Справа № 420/12214/25
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 червня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Цивілізація ЛТД» до Головного управління ДПС в Одеській області, про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цивілізація ЛТД» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить скасувати податкове повідомлення рішення від 11.01.2024 року №1612/15-32-04-06 у повному обсязі.

Ухвалою суду від 28.04.2025 року позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків шляхом надання:

позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ст.ст. 5, 160 КАС України, а саме, правильно сформулювавши позовні вимоги та зазначивши правильну ціну позову;

заяви про поновлення строку для звернення до суду з доказами поважності причин його пропуску.

До суду від представника позивача надійшло клопотання разом із заявою про зміну позовних вимог та заявою про поновлення строку звернення до суду.

У заяві про зміну позовних вимог позивач сформулював позовні вимоги наступним чином: «визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 11.01.2024 року №1612/15-32-04-06 у повному обсязі.».

Заява про поновлення строку звернення до суду обґрунтована тим, що ТОВ «Цивілізація ЛТД» не було вчасно поінформоване про ухвалене рішення ДПС України (від 21.06.2024 року). Про факт прийняття рішення позивачу стало відомо лише після отримання листа ДПС України від 21.01.2025 року. У зв`язку з цим, позивач вважає, що відлік шестимісячного строку для звернення до суду слід вести не з дати прийняття рішення ДПС (21.06.2024), а з дати отримання позивачем повідомлення про це рішення 21.01.2025 року. За таких обставин, враховуючи, що позов подано 22.04.2025 року, на думку позивача, ним дотримано шестимісячний строк звернення до суду з моменту отримання відповіді.

Розглянувши заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Частинами 1-2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У свою чергу частиною 3 статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до частини 4 статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

В ухвалі від 28.04.2025 року суддя зауважив, що при вирішенні питання щодо строку звернення до суду з даним позовом застосуванню підлягає абз. 2 ч. 4 ст. 122 КАС України з огляду на відсутність у додатках до позовної заяви доказів отримання позивачем рішення від 21.06.2024 року за результатами розгляду його скарги від 27.03.2024 року на податкове повідомлення рішення №1612/15-32-04-06 від 11.01.2024 року разом з клопотанням про поновлення строку на подання скарги в адміністративному порядку у строк, встановлений пунктами 56.7, 56.8 статті 56 ПК України.

Таким чином, відлік процесуального строку для оскарження податкового повідомлення-рішення №1612/15-32-04-06 від 11.01.2024 року в судовому порядку має розпочинатися саме з дати звернення позивача до ДПС України із скаргою на це рішення та заявою про поновлення строку, тобто з 04.06.2024 року. Відповідно шестимісячний строк спливає 04.12.2024 року. Позов до суду подано 22.04.2025 року, тобто з пропуском шестимісячного строку.

Суд зазначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оціночні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час спливу строків звернення до суду.

Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо об`єктивно йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив через можливі власні недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до свого права на звернення до суду.

Зазначена позиція суду також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права та свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, рішення "Девеер проти Бельгії", "Голдер проти Сполученого Королівства").

Суд зазначає, що положення КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Іншими словами, для поновлення строку звернення суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали вчасному зверненню з адміністративним позовом, у зв`язку з чим позивач має довести суду їхню наявність і непереборність з доданням відповідних доказів, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків, а також принцип res judicata.

Суддя зазначає, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 28.04.2025 року та не надано доказів поважності причин їх пропуску.

Надаючи оцінку наведеним у заяві обставинам щодо досудового оскарження рішення, суддя також враховує, що позивач, не отримавши відповіді на подану ним скаргу (04.06.2024 року), упродовж більш ніж шести місяців не вживав жодних заходів щодо з`ясування стану її розгляду або причин не розгляду.

Такі обставини свідчать про те, що позивач, знаючи про можливе порушення своїх прав, зволікав із вжиттям передбачених законом заходів для їх захисту, не проявив належної процесуальної активності та протягом розумного строку не звертався до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На підставі викладеного, враховуючи строк (майже п`ять місяців), що пропущено позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, оскільки наведені обставини не свідчать про об`єктивну неможливість звернення до суду позивача у встановлений законом строк.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Отже, враховуючи, що вказані у заяві про поновлення строку звернення до суду підстави для поновлення цього строку суд визнає неповажними, позовну заяву належить повернути позивачеві разом з усіма доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 169, 248, 256, 293 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду Товариства з обмеженою відповідальністю «Цивілізація ЛТД».

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цивілізація ЛТД» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкового повідомлення-рішення - повернути без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.А. Радчук