Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого Наказом 14.08.2008 за №402 (далі - Положення №402) передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям (пункт 1.1 глави 1 розділу I Положення №402).
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I вказаного Положення військово-лікарська експертиза - це медичний огляд, зокрема, військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання (пункт 2.1 глави 2 розділу I Положення №402).
Згідно з пунктом 21.1 глави 21 розділу II Положення №402 у разі, коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Зі змісту пунктів 6.1 та 6.2 глави 6 розділу II Положення №402 слідує, що направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться, зокрема, прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, та на таких військовослужбовців подається відповідний перелік документів, в тому числі в разі, якщо особи, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження ними військової служби, - оригінал довідки про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Таким чином, встановлення причинного зв`язку поранення (травми, контузії, каліцтва) проводиться, зокрема, на підставі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Проте довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) може бути складена за результатами проведеного службового розслідування щодо отримання військовослужбовцем поранення (травми, отруєння). Наведені положення передбачають право військовослужбовця на отримання довідки про обставини травми за наявності достатніх підстав, а також ініціювання цих питань та подання рапортів з питань, що виникають під час проходження військової служби.
З матеріалів справи видно, що позивач був госпіталізований та проходив стаціонарне лікування у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова» з 18.04.2023 по 21.04.2023 з діагнозом: «блокаж, синовіт правого колінного суглобу, набряковобольовий синдром», у КНП «Криворізька міська лікарня №10» з 21.04.2023 по 24.05.2023 з діагнозом: «Застарілого пошкодження медіального меніску. Гаоффаправого колінного суглобу. Синовіт. Акубаротравма з ушкодженням барабанної перетинки. Астено-цефалгія. Больовий синдром». Відповідно встановленого анамнезу хвороби травми отримав під час виконання бойового завдання 07.04.2023 пов`язаного із захистом Батьківщини.
10.07.2023 позивачу була видана Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №2261 від 10.07.2023 у якій на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №252 від 24.06.2023 було зазначено про те, що 07.04.2023 близько 04.00 під час бою в районі населеного пункту Новобахмутівка, Покровського району Донецької області, під час ведення бойових дій, при виконанні службових обов`язків, бойових завдань із захисту Батьківщини внаслідок ворожого артилерійського обстрілу ОСОБА_2 отримав такі бойові травмування: - вибухова травма; - закрита черепно-мозкова травма; - забій поперекового відділу хребта.
Позивач вважає, що у вказаній довідці протиправно не відображені відомості про травму правого колінного суглобу «нестійка змішана контрактура правого колінного суглобу після оперативного лікування (17.05.2023) артроскопічна резекція правого колінного суглобу, парціальна резекція медіального меніску з приводу застарілого пошкодження (07.04.2023) на тлі деформуючого артрозу правого колінного суглобу Іст., рецидивного синовіїту з больовим, набряковим синдромами та тимчасовим порушення функції».
Суд вважає за необхідне зазначити, що встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв з військовою службою є компетенцією військово-лікарської комісії, втручання у ці повноваження судом - недопустиме. Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, зокрема у постанові від 09.10.2019 у справі № 802/468/17-а, які відповідно до вимог частини 5 статті 242 КАС України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Представник позивача в порядку 24 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» направив до Військової частини НОМЕР_6 адвокатський запит про отримання інформації від 16.10.2024 стосовно внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 252 від 24.06.2023 та довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 2261 від 10.07.2023 з метою доповнення її відомостями про діагноз встановлений під час стаціонарного лікування та оглядів військово-лікарськими комісіями Військової частини НОМЕР_4 : «нестійка змішана контрактура правого колінного суглобу після оперативного лікування (17.05.2023) артроскопічна резекція правого колінного суглобу, парціальна резекція медіального меніску з приводу застарілого пошкодження (07.04.2023) на тлі деформуючого артрозу правого колінного суглобу Іст., рецидивного синовіїту з больовим, набряковим синдромами та тимчасовим порушення функції».
Також в матеріалах справи наявна виписка із медичної амбулаторного (стаціонарного) хворого 1215/357 стосовно ОСОБА_1 про перебування на лікуванні в стаціонарі з 21.04.2023 24.05.2023 року, де встановлений діагноз «Застаріле пошкодження медіального меніску. Гаоффа правого колінного суглобу.», та виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № е6579 про перебування на лікуванні в стаціонарі з 18.04.2023 по 21.04.2023, де встановлений діагноз «Застаріле пошкодження медіального меніску правого колінного суглобу після ЛДА. СПО 13.12.21. Блокаж, синовіт правого колінного суглобу, набряково-больовий синдром».
Згідно вимог чинного законодавства довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) - це документ, що містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем травми під час виконання службових обов`язків або внаслідок інших обставин. Вона є важливою для встановлення причинного зв`язку між травмою та службою, що впливає на отримання соціальних гарантій, компенсацій та виплат.
Довідка про обставини травми зазвичай містить інформацію про те, яка саме травма була отримана. Без належних та повних відомостей про діагноз довідка може вважатися неповною та покладати додатковий тягар на особу в доведені обставин травми та отриманні відповідного грошового забезпечення при подальшому зверненні до відповідних органів для її цільового використання, тому довідка повинна містити як інформацію про обставини травми, так і діагноз, щоб забезпечити повний та точний опис ситуації.
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України», п. 59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо).
Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.
В спірній ситуації суд встановив, що довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 2261 від 10.07.2023 не містить повного діагнозу стану захворювання позивача, що призвело до існування труднощів у позивача при вирішенні медичних та юридичних питань, які впливають на його гарантоване дуржавою право на виплати у зв`язку із отримання травм військовослужбовцем.
Застосовуючи механізм ефективного захисту прав позивача, порушеного суб`єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 внести зміни до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 № 252 від 24.06.2023 та довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 2261 від 10.07.2023 шляхом доповнення їх відомостями про діагноз, встановлений під час стаціонарного лікування та оглядів військово-лікарськимрі комісіями: "застаріле пошкодження медіального меніску правого колінного суглобу після ЛДА. СПО 13.12.21. Блокаж, синовіт правого колінного суглоба, набряково-больовий синдром. Застаріле пошкодження медіального меніску. Гаоффа правого колінного суглобу".
Водночас суд відмовляє у задоволенні вимог позивача про внесення до довідки та наказу відомостей про діагноз, встановлений під час стаціонарного лікування та оглядів військово-лікарськимрі комісіями: «нестійка змішана контрактура правого колінного суглобу після оперативного лікування (17.05.2023) - артроскопічна резежція правого колінного суглобу, парціальна резекція медіального меніску з приводу застарілого пошкодження (07.04.2023) на тлі деформуючого артрозу правого колійного суглобу Іст., рецидивного синовіїту з больовим, набряковим синдромами та тимчасовим порушення функції», що пов`язано із захистом Батьківщини, оскільки таке формулювання діагнозу було встановлено у довідках ВЛК у 2024 році, тобто які були складенні вже після прийняття наказу від 24.06.2023 року та довідки від 10.07.2023 року і відповідач не міг внести такі відомості до цих документів.
Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За приписами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд зробив висновок, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню..
Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від його сплати.
Керуючись ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262, 291 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , щодо не внесення змін до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 № 252 від 24.06.2023 та довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 2261 від 10.07.2023 шляхом доповнення її відомостями про діагноз, встановлений під час стаціонарного лікування та оглядів військово-лікарськими комісіями: "застаріле пошкодження медіального меніску правого колінного суглобу після ЛДА. СПО 13.12.21. Блокаж, синовіт правого колінного суглоба, набряково-больовий синдром. Застаріле пошкодження медіального меніску. Гаоффа правого колінного суглобу".
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 внести зміни до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 № 252 від 24.06.2023 та довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 2261 від 10.07.2023 шляхом доповнення їх відомостями про діагноз встановлений під час стаціонарного лікування та оглядів військово-лікарськимрі комісіями: "застаріле пошкодження медіального меніску правого колінного суглобу після ЛДА. СПО 13.12.21. Блокаж, синовіт правого колінного суглоба, набряково-больовий синдром. Застаріле пошкодження медіального меніску. Гаоффа правого колінного суглобу".
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з перебування судді Ніколайчук С.В. у щорічній відпустці з 31.05.2025 року по 10.06.2025 року , повний текст рішення суду складено 16.06.2025 року.

Суддя С.В. Ніколайчук