Справа № 280/4968/25
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

16 червня 2025 рокуСправа № 280/4968/25 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративним суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Кузьмінова Дмитра Валерійовича (вул. Миру, буд. 13, прим. 18/19, м. Запоріжжя, 69126), до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ) про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2025 засобами системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач), в особі представника адвоката Кузьмінова Дмитра Валерійовича, до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 2) та ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 3), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача 3 щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про надання відстрочки позивачу за п. 2 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як педагогічному працівнику;

визнати протиправним та скасувати наказ начальника відповідача 1 від 21.05.2025 року № 218 «Про призов та поставку військовозобов`язаних під час мобілізації» в частині призову та направлення позивача для проходження військової служби за мобілізацією до відповідача 2;

зобов`язати відповідача 2 прийняти рішення про звільнення від проходження військової служби позивача та виключити позивача зі списків особового складу відповідача 2.

Також просить судові витрати покласти на відповідачів.

Крім того, 13.06.2025 засобами системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій позивач просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу 2 вчиняти будь-які дії щодо направлення/переведення/переміщення позивача до іншого місця служби, бойового підрозділу військової частини НОМЕР_1 або будь-якої іншої військової частини, до набрання законної сили рішення суду у цій справі.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник зазначає, що 21.05.2025 він був затриманий в районі будинку АДРЕСА_5 (район магазину фермерської техніки « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») співробітниками відповідача 1 та доставлений на територію відповідача 1 з метою перевірки облікових даних та визначення його призначення на особливий період і в цей же день був мобілізований та доставлений до відповідача 2 для проходження військової підготовки, де перебуває і зараз. При цьому, вказані дії були вчинені за наявності у позивача відстрочки, оформленої 16.05.2025 року відповідачем 3 на підставі п. 2 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на підтвердження чого позивачу видана довідка від 16.05.2025 року за №18/1698. Зазначає, що у разі визнання незаконності призову позивача на військову службу і подальше його переміщення до інших військових частин значно ускладнить виконання рішення суду, бо у такому разі відповідач не буде відповідальною за виконання рішення особою, що зумовить неможливість виконання рішення.

Визначаючись щодо наявності підстав для забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути заяву без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно пунктів 1, 2 частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Вирішуючи питання про доцільність вжиття заходів забезпечення позову суд виходить з того, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майнові або немайнові інтереси та/або права позивача будуть погіршені, порушені і на момент виконання рішення суду, у разі задоволення позову, їх слід буде відновити шляхом вчинення певних дій.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року №9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" від 06.03.2008 року №2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжитих заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; ймовірності виникнення ускладнень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Судом встановлено, що оскаржуваним наказом відповідача 1 позивача було призвано на військову службу під час мобілізації до відповідача 2. До позовної заяви додана копія довідки відповідача 3 від 16.05.2025 №18/1698 про надання позивачу до 08.08.2025 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вважаючи дії відповідачів протиправними позивач звернувся до суду з цим позовом.

При розгляді заяви про забезпечення, суд не може надавати оцінку правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на які посилається заявник, оскільки виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному рішенню, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, враховуючи викладені вище обставини, задля збереження наявного стану спірних правовідносин до розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, а також задля унеможливлення спричинення значної шкоди позивачу, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з Рекомендацією NR (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом міністрів Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Суд також наголошує, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів, а також виходячи із принципів справедливості та гуманізму, суд висновує, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

За приписами статті 156 КАС України, ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 248, 256, 294 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити командуванню Військової частин НОМЕР_1 вчиняти дії та/або приймати рішення (накази, розпорядження тощо) щодо переміщення, переведення або відрядження до іншого місця служби, бойового підрозділу військової частини НОМЕР_1 або будь-якої іншої військової частини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до набрання законної сили рішенням суду у справі №280/4968/25.

У відповідності до ст.14 КАС України, ухвали суду, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання на свій території України. Не виконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Кисіль