Справа № 619/764/25
Суддя: Жорняк О. М.
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 619/764/25
провадження № 2-а/619/18/25
РІШЕННЯ

іменем України

13 червня 2025 року,

м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Жорняк О.М., за участю секретаря судового засідання Молотко А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 619/764/25,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

вимоги позивача: про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову №1/73 від 28.01.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП та закрити провадження по справі. У обґрунтування позову зазначено, що 28.01.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП нібито за порушення про неявку за повісткою №347819 від 05.10.2024. Постанову позивач вважає незаконною та просить скасувати її з таких підстав. 27.01.2025 о 22:15 позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівником поліції ОСОБА_3 з приводу: "Перебування в розшуку ІНФОРМАЦІЯ_2 з 28.11.2024 (номер звернення Е277917, неявка за повісткою №347819 від 05.10.2024)". У вказаний повістці від 05.10.2024 поштовий індекс 62461 належить адресі: місто Південне Харківського району Харківської області, при тому, що позивач все життя проживає за адресою: селище Південне Харківського району Харківської області, до якого прикріплено поштовий індекс 62367. Згідно з наданим до протоколу витягом з реєстру "Оберіг" щодо позивача, вбачається, що дані уточнено вчасно -16.07.2024 та вказана вірна адреса проживання с-ще Південне, Солоницівської ТГ (раніше Дергачівський район), натомість, відділення Укрпопгги з індексом 62461, що містить повістка, знаходиться в місті Південному, Південноміської ТГ (поблизу міста Мерефа), отже вказаний в повістці поштовий індекс не відповідає адресі зазначеній в реєстрі "Оберіг". Таким чином повістку, за умови якщо її й направляли, відправили в інший населений пункт. А враховуючи, що платформа Резерв + не вимагає зазначення індексу взагалі, вини позивача в цьому нема. Відповідно до ст. 268 КУпАП "Особа, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача,- якщо не володіє мовою, якою ведеться -провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи." Прибувши в зазначену дату та час, на розгляд справи до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомили позивачу, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на даний момент відсутній та згодом повідомили, що позивачу треба приїхати наступного дня. Прибувши наступного дня, 29.01.2025, постанова вже була винесена, без присутності позивача. Позивачем вказано в протоколі що він не згоден з протоколом та повісток не отримував, натомість в постанові ОСОБА_2 вказано про "щире розкаяння позивача". Справа розглядалась без участі позивача. Коментарів, клопотань, розкаянь позивач не надавав. Вказане в протоколі зауваження, що позивач з протоколом не згоден оскільки не отримував повістку, було проігноровано ОСОБА_2 . Вважаю, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 справа взагалі не розглядалась, а лише формально підписана постанова. Отже, позивач не погоджується із зазначеною постановою, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , № 1/73 від 28.01.2025 та вважає її необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи та іншими грубими порушеннями.

Заяви, клопотання учасників справи.

Позивач у судове засідання не з`явився, надавши заяву, у якій просить здійснити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує.

Частиною 3 статті 194 КАС України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку судової повістки в електронний кабінет.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, потреби заслухати свідка чи експерта не має, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 07.02.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд на 06.03.2025, яке відкладено на 09.04.2025, у зв`язку з неявкою представника відповідача; 09.04.2025 судове засідання відкладено на 13.06.2025, у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.

Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права, які застосовує суд, мотиви суду.

Як вбачається з протоколу № 73, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , майором ОСОБА_4 , 27.01.2025 було складено протокол № 73 про адміністративне правопорушення за ст. 210 КУпАП щодо ОСОБА_1 , за відомостями якого 27.01.2025 об 22 год 15 хв поліцейськими був доставлений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Було встановлено факт порушення ним правил військового обліку: перебував у розшуку ІНФОРМАЦІЯ_2 з «28» .11.2024 року (номер звернення Е277917, неявка за повісткою № 347819 від 05.10.2024 року), чим порушив вимоги абз. 3 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у додатку 2 до Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого ПКМУ від 30 грудня 2022 р. № 1487 (зі змінами), абз. 8 ч. З, абз. 2, 5 4.10 ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Як вбачається з постанови № 1/73, 28 січня 2025 року в м. Харків начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 1/73 про накладення на адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, відомості якої є аналогічними протоколу № 73 від 27.01.2025.

Не погоджуючись із вищезазначеною постановою про адміністративне правопорушення, вважаючи її незаконною, з метою відновлення порушеного права, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Особливий період, відповідно до абзацу тринадцятого частини першої статті 1 Закону України «Про оборону України» це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє станом по сьогоднішній день.

Згідно із Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, було оголошено проведення загальної мобілізації.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях чи бездіяльності відповідного складу правопорушення.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Враховуючи те, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, було оголошено проведення загальної мобілізації, суд зазначає, що на момент притягнення позивача до адміністративного правопорушення (14.01.2025) діяв особливий період.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі по тексту Закон № 3543-XII).

Суд зазначає, що диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Зазначена норма є бланкетною, тобто при її застосуванні необхідно застосовувати законодавчі акти, які визначають, зокрема, правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні.

Як установлено абз. 2 ч. 1, абз. 8 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до абзацу 2 пункту 56 «Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352 (далі по тексту Положення № 352) оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями керівників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за формою згідно з додатком 17.

Конкретні строки явки до призовних дільниць установлюються районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки в повістках за формою згідно з додатком 18, вручення яких проводиться через відповідні органи місцевого самоврядування, керівників підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти, незалежно від підпорядкування і форми власності. Повістки громадянам можуть також вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 (далі по тексту Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із пунктом 8 Положення № 154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

На виконання пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Отже, саме на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки законодавцем покладено обов`язок здійснювати заходи оповіщення та призову громадян.

Згідно з абзацом 8 частини третьої статті 22 Закону № 3543-XII у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Судом установлено, що фактичною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП, на підставі спірної постанови від 28.01.2025 № 1/73 слугував висновок відповідача про порушення позивачем вимог абз. З п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у додатку 2 до ПОРЯДКУ організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого ПКМУ від 30.12.2022 №1487 (зі змінами), абз. 8.ч. З, абз. 2,5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з неприбуттям позивача 15.10.2024 об 11 год 00 хв до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Дергачі), у строк місце, зазначені в повістці №347819 для уточнення даних.

Частиною 4 ст. 159 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З наведеного слідує, що для кваліфікації дій за частиною третьою статті 210-1 КУпАП необхідним є встановлення кваліфікуючої ознаки правопорушення, тобто вчинення такого порушення особою в особливий період.

Положеннями статті 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

На виконання вимог частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом норм частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається зі змісту позову, позивачем заперечується факт оповіщення його про необхідність прибуття 15.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), а тому з метою повного та всебічного розгляду даної справи необхідним є з`ясування факту належного інформування позивача про обов`язок з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 (Дергачі).

Відповідач відзиву до суду не надавав.

Частиною 4 ст. 159 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно з вимогами статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача про день та час розгляду справи 15.10.2024 та докази належного повідомлення про вручення ОСОБА_1 повістки на 15.10.2024.

Отже, відсутність відомостей про вручення ОСОБА_1 повістки про його виклик для уточнення даних за зареєстрованою адресою: АДРЕСА_2 , що є обов`язковою передумовою притягнення його до відповідальності, свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З огляду на викладене, Відповідач не виконав обов`язок доказування, який на нього покладено згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, та відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, а тому наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності не доведена.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанову в справі про адміністративне правопорушення № 1/73 від 28.01.2025 необхідно скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивач сплатив за подання позову 605,60 грн, які підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 9, 77, 241-246, 250-251, 255, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_4 в справі про адміністративне правопорушення № 1/73 від 28.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП України, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_6 , судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін, їх місцезнаходження, проживання чи перебування:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя О. М. Жорняк