Справа № 338/502/25
Суддя: Решетов В. В.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/502/25

11 червня 2025 року Богородчанський районний суд

Івано-Франківської області

В складі головуючого - судді Решетова В. В.,

з участю: секретаря судового засідання Остапишин І. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області та Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, в якому просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕНА №4494434 від 13 квітня 2025 року, якою його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Свої вимоги обґрунтував тим, що в оскаржуваній постанові зазначено, що він 13 квітня 2025 року близько 18:45 годин в с. Підгір`я, керуючи транспортним засобом «Geely» МR7151 А, номерний знак НОМЕР_1 перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України - порушення вимог горизонтальної розмітки.

За вказане правопорушення його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Зазначає, що дії відповідача є такими, що суперечать чинному законодавству, а зазначена постанова про адміністративне правопорушення є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того зазначає, що жодних правил дорожнього руху не порушував, але поліцейський без належних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, всупереч невідповідності обставин події, визнав його винним у вчиненні адміністративного порушення та склав відносно нього спірну постанову. Тому позивач просить скасувати вищезазначену постанову.

Ухвалою судді від 15.04.2025р. відкрито провадження у вказаній справі та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 15.05.2025р. залучено до участі в справі співвідповідача - управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції.

Позивач у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, у заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, згідно пояснень зазначених у позовній заяві та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, відповідно до якої вважає, що він не є належним відповідачем по справі. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом, встановлено, що старшим сержантом відділення поліції №2 (смт Богородчани) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Бойчуком Петром Дмитровичем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4494434 від 13.04.2025р..

Вказаною постановою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

З постанови слідує, що 13 квітня 2025 року близько 18:45 годин в с. Підгір`я, керуючи транспортним засобом «Geely» МR7151 А, номерний знак НОМЕР_1 перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України - порушення вимог горизонтальної розмітки.

З обгрунтування позовної заяви та світлин долучених до позову вбачається, що попереду транспортного засобу «Geely» МR7151 А, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 рухався автомобіль марки "Ланос" вишневого кольору, який суттєво зменшив швидкість, (їхав менше ніж 30 км/год) та почав зміщуватись вправо та не подавав сигналу повороту чи зупинки. ОСОБА_1 увімкнув покажчик повороту завчасно, ще в зоні переривчастої лінії розмітки, але сам обгін завершив після початку суцільної лінії, адже лише тоді зміг переконатися у його безпечності. На даній ділянці дороги є невеличкий підйом, а тоді схил і тому поки ОСОБА_1 не проїхав підйом, доти не міг впевнитися у відсутності зустрічного транспорту через недостатню видимість, а як тільки минув цю ділянку і впевнився в безпечності маневру здійснив обгін.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Так, частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,

Главою 34 ПДР України зокрема передбачено, що горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

Таким чином, рух транспортного засобу, який перетнув вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки створює об`єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1статті 122 КУпАП.

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову, що відповідає правій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 та від 14.02.2018 по справі № 536/583/17.

Відповідачем до матеріалів справи не додано жодних доказів на підтвердження того, що адміністративне правопорушення, за яким складено оскаржувану постанову, вчинене позивачем ОСОБА_1 .. А отже відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факт порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження обставин, що викладені в оскаржуваній постанові, що не відповідає загальним засадам розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Враховуючи те, що згідно ст.77 КАС України в даній справі обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідачів та з огляду на відсутність належних та допустимих доказів, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Суд зазначає, що відповідачем на дотримання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, адже відповідач не надав суду жодних заперечень та доказів на підтвердження правомірності складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Доводи позивача викладені в адміністративному позові послідовні, логічні та є такими, що відповідають винятку закріпленому в розділі 34 «Дорожня розмітка» ПДР щодо дозволу перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год. Додані до позову світлини підтверджують дорожню обстановку на вірність викладених позивачем обставин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що автомобіль марки «Geely» МR7151 А, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача, не порушував п. 34 ПДР України за вищенаведених обставин та в межах винятку дозволеному ПДР

Тому, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відтак, приймаючи до уваги положення ч. 3 ст. 286 КАС України, суд вважає за можливе скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а справу закрити.

Оскільки позивач є особою з інвалідністю та учасником бойових дій, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 та посвідченням серії НОМЕР_3 , то відповідно до вимог п. 9 та п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовнй збір» його звільнено від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням його прав, в зв`язку з чим судові витрати відсутні. Інших відомостей про понесені сторонами судові витрати суду не надано.

Керуючись ст.ст. 2,6,9,12,72,77,90,241-246, 268-272,286,293,295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області та Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4494434 від 13 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень, провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 13 червня 2025 року.

Суддя В.В. Решетов