Справа № 280/2362/25
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 червня 2025 року Справа № 280/2362/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до Приватного підприємства «УКРАЇНА» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі-позивач) до Приватного підприємства «УКРАЇНА» (далі - відповідач), в якому позивач просить суд надати Головному управлінню ДПС у Запорізькій області дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Приватного підприємства «УКРАЇНА» за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що станом на день звернення з позовом за підприємством обліковується податковий борг у розмірі 49075,18 грн. Стверджує, що податковим органом вживались заходи, направлені на погашення податкового боргу та боржнику направлялась податкова вимога, яка залишилась без виконання. Також вказує, що ГУ ДПС у Запорізькій області прийняте рішення про опис майна у податкову заставу та майно платника податків описано у податкову заставу згідно акгу опису майна. Також, на виконання даного рішення до банківської установи були направлені платіжні інструкції. З огляду на викладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не надано.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом установлено наступне.

Приватне підприємство «УКРАЇНА» , зареєстроване як юридична особа згідно Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Станом на день подання позовної заяви за платником податків обліковується податковий борг у розмірі 49075,18 грн, з яких: 3720,45 грн по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, 15375 грн - по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 29979,73 грн по земельному податку юридичних осіб.

Податковий борг з податку на додану вартість виник внаслідок самостійно поданих до контролюючого органу податкової декларації з податку на додану вартість № від 18.07.2024 (термін сплати - 30.07.2024) на суму 4719 грн;

податкової декларації з податку на додану вартість № від 16.08.2024 (термін сплати - 30.08.2024) на суму 528 грн;

уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань № від 16.09.2024, у зв`язку з самостійним виявленням помилок на суму 9833 грн;

уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань № від 16.09.2024, у зв`язку з самостійним виявленням помилок на суму 295 грн.

Згідно інтегрованої картки платника податків з податку на додану вартість податковий

борг становить 15375 грн.

Податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості виник внаслідок самостійно поданого до контролюючого органу податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та розрахунків до них, а саме:

розрахунок у частині об`єктів нежитлової нерухомості до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 31.01.2024 термін сплати 29.04.2024 на суму 874,19 грн (сплачено 665,26 грн);

розрахунок у частині об`єктів нежитлової нерухомості до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 31.01.2024 термін сплати 29.07.2024 на суму 874,19 грн;

розрахунок у частині об`єктів нежитлової нерухомості до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 31.01.2024 термін сплати 29.10.2024 на суму 874,19 грн;

розрахунок у частині об`єктів нежитлової нерухомості до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 31.01.2024 термін сплати 29.01.2025 на суму 874,19 грн.

Крім того, контролюючим органом відповідачу була нарахована пеня у сумі 888,96 гривень.

Таким чином, податковий борг но податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості

становить: 3496,75 грн (нараховано) - 665,26 грн (сплачено) + 888,96 грн (нараховано пені) =

3720,45 грн.

Земельний податок з юридичних осіб виник внаслідок самостійно поданого до контролюючого органу податкових декларацій з земельного податку з юридичних осіб, а саме:

податковий розрахунок земельного податку № від 24.01.2023 термін сплати 31.07.2023 на суму 1360,06 грн;

податковий розрахунок земельного податку № від 24.01.2023 термін сплати 30.08.2023 на суму 1360,06 грн;

податковий розрахунок земельного податку № від 24.01.2023 термін сплати 02.10.2023 на суму 1360,06 грн;

податковий розрахунок земельного податку № від 24.01.2023 термін сплати 30.10.2023 на суму 1360,06 грн;

податковий розрахунок земельного податку № від 24.01.2023 термін сплати 30.11.2023 на суму 1360,06 грн;

податковий розрахунок земельного податку № від 24.01.2023 термін сплати 02.01.2024 на суму 1360,06 грн;

податковий розрахунок земельного податку № від 24.01.2023 термін сплати 30.01.2024 на суму 1360,01 грн;

податковий розрахунок земельного податку № від 06.02.2024 термін сплати 01.03.2024 на суму 1429,42 грн;

податковий розрахунок земельного податку № від 06.02.2024 термін сплати 01.04.2024 на суму 1429,42 грн;

податковий розрахунок земельного податку № від 06.02.2024 термін сплати 30.04.2024 на суму 1429,42 грн;

податковий розрахунок земельного податку № від 06.02.2024 термін сплати 30.05.2024 на суму 1429,42 грн;

податковий розрахунок земельного податку № від 06.02.2024 термін сплати 01.07.2024 на суму 1429,42 грн;

податковий розрахунок земельного податку № від 06.02.2024 термін сплати 30.07.2024 на суму 1429,42 грн;

податковий розрахунок земельного податку № від 06.02.2024 термін сплати 30.08.2024 на суму 1429,42 грн;

податковий розрахунок земельного податку № від 06.02.2024 термін сплати 30.09.2024 на суму 1429,42 грн;

податковий розрахунок земельного податку № від 06.02.2024 термін сплати 30.10.2024 на суму 1429,42 грн;

податковий розрахунок земельного податку № від 06.02.2024 термін сплати 02.12.2024 на суму 1429,42 грн;

податковий розрахунок земельного податку № від 06.02.2024 термін сплати 30.12.2024 на суму 1429,42 грн;

податковий розрахунок земельного податку № від 06.02.2024 термін сплати 30.01.2025 на суму 1429,49 грн;

податковий розрахунок земельного податку № від 04.02.2025 термін сплати 03.03.2025 на суму 1600,95 грн.

Крім того, контролюючим органом відповідачу була нарахована пеня у сумі 2430,82 гривень.

Таким чином, податковий борг з земельного податку з юридичних осіб становить: 28274,33 грн (нараховано) - 725,42 грн (сплачено) + 2430,82 грн (нараховано пені) = 29979,73 грн.

З метою погашення податкового боргу, відповідачу було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкову вимогу форми «Ю» №0-0830 від 07.02.2022, яка була надіслана на адресу платника податків та отримана відповідачем.

Майно платника податків описано у податкову заставу згідно з актом опису майна №15/08-01-13-04 від 24.02.2023, відповідно до рішення №245/08-01-13-04 про опис майна у податкову заставу від 11.02.2022.

Крім того, ГУ ДПС у Запорізькій області прийняті рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу від 05.07.2024 №388/4-0801 та від 20.12.2024 №647/4-0801.

До банківських установ були направлені платіжні інструкції:

№1944-к/08-01-13-02 від 20.12.2024, яка направлена до Запорізького РУ АТ КБ «Приватбанк», м.Запоржя, р/р НОМЕР_1 - повернута без виконання у зв`язку з відсутністю коштів;

№1945-к/08-01-13-04 від 20.12.2024, яка направлена до Запорізького РУ АТ КБ «Приватбанк», м.Запоржя, р/р НОМЕР_1 - виконана Банком 13.01.2025;

№1946-к/08-01-13-04 від 20.12.2024, яка направлена до Запорізького РУ АТ КБ «Приватбанк», м.Запоржя, р/р НОМЕР_1 - повернута без виконання у зв`язку з відсутністю коштів.

Податковий орган вважає, що наявні підстави для звернення до суду з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету або на єдиний рахунок, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 87.1 статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до пункту 87.2. статті 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пункту 88.1 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до пункту 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає:

у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Відповідно до підпункту 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Відповідно до пункту 89.3. статті 89 ПК України, майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до підпунктів 95.1, 95.2, 95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наведені норми ПК України вказують на можливість продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, у разі недостатності коштів, які перебувають у власності такого платника податків та вжиття контролюючим органом усіх можливих заходів із стягнення податкового боргу.

Судом установлено, що позивачем винесено податкову вимогу податкову вимогу форми «Ю» №0-0830 від 07.02.2022, яка була надіслана на адресу платника податків та отримана відповідачем.

Доказів оскарження або скасування вищевказаної податкової вимоги матеріали справи не містять.

Також, як установлено судом, частина податкового боргу виникла у відповідача внаслідок самостійно поданих декларацій та уточнюючого розрахунку.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (п. 57.1 ст. 57 ПК України).

Враховуючи, що податкове зобов`язання визначене відповідачем самостійно у поданих ним податкових деклараціях з податку на додану вартість, такі зобов`язання вважаються узгодженими з дня подання податкової декларації.

Згідно з положеннями пункту 95.5 статті 95 ПК України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

Разом з тим, інша частина податкового боргу виникла після проведення контролюючим органом нарахування пені.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що узгодженою є частина податкового боргу, з несплати грошових зобов`язань самостійно визначених платником податків.

При цьому позивачем не надано рішення суду, які набрали законної сили про стягнення з відповідача іншої частини податкового боргу на суму, що є безумовною підставою для можливості реалізації передбаченого законом права на продаж майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Також, позивачем не надано суду доказів вжиття заходів щодо погашення решти податкового боргу платника податків, шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Разом з тим, суд враховує, що системний аналіз наведених норм законодавства діє підстави для висновку про те, що звернення контролюючим органом до суду з позовними вимогами щодо надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків має відбуватись після звернення про погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у власності платника податку, зокрема шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих платника податку, і лише в разі недостатності коштів податковий орган має право звернутися до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податку, що перебуває у податковій заставі.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 25.02.2020 у справі № 821/1907/14 в адміністративному провадженні №К/9901/26782/18.

У постанові від 28.03.2023 у справі № 440/11471/21 в адміністративному провадженні №К/990/31999/22 Верховний Суд зазначив, що «… обов`язковими умовами, наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із даним позовом є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі. Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків …».

Суд зауважує, що обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом є:

- наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів);

- сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку;

- відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків;

- наявність майна платника податків-боржника у податковій заставі.

Лише сукупність вказаних обставин наділяє податковий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Вказана позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 24.04.2020 у справі №822/1262/17, від 25.03.2021 у справі №807/1621/15.

Частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом установлено, що на виконання рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу від 05.07.2024 №388/4-0801 та від 20.12.2024 №647/4-0801 до банківських установ направлені платіжні інструкції.

Відповідно до матеріалів справи, дві платіжні інструкції №1944-к/08-01-13-02 від 20.12.2024, №1946-к/08-01-13-04 від 20.12.2024, які направлені позивачем до банку обслуговуючого рахунки відповідача, повернуті без виконання з відміткою банку: «повернута без виконання у зв`язку з відсутністю коштів».

Суд зауважує, що вказані платіжні інструкції не є беззаперечним доказом відсутності коштів на усіх рахунках платника податків у обслуговуючих його банках на час розгляду даної справи. В матеріалах справи відсутня актуальна інформація та її документальне підтвердження про наявність чи відсутність на рахунках відповідача грошових коштів.

Крім того, судом установлено, що платіжна інструкція №1945-к/08-01-13-04 від 20.12.2024, яка направлена до Запорізького РУ АТ КБ «Приватбанк», м.Запоржя, р/р НОМЕР_1 - виконана Банком 13.01.2025.

Суд наголошує, що Податковим кодексом України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо погашення податкового боргу платника.

При зверненні до суду з вимогою про надання дозволу на погашення заборгованості за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, податковий орган повинен обґрунтувати в першу чергу недостатність у такого платника грошових коштів - готівкових чи на рахунках у банку, достатніх для повного погашення його боргу перед бюджетом, а також зазначити, які заходи вжив податковий орган для того, щоб погасити борг платника за рахунок належних йому коштів та чим це підтверджується.

Податковий орган для доведення обставини відсутності коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника, не надав документів, які б підтверджували відсутність грошових коштів на всіх рахунках, відкритих відповідачем у фінансових установах, та про які відомо податковому органу на день звернення до суду із зазначеним позовом.

По цій справі, судом установлено, що позивач не вжив всіх заходів щодо стягнення коштів з рахунків відповідача, зокрема в суд про стягнення частини податкового боргу не звертався.

Враховуючи викладене, позивач не довів належними, допустимими, достатніми доказами своє право на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, позивачем не доведено виконання ним необхідних умов, за яких допускається стягнення податкового боргу за рахунок майна боржника, до суду позивач з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі звернувся передчасно.

Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) до Приватного підприємства «УКРАЇНА» (69060, м.Запоріжжя, вул.Івана Богуна, буд.85, ) про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова