Справа № 727/4985/25
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/4985/25
Провадження № 2-а/727/126/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Калмикової Ю. О.,

за участю секретаря судового засідання Боднарук О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,

Установив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 15.04.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову ЧМТЦК №134 відносно гр. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штрафну санкцію у вигляді 17 000,00 грн.

Так, 15.12.2011 року гр. ОСОБА_3 (далі - позивач) видано військовий квиток серії НОМЕР_1 .

У військовому квитку є відмітка, що позивач за станом здоров`я знятий з військового обліку, згідно наказу МОУ №342 від 09.06.2006 року, «непридатний до в/с у мирний час та обмежено придатний у воєнний час».

08.04.2024 року позивач пройшов ВЛК, внаслідок чого, зроблено відмітку про взяття позивача на військовий облік з 08.04.2024 року, а також вписаний військовий ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 .

З електронного військово-облікового-документа з додатка «Резерв+» видно, що позивач має відстрочку (бронювання) від призову на військову службу під час мобілізації за ч. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 04.02.2026 року, зазначено місце проживання, номер телефону, дата уточнення позивачем даних 14.08.2024 року, коли позивач змінив місце проживання, переїхав до м. Чернівців.

Позивач працює в ТОВ «УМЗ», який в свою чергу бронює своїх працівників та постійно оновлює дані. 18.03.2025 року відповідачем було повідомлено Товариство про необхідність з`явитися позивача до установи ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач з`явився до відповідача та надав всі військово-облікові документи з відстрочкою для перевірки. Внаслідок чого, 20.03.2025 року лейтенантом ОСОБА_4 складено щодо позивача протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП., та призначено розгляд справи на 03.04.2025 року на 15:00 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З протоколом позивач ознайомився під підпис, з викладеним у ньому порушенням не погодився та надав письмові пояснення, які направив поштою з описом, та повідомленням про вручення за трекіром №120 та 155, які відповідач отримав 02.04.2025 року, що підтверджується роздруківкою з відстеження поштового відправлення.

Ігноруючи надані письмові пояснення, 15.04.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову ЧМТЦК №134, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладено на позивача стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Постанова обґрунтована тим, що 20.03.2025 року о 10.30 год. військовозобов`язаний ОСОБА_5 не з`явився для уточнення персональних даних уточнив через центри

надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження з 18.05.2024 по 16.07.2024 року чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в редакції від 11.04.2024 року, що призвело до порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Копію постанови від 15.04.2025 року №134 позивач отримав особисто 17.04.2025 року.

Так, Указом Президента України №65/2022від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2105-ІХвід 03.03.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено та проводиться загальна мобілізація, яка неодноразово продовжувалась, зокрема указами № 272/2024 від 06.05.2024, № 470/2024 від 23.07.2024 востаннє на 90 діб Указом Президента України №741/2024 від 28.10.2024 затвердженого Законом України № 4025-IX від 29.10.2024.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Із зазначеного вище слідує, що з 24.02.2024 по сьогодні на території України діє особливий період.

Тобто, спір у справі виник з приводу рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки

України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. (ст. 235 КУпАП).

В оскаржуваній постанові зазначається, що 20.03.2025 року о 10.30 год військовозобов`язаний ОСОБА_5 не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження з 18.05.2024 по 16.07.2024 чим порушив вимоги абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», де зазначено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет платника податків призовника, військовозобов`язаного, резервісту або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, чим порушив вище зазначену норму, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

У період з 18.05.2024 по день складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо позивача, Президент України лише приймав укази про продовження строку загальної мобілізації № 470/2024від23.07.2024 та № 741/2024 від 28.10.2024, які не є тотожними указу про загальну мобілізацію, який, наприклад, був прийнятий 24.02.2022 за № 65/2022.

Отже, обов`язок уточнити свої облікові дані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України у військовозобов`язаних може виникнути лише після 18.05.2024 дата набрання чинності Законом України №3633-IX від 11.04.2024) і лише у випадку, якщо Президент України прийме указ про оголошення мобілізації.

Після 18.05.2024 Президент України не приймав указу про оголошення мобілізації, а тому у позивача не виникло обов`язку виконати припис абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На підставі наведеного можна зробити висновок про відсутність події адміністративного правопорушення, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Однак, відповідач приймаючи оскаржувану постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, обставини щодо можливого порушення вказаного нормативного акту не встановлював, посилання на них в оскаржуваній постанові та протоколі відсутні.

На підставі викладеного, позивач просив суд: визнати протиправною та скасувати постанову ЧМТЦК №134, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладено на позивача стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП закрити.

Стягнути з відповідача судовий збір та понесені витрати на правову допомогу.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 уважає постанову № 134 від 15.04.2025 про накладення адміністративного стягнення, протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

05.05.2025 суддя своєю ухвалою прийняла та відкрила провадження у справі № 727/4985/25 та призначила справу до розгляду (а.с.25).

15.05.2025 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заперечують проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на адміністративний позов.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом

Згідно з військовим квитком серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнаний придатним до військової служби, звання солдат, номер НОМЕР_3 , код ВОС 600543А.

Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи від 15.03.2025 №7726- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 20.03.2025 ОСОБА_1 , являючись військовозобов`язаним і перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 , не з`явився для уточнення персональних даний до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку або до центру надання адміністративних послуг, або шляхом уточнення даних через додаток «Резерв+» у встановлений законодавством термін з (18.05.2024 по 16.07.2024). Своїми протиправними винними діями скоїв адміністративне правопорушення в особливий період, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Розгляд справи відбудеться о 15 год. 00 хв. 03.04.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно з постановою № 134 від 15.04.2025, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 будучи військовозобов`язаним під час дії воєнного стану протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації не уточнив свої облікові дані через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Постановлено накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

Згідно з скриншотом з застосунку Резер+ та війс.обліковому документі підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , Постанова ВЛК придатний, дата ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 , електронних обчислювальних машин, оператор, звання солдат, ВОС 600543, відстрочка до 04.02.2026, тип відстрочки бронювання, дата уточнення даних 20.03.2025.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову № 134 від 15.04.2025 протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові № 134 від 15.04.2025, посилаючись на відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Кас України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Приписами ст. 65 Конституції України та ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до положень ст.1 ЗУ «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/2022від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України постановлено з 24.02.2024 ввести в Україні воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та такий воєнний стан діє і до теперішнього часу.

Отже, станом на 15.03.2025, тобто на дату вчинення інкримінованого позивачеві адміністративного правопорушення, діяв особливий період.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно з ст. 235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з Указом Президента України №65/2022 від 24 лютого 2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, дія якого продовжується і який діє на час розгляду справи.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1 ч. 2 ст. 2 та ч. 1 ст. 7 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Положення ст. 280 КУпАП встановлюють обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Приписами абз. 5 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (надалі - Закон №3543-XII) визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

24.02.2022 Верховною Радою України прийнято ЗУ «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ, яким затверджено указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону №3543-XII, у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до пп. 10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану, зокрема, мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

В силу абзацу 6 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024 р., який набув чинності 18.05.2024, військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Отже законодавством для військовозобов`язаних встановлено 60 денний строк для уточнення облікових даних, тобто до 16 липня 2024 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є військовозобов`язаним, придатним до військової служби, однак в період з 18 травня 2024 року до 16 липня 2024 року своїх облікових даних не уточнив, проігнорувавши виконання обов`язку, покладеного на нього згідно вищезазначених правових норм, жодним із доступних способів уточнення своїх персональних даних не скористався, порушив правила військового обліку і відповідно порушив законодавство про військовий обов`язок і військову службу, отже вимог закону не виконав.

Оскільки, ОСОБА_1 протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України № 3633-ІХ від 11 квітня 2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (тобто в період 18 травня 2024 по 16 липня 2024 включно) не уточнив свої військово-облікові дані у відповідності до підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 3633-ІХ, а саме адресу проживання, номери засобів зв`язку, адрес електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, в тому числі актуальну інформацію про стан свого здоров`я, у разі перебування на території України шляхом самостійного прибуття до ТЦК та СП за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до ЦНАП, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності), чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ, частини 2 статті 17 Закону України «Про оборону України», частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзац 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тому його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Суд звертає увагу на те, що Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції Закону України № 3633-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку») окремо виділяє обов`язок громадян України щодо уточнення персональних даних та обов`язок громадян України виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

З приводу притягнення до адміністративної відповідальності позивач зазначив, що перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних відповідача, відтак, йому не потрібно було оновлювати дані, то зазначене жодним чином не позбавляє останнього обов`язку оновити свої дані у строк, визначений законодавством (адреса, телефон, електронна пошта тощо).

Згідно з приміткою до статі 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Суд уважає необґрунтованими покликання позивача на примітку до статті 210 КУпАП, оскільки позивачем не зазначено, яку саме інформацію відповідач мав можливість отримати шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Враховуючи вищезазначене, відповідачем правомірно винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам закону, штраф накладено в межах санкції за дане адміністративне правопорушення

За таких обставин позовні вимоги є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 72-78, 246, 286 КАСУ, ст. 210-1, 251КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Повний текст судового рішення складено 16.06.2025.

Суддя Ю. О. Калмикова