Справа № 280/1427/25
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 червня 2025 року Справа № 280/1427/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову Вільнянського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області від 15.06.2016 №0806/5074/5074/23 "Про припинення щомісячної страхової виплати" ОСОБА_1 з 01.06.2016;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з 01.06.2016.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, та фактично перебуває за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно довідки МСЕК від 12.12.1989 № 002255 позивачу встановлена ступінь втрати працездатності 60 % безстроково, третя група інвалідності. Щомісячні страхові виплати позивач отримував по травень 2016 року включно, але з 01.06.2016 виплати були припинені без будь-яких пояснень. На адвокатський запит від 14.01.2025 Головне управління ПФУ в Донецькій області повідомив, що ОСОБА_1 перебував на постійному обліку як отримувач щомісячних страхових виплат у Донецькому міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. З грудня 2014 року по травень 2016 року включно отримував щомісячні страхові виплати як внутрішньо переміщена особа в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області. На адвокатський запит від 22.01.2025 за №12 відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомив, що ОСОБА_1 перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа з Донецькій області у Вільнянському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області. Згідно з постановою відділення від 15.06.2016 №0806/5074/5074/23 «Про припинення щомісячних страхових виплат», виплати припиненні на підставі отриманої інформації від Управління соціального захисту населення Вільнянської РДА про зняття з обліку ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи. Справа про страхові виплати ОСОБА_1 була передана передавальним актом від 16.01.2023 до Головного управління, як правонаступнику Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, в статусі «припинені». Копія постанови Відділення про припинення щомісячних страхових виплат від 15.06.2016 №0806/5074/5074/23 надіслана листом від 14.02.2025. Позивач вважає дії відповідача протиправними і такими, що порушують його конституційні права. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 04 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 17 березня 2025 року визнано поважною причину пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду у даній справі. Відкрито провадження у справі; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач позов не визнав, надав письмовий відзив, в якому вказує, що позивач знаходився на обліку у Вільнянському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (далі - Вільнянське відділення) як внутрішньо переміщена особа з Донецької області внаслідок зареєстрованого страхового випадку трудового каліцтва, що стався 25 вересня 1988 року. За даними Головного управління нарахування щомісячних страхових виплат позивачу припинено. Нарахування страхових щомісячних виплат припинено Вільнянським відділенням з 1 червня 2016 року відповідно до постанови №0806/5074/5074/23 від 15.06.2016 Про припинення щомісячної страхової виплати на підставі отриманої інформації від Управління соціального захисту населення Вільнянської районної державної адміністрації про зняття з обліку ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи. Справа про страхові виплати ОСОБА_1 була передана передавальним актом від 16.01.2023 до Головного управління, як правонаступнику Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, в статусі «припинено». За результатами опрацювання звернення позивачу було відмовлено в продовженні нарахування страхових виплат, відповідно до постанови в №0806/5074/5074/23 від 15.06.2016. Питання поновлення виплати щомісячної страхової виплати може бути вирішене у разі особистого звернення позивача з відповідною заявою до будь-якого діючого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Пенсійного фонду України у встановленому порядку та після підтвердження відповідним територіальним органом соціального захисту населення інформації про реєстрацію в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Виходячи з вищезазначеного, дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, установив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі.

З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що ОСОБА_1 перебував на постійному обліку як отримувач щомісячних страхових виплат у Донецькому міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

В подальшому (з грудня 2014 року по травень 2016 року) позивач перебував на обліку у Вільнянському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Запорізької області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області) як внутрішньо переміщена особа з Донецької області внаслідок зареєстрованого страхового випадку трудового каліцтва, що стався 25.09.1998.

Відповідно довідки МСЕК від 12.12.1989 №002255 позивачу встановлена ступінь втрати працездатності 60 % безстроково, третя група інвалідності.

Відповідно до постанови Відділення виконавчої дирекції Фонду у Вільнянському районі Запорізької області від 15.06.2016 №0806/5074/5074/23, потерпілий ОСОБА_1 перебуває на обліку з 01.04.2001 має зареєстрований страховий випадок трудове каліцтво, що сталось 25.09.1988. Відповідно до статті 46 Закону України від 23.09.1999 №1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Постановлено припинити виплату гр. ОСОБА_1 номер справи 5074, номер випадку 5074, щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку (вид виплати 410, КЕКВ 2730.03) в розмірі 2030,27 грн. Причина припинення: зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб (лист УСЗН Вільнянської РДА від 15.06.2016 №08/2150). Виплату припинити з 01.06.2016.

Відповідно до змісту довідки від 14.02.2017 №/17256, виданої Управлінням соціального захисту населення Нікольської районної адміністрації Донецької області, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

На відповідне звернення представника позивача, Головне управління ПФУ в Донецькій області листом від 16.01.2025 повідомило, що ОСОБА_1 перебував на постійному обліку як отримувач щомісячних страхових виплат у Донецькому міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. З грудня 2014 року по травень 2016 року включно отримував щомісячні страхові виплати як внутрішньо переміщена особа в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області.

На відповідне звернення представника позивача, Головне управління ПФУ в Запорізькій області листом 28.01.2025 повідомило, що ОСОБА_1 знаходився на обліку у Вільнянському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області як внутрішньо переміщена особа з Донецької області внаслідок зареєстрованого страхового випадку трудового каліцтва, що стався 25.09.1998. Нарахування страхових щомісячних виплат ОСОБА_1 припинено Вільнянським відділенням з 01.06.2016 відповідно до постанови від 15.06.2016 №0806/5074/5074/23 на підставі отриманої інформації від УСЗН Вільнянської РДА про зняття з обліку ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи. Справа про страхові виплати ОСОБА_1 була передана передавальним актом від 16.01.2023 до Головного управління, як правонаступнику Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, в статусі «припинено».

Не погоджуючись із постановою Вільнянського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області від 15.06.2016 №0806/5074/5074/23, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України передбачає, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначені Законом України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон 1105-XIV).

Суд застосовує положення законодавства, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин (винесення оскаржуваної постанови).

Частинами першою та сьомою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Страхові виплати складаються із:

1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону № 1105-XIV страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду:

1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання;

2) особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.

Згідно з частинами четвертою-сьомою статті 47 Закону № 1105-XIV виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них.

Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.

Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

З матеріалів справи вбачається, що позивач має зареєстрований страховий випадок трудове каліцтво, у зв`язку з чим має право на отримання щомісячних грошових сум в разі часткової втрати працездатності, що компенсує відповідну частку втраченого заробітку - безстроково.

За пунктом 3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону № 1105-XIV страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Слід зазначити, що гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначено Законом України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно зі ст.4 Закону № 1706-VII, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1цього Закону, на момент їх виникнення. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Форма заяви затверджується центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону № 1706-VII, для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Відповідно до п.10. ч.1 ст.7 Закону №1706-VII, внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території мають право на отримання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, безпосередньо у робочих органах Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживання, перебування. Матеріальне забезпечення, страхові виплати призначаються за наявності необхідних документів, що підтверджують право на ці виплати, а в разі їх відсутності - за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України.

Судом установлено, що ОСОБА_1 перебував на постійному обліку як отримувач щомісячних страхових виплат у Донецькому міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

В подальшому (з грудня 2014 року по травень 2016 року) позивач перебував на обліку у Вільнянському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Запорізької області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області) як внутрішньо переміщена особа з Донецької області внаслідок зареєстрованого страхового випадку трудового каліцтва, що стався 25.09.1998, отримував щомісячні страхові виплати у Вільнянському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Запорізької області.

З 01 червня 2016 року було припинено страхові виплати у зв`язку із зняттям з обліку внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до довідки від 14 лютого 2017 року №/17256, виданої Управлінням соціального захисту населення Нікольської районної адміністрації Донецької області, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що 01 жовтня 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №531 Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що особи, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переселилися з тимчасово окупованої території, району проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації (далі - застраховані особи), мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, а до завершення заходів, пов`язаних з утворенням зазначеного Фонду та його робочих органів, - робочими органами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - фонди) відповідно до пункту 6 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення зазначеного Закону за фактичним місцем проживання у порядку, встановленому правліннями фондів. Матеріальне забезпечення виплачується застрахованим особам в установленому порядку через банки.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509.

З аналізу наведених норм вбачається, що умовою призначення та продовження виплати страхових виплат внутрішньо переміщеним особам є знаходження внутрішньо переміщених осіб на обліку за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується відповідною довідкою.

Так, відповідно до п.1 Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 11.12.2014 № 20 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2015 р. №6/26451 (чинного, на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок), даний Порядок поширюється на фізичних осіб, які постійно проживають в Україні, яких змусили або які самостійно покинули своє місце проживання внаслідок (або з метою уникнення) негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру і які мають право на страхові виплати та страхові витрати на медичну і соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105) за фактичним місцем проживання (перебування) (далі - особи, які тимчасово переміщені) (якщо страховий випадок настав до моменту переміщення).

Згідно з п. 2 Порядку, особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105 безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - робочі органи виконавчої дирекції Фонду) за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, за формою, наведеною в додатку до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі - довідка про взяття на облік), відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон 1706).

У разі чергової зміни фактичного місця проживання (перебування) особа, яка тимчасово переміщена, зобов`язана повідомити протягом 10 календарних днів з дати зміни місця фактичного проживання (перебування) робочий орган виконавчої дирекції Фонду, який здійснює йому страхові виплати, страхові витрати на медичну та соціальну допомогу шляхом подання заяви особисто або надсилання рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви) про припинення йому виплат у зв`язку зі зміною місця проживання (перебування). Копія такої заяви або підтвердження надсилання рекомендованого листа подається робочому органу виконавчої дирекції Фонду за новим місцем фактичного проживання (перебування).

У разі отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про взяття на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, про закінчення строку дії довідки про взяття на облік, її скасування або про відмову у продовженні строку дії такої довідки робочий орган виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) особи, яка тимчасово переміщена, припиняє нарахування і фінансування страхових виплат та страхових витрат на медичну і соціальну допомогу.

З аналізу вищезазначених положень вбачається, що для перебування потерпілої особи на обліку у відділенні, має бути певний «територіальний зв`язок» особи з органом Фонду. Особа береться на облік за місцем реєстрації/фактичного проживання або за місцем знаходження підприємства, на якому трапився нещасний випадок.

Як було зазначено вище, позивач перебував на постійному обліку як отримувач щомісячних страхових виплат у Донецькому міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

В подальшому (з грудня 2014 року по травень 2016 року) позивач перебував на обліку у Вільнянському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Запорізької області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області) як внутрішньо переміщена особа з Донецької області внаслідок зареєстрованого страхового випадку трудового каліцтва, що стався 25.09.1998, отримував щомісячні страхові виплати у Вільнянському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Запорізької області.

З 01 червня 2016 року було припинено страхові виплати у зв`язку із зняттям з обліку внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до довідки від 14 лютого 2017 року №/17256, виданої Управлінням соціального захисту населення Нікольської районної адміністрації Донецької області, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, зареєстроване місце: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суд зауважує, що доказів звернення позивача із заявою про продовження страхових виплат за фактичним місцем проживання (перебування) до якої додана довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на території Запорізької області до суду не надано.

З огляду на викладене суд зазначає, що позивач з 01.06.2016 знятий з обліку Вільнянського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Запорізької області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області), отже, відповідач не мав правових підстав на здійснення страхових виплат позивачу з 01.06.2016.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною ч.2 ст.77 КАС України, визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності до статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; фактичне місце проживання/ перебування: АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-б, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова