Справа № 309/1216/25
Суддя: Піцур Я. Я.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/1216/25
Провадження № 2-а/309/15/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської областi в складi:

головуючого суддi Піцура Я.Я.,

за участю секретаря судового засідання Гелетей Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просила скасувати постанови про накладення адміністративних стягнень серії 3АВ № 03573221 від 19.09.2023 року та серії 3АВ №03573256 від 18.09.2023, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП закрити. Свої вимоги мотивувала тим, що 21.07.2023 о 06:08:06 год її мати ОСОБА_2 рухалась на автомобілі марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить позивачу на праві власності по автодорозі М23 Берегово-Виноградів-Велика Копаня, в напрямку державного кордону. На в`їзді у м.Виноградів її мати здійснила перевищення встановленої швидкості руху для транспортних засобів на відрізку 39+706. За цим фактом була винесена постанова серії 3АВ № 03573221 від 19.09.2023 року. Рухаючись далі, того ж дня 21.07.2023 о 06:15:13 год по тій самій автодорозі на відрізку 33+714, також здійснила перевищення встановленої швидкості руху для транспортних засобів, за фактом чого була винесена постанова серії 3АВ №03573256 від 18.09.2023. Згідно вказаних постанов позивача притягнуто до відповідальності у виді штрафу у розмірі 170 грн. за кожним фактом порушення. Дані штрафи мати сплатила. Вона постійно проживає та навчається у Чехії, про існування зазначених постанов дізналася лише 27.03.2025 коли звернулася до ТСЦ 2124 для заміни тимчасового водійського посвідчення. На момент поштового отримання постанов про адміністративні правопорушення вона була за кордоном і їх не отримувала. Пошта була отримана мамою, яка і сплатила штрафи. Так само мати її не повідомила про даний факт. Лише після пояснення їй працівниками сервісного центру та встановлення додатку «Дія» вона отримала відомості про адміністративні правопорушення. За загальним правилом адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані у автоматичному режимі, несе фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб. Однак в Україні дії принцип верховенства права, Конституцією України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Також дії презумпція невинуватості. Посилаючись на викладене просить позов задовольнити.

Представник Департаменту патрульної поліції згідно Вовканич А.І. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . В обґрунтування зазначає, що згідно постанови серії 3АВ №03557256 від 18.09.2023, 21.07.2023 о 06 год. 15 хв., за адресою М23, Берегово-Виноградів-Велика Копаня, 33+714, особа, яка керувала транспортним засобом «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 27 км/год , чим порушила п.12.9 б) ПДРУ. А згідно постанови серії 3АВ №03573221 від 19.09.2023, 21.07.2023 о 06 год. 08 хв., за адресою М23, Берегово-Виноградів-Велика Копаня, 39+706, особа, яка керувала транспортним засобом «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 34 км/год , чим порушила п.12.9 б) ПДРУ. За вчинення даних порушень відповідальну особу ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, виніс поліцейський ДПП на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі. Правопорушення було зафіксовано технічним засобом «Каскад 3», який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відео фіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Відповідно до бази даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, автомобіль марки ««Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 з 04.01.2022 та був відчужений третій особі 19.12.2024 На момент опрацювання та прийняття рішення за фіксацією порушення ПДР інспектором ДПП не виявлено інформації щодо зміни власника чи наявність належного користувача вказаного автомобіля в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів. Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа -фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. Таким чином, позивач, як особа, за якою зареєстровано транспортний засіб марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 несе відповідальність за порушення ПДР України. Також КУпАП регламентовано порядок звільнення власника ТЗ від відповідальності за порушення ПДР, у разі передачі ТЗ іншим особам, і вказаного порядку дотримано не було. Також посилається на пропуск позивачем строку для звернення до суду.

В судове засідання позивач не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Дослідивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на. підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Як вбачається з примітки до вказаної статті, суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

14 липня 2015 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 596-УІІІ, що дозволяє накладення штрафів за порушення ПДР України, зафіксовані в автоматичному режимі.

Статтею 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача, відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні, на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Згідно ст. 279-3 КУпАП, особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення - правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Згідно постанови серії 3АВ №03557256 від 18.09.2023, 21.07.2023 о 06 год. 15 хв., за адресою М23, Берегово-Виноградів-Велика Копаня, 33+714, особа, яка керувала транспортним засобом «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 27 км/год , чим порушила п.12.9 б) ПДРУ, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

А згідно постанови серії 3АВ №03573221 від 19.09.2023, 21.07.2023 о 06 год. 08 хв., за адресою М23, Берегово-Виноградів-Велика Копаня, 39+706, особа, яка керувала транспортним засобом «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 34 км/год , чим порушила п.12.9 б) ПДРУ, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Дана постанова винесена на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Факт вчинення адміністративного правопорушення зафіксовано технічним засобом «Каскад 3», який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відео фіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги».

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху автомобілем марки ««Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , зафіксовано на файлах (фотофіксація), отриманих за результатами автоматичної фіксації правопорушення, що долучений представником відповідача до відзиву на позовну заяву. На цих файлах міститься інформація щодо дати, часу, місця та географічних координат вчинення правопорушення; зафіксовано вказаний вище автомобіль; швидкість руху автомобіля в км/год та обмеження (перевищення) швидкості в км/год.

Судом встановлено, що власником транспортного засобу марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент вчинення правопорушень є позивач ОСОБА_5 , про що свідчить відповідь Регіонального СЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях. У цій же відповіді зазначено, що інформація щодо належного .користувача вказаним ТЗ іншою особою станом на 27.07.2023 відсутня.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів про те, що належний йому на праві власності автомобіль марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать його транспортному засобу. Також відсутні відомості про те, що особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У разі передачі ОСОБА_1 права керування належним йому транспортним засобом третій особі, остання була зобов`язаний повідомити про дану особу органи Національної поліції, як про таку, яка вчинила адміністративні правопорушення.

Відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі є альтернативною, тобто така покладається або на власника транспортного засобу, або на користувачів такого майна виключно за умови, якщо власник транспортного засобу повідомив посадову особу уповноваженого підрозділу Національної поліції про користувача такого майна, яка на момент вчинення правопорушення перебувала за кермом.

Всі доводи позову зводяться до того, що зафіксовані у оскаржуваних постановах порушення ПДР вчинені мамою позивачки ОСОБА_2 .

Разом з тим, на думку суду вказані доводи не можуть бути підставою для скасування постанов з огляду на таке.

Так, статтею 279-3 КУпАП передбачено, що відповідальна особа, зазначена у ч. 1 ст. 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

- ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

- особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Отже, з системного аналізу наведених вище норм Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

При цьому, слід зауважити про те, що така особа може бути звільнена від адміністративної відповідальності лише в 2-х випадках:

- якщо надасть документальне підтвердження того факту, що до моменту вчинення адміністративного правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, які належать її транспортному засобу;

- якщо особа, яка фактично керувала транспортним засобом і вчинила адміністративне правопорушення на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 зазначила, що 27.07.2023 не керувала транспортним засобом марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки за кермом перебувала її мати.

Слід зазначити, що відповідно до положень ст. 14-2 КУпАП статусу відповідальної особи може набути і належний користувач транспортного засобу, якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу.

Для набуття статусу відповідальної особи належним користувачем, необхідна наявність двох обов`язкових умов:

- підтвердження того, що особа дійсно є належним користувачем даного транспортного засобу;

- внесення відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів про належного користувача відповідного транспортного засобу.

Матеріали справи не містять відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів про належного користувача автомобіля «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , інформація про такого відсутня.

В даному випадку відповідальною особою транспортного засобу «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням вище наведених приписів законодавства України, є особа за якою зареєстровано указаний транспортний засіб ОСОБА_1 .

Сам по собі факт передачі позивачкою зазначеного автомобіля іншій особі фактично не звільняє ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, оскільки, як вже було зазначено вище, таке звільнення можливе лише тільки після вчинення обов`язкових дій, які передбачені положеннями ст. 14-2, 279-3 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у відповідності до приписів ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Позивачка є власником транспортного засобу, який є джерелом підвищеної небезпеки, а тому при передачі його в користування третім особам має бути зацікавлена та вжити всіх можливих заходів для забезпечення дотримання користувачем такого транспортного засобу правил дорожнього руху.

В той же час, позивачка не надає суду жодних доказів дотримання нею умов звільнення від адміністративної відповідальності, як власника вказаного автомобіля, які прямо передбачені вищенаведеними положеннями ст.279-3 КУпАП, і не посилається на факт вчинення дій, які, згідно із цією статтею, необхідно було вчинити для звільнення її від відповідальності.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивачка в установлений строк зверталася до компетентних органів з питання вибуття транспортного засобу з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать його транспортному засобу.

Матеріли справи також не містять доказів звернення особисто або через офіційний веб - сайт МВС особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, документа (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Згідно із вимогами пункту 4 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерством внутрішніх справ України 13 січня 2020 року № 13, у разі відповідності заяви установленим вимогам та підтвердження сплати заявником штрафу, визначеного відповідною адміністративною постановою, уповноважений поліцейський з використанням засобів Системи вносить до цієї постанови зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент учинення адміністративного правопорушення.

Унесені уповноваженим поліцейським зміни до адміністративної постанови автоматично вносяться засобами Системи до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Отже, у випадку звернення ОСОБА_2 із заявою про визнання факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності із дотриманням приписів статті 279-3 КУпАП України, оскаржувані постанови не підлягають скасуванню, а до них вносяться зміни в частині визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент учинення адміністративного правопорушення та визнала відповідний факт.

Дослідивши наявні матеріали справи у сукупності, суд зазначає, що позивачкою не надано доказів дотримання умов звільнення її від адміністративної відповідальності як власника вказаного транспортного засобу, які передбачені вищенаведеними положеннями статті 279-3 КпАП України.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів застосовує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах FALK v. THE NETHERLANDS, OHalloran and Francis v. the United Kingdom.

Так, в рішенні по справі FALK v. THE NETHERLANDS, Арр. № 66273/01, 19 October, 2004, суть якого зводиться до оскарження заявником рішення про накладення штрафу із зазначенням імені та адреси особи, яка керувала на момент вчинення правопорушення його автомобілем, Європейський Суд з прав людини указує на те, що, незважаючи на заборону презумпції права або факту, вони повинні бути пропорційні меті, переслідуваної державою. Мета оспорюваного правила про об`єктивну відповідальність власника автотранспортного засобу, що міститься в законі про адміністративне виконання правил дорожнього руху, полягає в ефективному забезпеченні дорожньої безпеки та створенні умов, при яких порушення правил дорожнього руху не залишаються безкарними в випадках, коли неможливо установити особу, котра керувала автомобілем.

Крім того, під час розгляду справи OHalloran and Francis v. the United Kingdom, App. № 15809/02 and 25624/02, 29 June 2007, яка стосувалась оскарженню передбаченої британським законом необхідності надання властям зареєстрованими власниками транспортного засобу про особу, яка реально керувала автомобілем в момент, коли поліцейська камера спостереження зафіксувала перевищення автомобілем установленої швидкості. Цей обов`язок на думку позивачів є порушенням права не давати самозвинувачувальних показань і так званої привілеї проти самозвинувачення, а тим самим і принципів справедливого судового розгляду, закріплених в статті 6 Європейської конвенції з прав людини. Однак, Велика палата Європейського Суду з прав людини визнала, що у справі не було допущено жодного порушення вимог статті 6 Конвенції та вказала про те, що усі, хто володіють або керують автомобілем, знають, що тим самим вони визнають певний режим регулювання. Цей режим діє не тому, що володіння чи управління автомобілем - це привілей чи пільга, що дарується державою, але тому, що володіння автомобілями та їх використання загальновизнано можуть призводити до тяжких тілесних ушкоджень. Можна сказати, що ті, хто приймають рішення володіти або управляти автомобілем, беруть на себе певні обов`язки і зобов`язання, які є частиною регулятивного режиму щодо автотранспортних засобів (див, зокрема, п.57 згаданого рішення).

Отже застосування засобів автоматичної фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є правомірним та таким, що не порушує прав і основоположних свобод людини (власників транспортних засобів) з урахуванням такого:

1) порядок притягнення до такої відповідальності визначений законодавчо, а саме - Законом України від 14.07.2015 № 596-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»;

2) введені обмеження переслідують легітимну мету держави, яка полягає у забезпеченні однієї з найважливіших форм громадської безпеки - безпеки дорожнього руху. її змістом є запобігання або усунення шкідливих для життя та здоров`я людини, власності наслідків, що можуть бути заподіяні використанням транспорту;

3) необхідність убезпечення суспільства від шкідливих наслідків, що виникають унаслідок експлуатації транспортних засобів, зумовлена Конституцією України, зокрема, положеннями статті 3, згідно із якою «людина, її життя і здоров`я, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю».

Захист закріплених життєво важливих інтересів, а також задоволення потреб на безпечне переміщення учасників дорожнього руху реалізується правотворчою і правозастосовною діяльністю уповноважених державних органів. Задля забезпечення дотримання установлених правил руху транспорту та пішоходів державою використовуються певні методи, одним із яких є накладення адміністративних стягнень за вчинені правопорушення, у тому числі такі, що зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою технічних засобів.

Лише за ці правопорушення до адміністративної відповідальності притягується фізична або юридична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб. В усіх інших випадках стягнення накладається безпосередньо на ту особу, що керувала транспортним засобом у момент учинення правопорушення;

4) особа, яка притягається до відповідальності за порушення правил дорожнього руху, виявлене в автоматичному режимі, має можливість звернутися до підрозділу Національної поліції в порядку, визначеному статтею 279 КУпАП, для звільнення від адміністративної відповідальності у разі, якщо транспортний засіб вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб або протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать його транспортному засобу, а також якщо особа, котра фактично керувала транспортним засобом на момент учинення вказаного проступку, звернеться з відповідною заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, законодавством передбачено можливість оскарження накладеного стягнення як в адміністративному порядку - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі), так і в судовому - в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України із забезпеченням гарантій, закріплених у статтях 6 і 7 Конвенції.

І насамкінець, суд зауважує, що положення ст.14-2 КпАП України були чинними на момент складення оскаржуваних постанов та є чинними на даний час, неконституційними не визнавались, а тому правомірно підлягають застосуванню в межах спірних правовідносин.

Ураховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, що мають значення для справи, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення слід відмовити в зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

На підставі викладеного, ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», ст.ст.9, 14-2,122, 251, 252, 279-1, 279-3 КУпАП, Керуючись ст.ст. 77, 139, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення

Позивач: ОСОБА_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції України, що знаходиться за адресою: 03048, м.Київ вул. Федора Ернста, 3, .

Повний текст рішення складено 12.06.2025 року.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.