Справа № 520/25623/24
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 червня 2025 року № 520/25623/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бадюкова Ю.В.,

при секретарі Андрущенко Д.В.,

за участі представників:

позивача Орлової А.О.,

відповідача Іхненко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотерм" (шосе Карачівське, 44, м. Харків, 61071, )

до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, )

про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новотерм" (далі по тексту позивач, ТОВ "Новотерм", товариство, підприємство) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС у Харківській області, Головне управління, владний суб`єкт) в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд:

1. Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.05.2024 року на загальну суму 946 429,51 грн.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.05.2024 року на загальну суму 32 966,10 грн.

3. Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.10.2024 року на загальну суму 637 289,09 грн.

4. Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області стосовно нарахування ТОВ «НОВОТЕРМ» пені в сумі 1 962 995,37 грн.

5. Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області виключити з інтегрованої картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОТЕРМ» суму неправомірно нарахованої пені з податку на прибуток підприємств у загальній сумі 1 962 995,37 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за результатами камеральної перевірки ГУ ДПС у Харківській області було складено Акт вих. № 17830/20-40-04-14-03/43338593 від 18.04.2024 щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток та прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення № від 17.05.2024 року, яким до позивача застосовано штраф у сумі 946 429,51 грн. та № від 17.05.2024 року, яким до позивача застосовано штраф у сумі 32 966,10 грн.

20.09.2024 року Відповідачем проведено ще одну камеральну перевірку та складено акт за вих. № 44054/20-40-04-14-03/43338593 щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «Новотерм», податковий номер 43338593. Висновки акту від 20.09.2024 року тотожні висновкам акту від 18.04.2024 року. На підставі акту винесено податкове повідомлення рішення від 11.10.2024 року № на суму 637 289,09 грн.

Зазначає, що дійсно остаточний розрахунок з податку на прибуток за 2021 рік проведено позивачем 02.04.2024 року. В результаті сплати податкового зобов`язання в інтегрованій картці платника TOB «НОВОТЕРМ» контролюючим органом нарахована пеня з податку на прибуток підприємств у загальній сумі 1 962 995,37 грн.

Зазначає, що прийняті контролюючим органом ППР та вчинені дії з нарахування пені є незаконними, позаяк з 24.02.2022 року для ТОВ «НОВОТЕРМ» виникли обставини невідворотного та надзвичайного характеру (форс-мажор), які унеможливили вчасне виконання Товариством зобов`язань по сплаті податку на прибуток за 2021 рік.

У зв`язку з військовою агресією проти України, внаслідок якої на території міста проводилися активні бойові дії (бомбардування, артобстріли та авіа удари), ТОВ «НОВОТЕРМ» відповідно до свого Наказу №2802/-01-ПР від 28.02.2022 «Про встановлення простою у зв`язку з веденням воєнного стану» вимушено здійснило зупинення своєї виробничої діяльності для убезпечення та збереження життів своїх співробітників.

Штат співробітників товариства позивача після початку повномасштабного вторгнення суттєво скоротився, в результаті чого виник дефіцит робітників та спеціалістів. Крім того, введена з 24.02.2022 року на території міста комендантська година, в період якої було заборонено перебувати на вулицях та пересуватися на транспорті, також вплинула на можливість організувати та забезпечити виробничий процес, оскільки організувати його за таких обставин було неможливо.

Разом з тим, активні бойові дії вплинули і на поставки сировини для виробництва, оскільки для виробництва теплозвукоізоляційних матеріалів (виробником яких є позивач) використовується сировина з гірських порід базальту та доломіту, тверде паливо кокс та підготовлене в`яжуче, основою якого є фенолформальдегідна смола.

Вказує, що виробництво смоли знаходиться в Польщі. Родовища гірських порід - на західній частині України. В умовах воєнного стану та постійних обстрілів міста позивач мав проблему з логістикою, а відключення електроенергії унеможливлювали виробничий процес, оскільки виробнича лінія повністю автоматизована та залежить від постійної напруги, за будь-яких збоїв електроенергії виходять з ладу коштовні частотні перетворювачі та шафи управління лінії, які відповідають за всю виробничу лінію та весь технологічний процес.

Також, з урахуванням того, що виробництво має безперервний характер роботи, він не передбачає негайного зупинення роботи устаткування, в тому числі, й у разі початку повітряної тривоги. У разі недотримання технічного регламенту зупинення роботи виробничої лінії наслідком може бути настання небезпечної події техногенного характеру.

12.09.2022 року через електронний кабінет платника позивачем було подано до контролюючого органу заяву про неможливість виконання податкових зобов`язань разом з підтверджуючими документами.

25.10.2022 року ГУ ДПС у Харківській області прийнято Рішення №1922/20-40-18- 04-25 про можливість своєчасного виконання позивачем податкового обов`язку, посилаючись на те, що у товариства відсутні відповідні документи, що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку.

У грудні 2022 року позивач звернувся до Харківської Торгово- промислової палати для отримання Сертифікату та підтвердження настання для нього форс- мажорних обставин щодо вчасної сплати податку на прибуток.

08.05.2023 року позивач отримав Сертифікат про форс-мажорні обставини, відповідно до якого Харківською Торгово-промисловою палатою було засвідчено форс- мажорні обставини для TOB «НОВОТЕРМ» щодо обов`язку (зобов`язання) сплатити податок на прибуток підприємств за 2021 пік, за 1-й квартал 2022 року у термін протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податковим кодексом України для подання податкової декларації, а саме: відповідно до 01.08.2022 р. Згідно Сертифікату дата настання форс-мажорних обставин - 24 лютого 2022 року.

24.05.2023 року позивач повторно звернувся із заявою до відповідача про неможливість виконання податкових обов`язків та на підтвердження вказаних фактів додатково надав Сертифікат.

Таким чином, зважаючи на викладене, вбачається, що несвоєчасна сплата узгоджених сум податкових зобов`язань має безпосередній причинно-наслідковий зв`язок з обставинами непереборної сили, які незалежні від волевиявлення і контролю позивача, а також є для нього непереборними, які призвели до погіршення його фінансового стану через повну зупинку виробництва, та в своїй сукупності свідчать про відсутність вини позивача у затримці сплати податків.

Ухвалою суду від 27.11.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, свою правову позицію виклав у відзиві на позов, в якому відповідач посилаючись на обставини, викладені в актах камеральної перевірки вих. № 17830/20-40-04-14-03/43338593 від 18.04.2024 р. та № 44054/20-40-04-14-03/43338593 від 20.09.2024 р. просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вказує, що Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21 зазначив: Форс- мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести факт їх виникнення; те, що обставини є форс- мажорними для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Легальне визначення форс-мажорних обставин міститься в ч. 2 ст. 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР. Так, форс- мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Верховний Суд у своїй практиці виокремив наступні елементи форс-мажорних обставин: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; і найголовніше унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності (Постанова ВС від 25.01.2022 № 904/3886/21).

Тобто форс-мажор розглядається як обставина непереборної сили, запобігти якій зобов`язана сторона не має змоги. Відповідно, неналежне виконання договору не є наслідком її неправомірних дій і виключає наявність вини, яка є обов`язковою умовою для настання відповідальності за порушення зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом. Така законодавча дефініція убезпечує особу від відповідальності за порушення без вини, і є однією з основоположних в цивільному праві.

Зазначає, що сертифікат як даний доказ жодним чином не підтверджує ту обставину, що саме внаслідок військової агресії російської федерації проти України, в зв`язку із чим було введено воєнний стан, позивач не мав можливості виконати свої зобов`язання перед Державою.

Воєнний стан на території України не означає, що позивач не може здійснювати підприємницьку діяльність та набувати кошти. Позивач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все, або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час дії воєнного стану.

Адже порушення такої процедури може позбавити особу всіх законодавчих привілеїв форс-мажору.

Отже, збройна агресія російської федерації як обставина непереборної сили дійсно є форс-мажором, однак не механізмом універсальної дії. А лист Торгово-промислової палати не є панацеєю для всіх, не буде він й абсолютним доказом неможливості належного виконання зобов`язання.

Вказує, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення та дії з нарахування пені є правомірними, а прийняті рішення скасуванню не підлягають.

При цьому представником відповідача подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

28 листопада 2024 року від представника позивача надійшла заява про зміну предмета позову, згідно якої предметом спору є три рішення владного суб`єкта - податкові повідомлення-рішення, загальна сума грошових нарахувань за якими становить 1616684, 70 грн. та на підставі яких суб`єктом владних повноважень може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У зв`язку з цим ухвалою суду від 17 березня 2025 року судом вирішено подальший розгляд адміністративної справи № 520/25623/24 здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

27.05.2025 р. представником позивача надано відповідь на відзив згідно якої вказує, що позивач неодноразово звертався до контролюючого органу з заявами про неможливість виконання податкових зобов`язань, до того ж, контролюючому органу було надано Сертифікат про №6300-23-2185 про форс-мажорні обставини, згідно якого засвідчено для ТОВ "НОВОТЕРМ" форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану; воєнні (бойові) дії на території міста Харкова Харківської області.

Відповідно до пп.112.8.9 п.112.9 ст.112 ПК України визначено обставину, яка звільняє від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень, а саме діяння (дія або бездіяльність) вчинене внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).

Норма пп.129.9.7 п.129.9 ст.129 ПК України є самостійною, вона встановлює умови при яких контролюючим органом не може бути нарахована пеня, а саме у разі вчинення діяння особою внаслідок введення воєнного, надзвичайного стану.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог повністю з підстав та мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях.

Заслухавши учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ТОВ «НОВОТЕРМ» зареєстроване юридичною особою у встановленому чинним законодавством України порядку з місцезнаходженням у місті Харків, Карачівське шосе, 44.

Основним видом діяльності за КВЕД є 23.99 Виробництво неметалевих мінеральних виробів, н.в.і.у.

17.04.2022 року позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2021 рік з граничним терміном сплати податкового зобов`язання до 01.08.2022 року.

Натомість сплата задекларованого податкового зобов`язання позивачем проведено наступним чином: 19.08.2022 на суму 659322 грн. ; 21.11.2022 на суму 151269, 00 грн.; 01.06.2023 р. на суму 50000, 00 грн.; 22.06.2023 р. на суму 100000, 00 грн.; 30.06.2023 р. на суму 100000, 00 грн.; 18.07.2023 р. на суму 500000, 00 грн.; 03.08.2023 на суму 300000, 00 грн.; 24.08.2023 р. на суму 350000, 00 грн.; 28.08.2023 р. на суму 350000, 00 грн.; 20.09.2023 року на суму 500000, 00 грн.; 25.09.2023 року на суму 500000, 00 грн.; 23.10.2023 року на суму 1000000, 00 грн.; 27.11.2023 на суму 1000000, 00 грн.; 21.12.2023 року на суму 1000, 00 грн.; 31.01.2024 р. на суму 1000000, 00 грн.; 29.02.2024 р. на суму 1000000, 00 грн.; 14.03.2024 р. на суму 562026, 11 грн.; 27.03.2024 р. на суму 1000000, 00 грн.; 02.04.2024 р. на суму 1000000, 00 грн.; 23.04.2024 р. на суму 1000000, 00 грн.; 14.05.2024 р. на суму 1000000, 00 грн.; 04.06.2024 р. на суму 2000000, 00 грн.; 05.07.2024 р. на суму 1000000, 00 грн.; 18.07.2024 р. на суму 562299, 89 грн.

Згідно поданої позивачем податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2022 року № з граничним терміном сплати податкового зобов`язання до 01.08.2022 року оплата сум узгоджених сум податкового зобов`язання позивачем здійснено 18.07.2024 р. на суму 810591, 00 грн.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжувався та станом на час подання позовної заяви триває.

Наказом №2802/-01ПР від 28.02.2022 «Про встановлення простою у зв`язку з веденням воєнного стану» товариством здійснило зупинення своєї виробничої діяльності з 01 березня 2022 р.

Відповідно до наказу від 19.04.2022 року №1904/01-к «Про призупинення дії трудових договорів з працівниками» з 20.04.2022 року трудові відносини зі своїми працівниками товариством були призупинені до відновлення роботи Товариства та можливості виконувати роботу.

12.09.2022 року через електронний кабінет платника позивачем було подано до контролюючого органу заяву про неможливість виконання податкових зобов`язань разом з підтверджуючими документами.

25.10.2022 року ГУ ДПС у Харківській області прийнято Рішення №1922/20-40-18-04-25 про можливість своєчасного виконання позивачем податкового обов`язку, посилаючись на те, що у товариства відсутні відповідні документи, що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку.

Рішення ГУ ДПС у Харківській області від 25.10.2022 за № 1922/20-40-18-04-25 щодо можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку в адміністративному або судовому порядку ТОВ «НОВОТЕРМ» не оскаржувалось.

У грудні 2022 року позивач звернувся до Харківської Торгово-промислової палати для отримання Сертифікату та підтвердження настання для нього форс-мажорних обставин щодо вчасної сплати податку на прибуток.

08.05.2023 року позивач отримав Сертифікат № 6300-23-2185 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), відповідно до якого Харківською Торгово-промисловою палатою було засвідчено форс-мажорні обставини для ТОВ «НОВОТЕРМ» щодо обов`язку (зобов`язання) сплатити податок на прибуток підприємств за 2021 рік, за 1-й квартал 2022 року у термін протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податковим кодексом України для подання податкової декларації, а саме: відповідно до 01.08.2022 р. Згідно Сертифікату дата настання форс-мажорних обставин 24 лютого 2022 року.

24.05.2023 року позивач повторно звернувся із заявою до відповідача про неможливість виконання податкових обов`язків та на підтвердження вказаних фактів додатково надав Сертифікат № 6300-23-2185 від 08.05.2023 року.

Заява про неможливість своєчасно виконувати податковий обов`язок від 24.05.2023 №2405/01-В (вх. ГУ ДПС № 37947/6 від 24.05.2023) не розглядалась відповідно до підстав, визначених Порядком № 225, про що позивача було повідомлено листом від 31.05.2023 № 30022/6/20-40-04-14-09 (отримано підприємством 06.06.2023).

Головним управлінням ДПС в Харківській області було проведено камеральну перевірку товариства, за результатами якої складено акт вих. № 17830/20-40-04-14-03/43338593 від 18.04.2024 р. «Про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «Новотерм», податковий номер 43338593.».

Згідно висновків акту позивачем порушено термін сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на прибуток за 2021 рік, що призвело до порушення п.57.1 ст.57 з урахуванням абз.3 п.п. 69.1 п.69 підрозд.10 розд. ХХ «Перехідні положення» Кодексу.

Не погодившись із вказаними висновками, позивач подав відповідачу заперечення, за результатами розгляду яких 15.05.2024 року ГУ ДПС у Харківській області прийняло рішення про залишення висновків акту камеральної перевірки № 17830/20-40-04-14-03/43338593 від 18.04.2024 р. без змін.

На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення- рішення:

- № від 17.05.2024 року, яким до позивача застосовано штраф у сумі 946429, 51 грн.,

- № від 17.05.2024 року, яким до позивача застосовано штраф у сумі 32966, 10 грн.

Позивач скористався правом на адміністративне оскарження вказаних рішень, за наслідками розгляду якого рішенням ДПС України від 02.08.2024 року № 23717/6/99-00-06-03-01-06 скаргу залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області - без змін.

20.09.2024 року Відповідачем проведено ще одну камеральну перевірку та складено акт «Про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю «Новотерм», податковий номер 43338593.» № 44054/20-40-04-14-03/43338593.

У акті перевірки від 20.09.2024 року зазначено, що відповідачем проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати (перерахування) узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток за 2021 рік, І квартал 2022 року. Як слідує з акту, під час проведення перевірки були використані податкова декларація з податку на прибуток підприємств за 2021 рік від 17.04.2022 року та податкова декларація з податку на прибуток підприємства за І квартал 2022 року.

Розділ ІІІ вказаного акту перевірки містить наступний висновок:

«В результаті проведення камеральної перевірки встановлено несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на прибуток за 2021 рік, що призвело до порушення п.57.1 ст.57 з урахуванням абз.3 п.п.69.1 п.69 підрозд.10 розд. ХХ «Перехідні положення» Кодексу…».

Відповідно до акту перевірки від 20.09.2024 року контролюючим органом винесено податкове повідомлення рішення від 11.10.2024 року № на суму 637 289,09 грн. згідно з яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток, визначеного пунктом 57.1 ст. 57 ПКУ за період фінансово-господарської діяльності платника податків 2021 рік, 1 квартал 2022 року.

Згідно розрахунку штрафних санкцій до вказаного податкового повідомлення - рішення від 11.10.2024 року вбачається, що до позивача застосована штрафна санкція у розмірі 81 059,10 грн. за сплату податку на прибуток за І квартал 2022 року у розмірі 810591,00 грн. у той час, коли акт перевірки у висновку не містить встановлено порушення позивачем несвоєчасної сплати податку на прибуток за І квартал 2022 року.

В результаті сплати податкового зобов`язання в інтегрованій картці платника ТОВ «НОВОТЕРМ» контролюючим органом нарахована пеня з податку на прибуток підприємств у загальній сумі 1 962 995,37 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями та вчиненими діями з нарахування пені, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права з даним адміністративним позовом.

Розв`язуючи спір по суті суд відзначає наступне.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (пункт 1.1 статті 1 ПК України).

За приписами пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

За змістом положень ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Пунктом 31.1 статті 31 ПК України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Приписами п. 54.1 ст. 54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до приписів п.п. 137.1, 137.2, 137.3 137.4 ст. 137 ПК України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу. Податок, що підлягає сплаті до бюджету платниками податку, які провадять страхову діяльність, визначається в порядку, передбаченому пунктом 141.1 статті 141 цього Кодексу. Відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в пункті 57.1-1 статті 57 та 141.4 статті 141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати. Податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду.

Згідно з абзацом 9 пп. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), I квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року.

Загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи встановлені приписами ст. 112 ПК України

Пунктами 112.1.- 112.6 статті 112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом:

Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Особа не може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом.

Особа не може бути притягнута двічі до відповідальності одного виду за вчинення одного і того самого податкового правопорушення.

Підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення та стягнення штрафу є податкове повідомлення-рішення, що відповідає вимогам, визначеним пунктом 58.1 статті 58 цього Кодексу.

Притягнення або звільнення особи від фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення не звільняє її від виконання податкового обов`язку, а також іншого обов`язку, передбаченого цим Кодексом, порушення якого стало підставою для притягнення до відповідальності.

За приписами п. 112.7. ст. 112 ПК України у разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

Порядок доведення обставин, за яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинене податкове правопорушення, в межах судового провадження визначається процесуальним законодавством.

Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

З огляду на пункт 112.2 статті 112 Кодексу особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

У зв`язку з наведеним вище та враховуючи наявну презумпцію правомірності рішень платника податків, суд відзначає про наявність обов`язку у контролюючого органу дослідити кожний факт несвоєчасної сплати, несвоєчасного перерахування, з`ясувати наявність достатніх обігових грошових коштів на розрахункових рахунках позивача та їх розмір задля можливості такого перерахування податку, здійснити перевірку можливості недопустити порушення та чи вчиняв позивач подальші дії та які саме для його усунення до моменту виявлення такого правопорушення контролюючим органом.

Зазначених досліджень контролюючий орган в актах камеральної перевірки не зазначив, пояснень у судовому засіданні з вказаних обставин не надав.

За змістом підпункту 112.8.9. п. 112.8. ст. 112 ПК України обставиною, що звільняє від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).

За приписами п. 124.1. ст. 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Аналіз наведених вище приписів дає підстави зробити висновки про те, що податковим правопорушенням відповідно до статті 124 Податкового кодексу України є вчинення дії (платником податку) щодо фактичної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, але з затримкою (несвоєчасно).

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

При видачі сертифікату Торгово-промислова палата України засвідчує не тільки форс-мажорні обставини, але і їх безпосередній вплив на конкретне зобов`язання (договір), у якому заявник є стороною (причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань).

Сертифікатом про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Харківської Торгово-промислової палати № 6300-23-2185 від 08.05.2023 підтверджується наявність форс-мажорних обставин, які унеможливили своєчасне виконання податкового обов`язку позивачем.

Враховуючи, що порушення позивачем граничних строків розрахунків протягом періоду, що підлягав перевірці контролюючим органом, вчинено внаслідок обставин непереборної сили, що виключає можливість застосування до позивача фінансової відповідальності за п.124.1 ст.124 Податкового кодексу України.

Спірним питанням у цій справі є також правомірність нарахування пені за несвоєчасну сплату самостійно узгодженого податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у період дії воєнного стану.

Згідно з п.п. 49.18.6 п. 49.18. ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на прибуток (у тому числі платників частини чистого прибутку (доходу)), для податкової декларації (у тому числі розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку), яка розраховується наростаючим підсумком за рік, - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Указом Президента від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX, та Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-IX, Указом від 5 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3564-IX, Указом від 06.05.2024 р. № 271/2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 р. № 3684-ІХ, Указом від 23.07.2024 р. № 469/2024, затвердженим Законом України від 23.07.2024 р. № 3891-ІХ, Указом від 28.10.2024 р. № 740/2024, затвердженим Законом України від 29.10.2024 р. № 4024-ІХ, Указом від 14.01.2025 р. №26/2025, затвердженим Законом України від 15.01.2025 р. № 4220-ІХ, Указом від 15.04.2025 р. № 235/2025, затвердженим Законом України від 16.04.2025 р. № 4356-ІХ.

Відповідно до п. 69.1 підрозділу 10 розділу XX ПК України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті. У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

ПК України передбачає такі вили відповідальності за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань: застосування штрафних санкцій (ст. 124 ПК України) та нарахування пені (ст. 129 ПК України).

Відповідно до п.п. 129.1.3 п.129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX, який набув чинності з 17.03.2022, та був ухвалений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Верховна Рада України, внесено до ПК України, зокрема, такі зміни: у пункті 129.9 статті 129: підпункт 129.9.7 викладено в такій редакції: "129.9.7. вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою внаслідок введення воєнного, надзвичайного стану"; доповнено підпунктом 129.9.8 такого змісту:"129.9.8. в інших випадках, передбачених цим Кодексом".

У подальшому Законом України від 23 лютого 2024 року № 3603-IX внесено до ПК України, зокрема, такі зміни: підпункт 129.9.8 пункту 129.9 статті 129 замінити двома новими підпунктами такого змісту: "129.9.8. у разі помилкової сплати платником податків, у тому числі податковим агентом, грошового зобов`язання на інший бюджетний рахунок (без порушення законодавчо визначеного строку сплати податку або узгодженої суми грошового зобов`язання до бюджету). Умовою підтвердження таких обставин є вчинення платником дій, передбачених статтею 43 цього Кодексу, щодо повернення помилково сплачених грошових зобов`язань; 129.9.9. в інших випадках, передбачених цим Кодексом".

Аналіз наведених змін дає підстави для висновку, що п. 129.9 ст. 129 ПК України передбачені самостійні підстави для звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань у вигляді пені, зокрема, але не виключно:

- вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою внаслідок введення воєнного, надзвичайного стану;

- в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Приписи п.п. 129.9.7 п. 129.9 ст. 129 ПК України, якими визначено, що пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню в таких випадках: вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою внаслідок введення воєнного, надзвичайного стану, є самостійними та не мають бланкетного характеру, а тому на спірні правовідносини не розповсюджуються вимоги п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України стосовно не притягнення позивача до відповідальності за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань лише у випадку наявності відповідного рішення податкового органу про відсутність у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок.

Суд вважає, що приписи п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, у контексті спірних правовідносин, мають застосовуватися лише при вирішенні питання про притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу, визначеного ст. 124 ПК України, та не стосуються питання нарахування пені у випадках вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою внаслідок введення воєнного, надзвичайного стану.

Вказаний висновок зроблений судом також з урахуванням приписів п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України та п.п. 56.21 ст. 56 ПК України, зміст яких зводиться до того, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

З огляду на вказане, суд погоджується з твердженням позивача про протиправність дії відповідача з нарахування пені за несвоєчасну сплату позивачем податкових зобов`язань з податку на прибуток підприємств.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем було неправомірно нараховано товариству з обмеженою відповідальністю Новотерм пеню на суму 1 962 995, 37 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення та дії контролючого органу з нарахування пені не відповідають критерію обгрунтованості, розсудливості та пропорційності, передбаченому п. 3, 6 та 8 ч.2 ст.2 КАС України, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про не відповідність оскаржуваних рішень критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, з огляду на що наявні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно із частиною 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то судові витрати зі сплати судового збору, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Інших доказів понесених судових витрат, станом на час прийняття рішення, матеріали справи не містять.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотерм" (шосе Карачівське, 44, м. Харків, 61071, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправними дій та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № від 17.05.2024 року про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотерм" сплатити штраф у розмірі 946429, 51 грн. (дев`ятсот сорок шість тисяч чотириста двадцять дев`ять гривень 51 копійка).

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № від 17.05.2024 року про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотерм" сплатити штраф у розмірі 32 966,10 грн. (тридцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят шість гривень 10 копійок).

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № від 11.10.2024 року про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотерм" сплатити штраф у розмірі 637 289, 09 грн. (шістсот тридцять сім тисяч двісті вісімдесят дев`ять гривень 09 копійок).

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області стосовно нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Новотерм" пені в сумі 1962995, 37 грн. (один мільйон дев`ятсот шістдесят дві гривні дев`ятсот дев`яносто п`ять гривень 37 копійок).

Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області виключити з інтегрованої картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотерм" суму пені з податку на прибуток підприємств у загальній сумі 1962995, 37 грн. (один мільйон дев`ятсот шістдесят дві гривні дев`ятсот дев`яносто п`ять гривень 37 копійок).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новотерм" (шосе Карачівське, 44, м. Харків, 61071, ) сплачену суму судового збору в розмірі 30280, 00 грн. (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 13.06.2025 р.

Суддя Бадюков Ю.В.