Справа № 601/1659/25
Суддя: Коротич І. А.
Дата ухвалення: 2025-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №601/1659/25
Провадження № 2-а/601/172/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання Бончик А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , яка представляє інтереси ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення строків на оскарження, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі,-

встановив:

Парфенчук Ю.А., що діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 653 від 07.10.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 210-1 КУпАП та поновлення строку на оскарження постанови № 653.

У поданій заяві позивач посилається на те, що 07.10.2024 в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 17500 грн. Відповідно до даної постанови в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 установив, що 02.09.2024 приблизно о 20 год. 26 хв. відповідно до Указу Президента України N 65/2022 «Про загальну мобілізацію», згідно ч. 7. ч. 10 ст. 1. Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та п.79 «Порядку організації та введення військового обліку призовників. Військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 478, уповноваженим працівником ІНФОРМАЦІЯ_1 була вручена повістка за адресою: АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_2 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 03.09.2024 о 10 год. 00 хв., з метою уточнення військово - облікових даних на особливий період, що підтверджується особистим підписом громадянина ОСОБА_2 на розписці до повістки. Разом із тим, на визначену та повідомлену громадянину ОСОБА_2 дату і час прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 він не з`явився. Будь-яких підтверджуючих документів. які б засвідчували поважність не прибуття у визначений строк не надано. 02.10.2024 приблизно о 09:00 год. ОСОБА_2 був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де на нього складено постанову від 07.10.2024 р. за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП .

Із вищевказаною постановою позивач не згідний з наступних підстав: ОСОБА_2 є військовозобов`язаним, що підтверджено його тимчасовим посвідченням № НОМЕР_1 виданим ІНФОРМАЦІЯ_3 09.12.2006 р. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову служу під час мобілізації, так як є інвалідом ІІІ групи, загального захворювання довічно (психічні захворювання), що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ №0508017. Про наявність оскаржуваної постанови ОСОБА_2 дізнався 22.05.2025 від працівників виконавчої служби, а саме: коли він хотів отримати в банку гроші (допомогу, що виплачується йому по інвалідності, та яка є його єдиним джерелом існування), то працівники банку йому повідомили, що на його рахунки накладено арешт. Звернувшись в Кременецький відділ державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області, 22.05.2025 йому під розписку видали оскаржувану постанову та повідомили, що його рахунки заблоковані, так як виконавчою службою накладено арешт на його кошти. Свідком вищевказаних подій є ОСОБА_4 , яка проживає по АДРЕСА_2 , яка разом із позивачем була у виконавців ДВС та в банку, зможе підтвердити в суді, що позивач дізнався про оскаржувану постанову саме 22.05.2025 р.. Щодо підстав оскарження постанови слід відмітити наступне: у постанові вказано, що 02.09.2024 працівниками поліції позивачу, котрий перебував на АДРЕСА_1 була вручена повістка на 03.09.2024 на 10:00 год. 02.10.2024 р. на 09:00 год. позивач був доставлений в ІНФОРМАЦІЯ_2 . В постанові вказано, що позивач не з`явився під час загальної мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_4 у строк, зазначеній в отриманій ним повістці начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 . 4. За вищевказані дії ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 17 500 грн.. Вказує, що у постанові не зазначено, за що саме притягнено ОСОБА_2 до відповідальності, що він не з`явився по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 чи по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_5 ., за якою частиною ст. 210-1 КУпАП його притягнено до відповідальності.

Вважає, що вказана постанова винесена з порушенням закону про адміністративну відповідальність. З його слів він раніше не притягався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, в тому числі і за статтею 210-1 КУпАП. Зазначає, що у постанові існують розбіжності у кваліфікації адміністративного правопорушення. Це підтверджується тим, що у вступній частині його дії кваліфікують за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, проте в резолютивній частині, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17500 грн. Виходячи з викладеного позивач вважає, що його притягнено згідно оскаржуваної постанови за частиною 2 статті 210-1 КУпАП. Як вбачається із оскаржуваної постанови, суть адміністративного правопорушення полягала у тому, що ОСОБА_2 повторно протягом року вчинив порушення, передбачене частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. При цьому не додано доказів про те, що протягом року він був притягнутий до відповідальності за частиною 1 статті 210-1 КУпАП.

Крім того, диспозиція ч. 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період. Однак жодних підтверджуючих документів щодо повторності вчинення такого правопорушення, ІНФОРМАЦІЯ_2 надано не було.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутність . Позов підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.

05.06.2025 на адресу Кременецького районного суду Тернопільської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позивача відповідно до «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року зі змінами) призовники, військовозобов`язані та резервісти серед іншого повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) на збірні пункти, призовні дільниці у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ), для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних. Особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію». Звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки.

Оскільки позивач не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 не повідомив причини неприбуття, тому його законно було притягнуто до відповідальності, оскільки він не оновив свої персональні дані.

Відтак заявлені позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_1 вважають безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення № 653 від 07.10.2024, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17500 грн. Згідно постанови, 02.09.2024 приблизно о 20 год. 26 хв. відповідно до Указу Президента України N 65/2022 «Про загальну мобілізацію», згідно ч. 7. ч. 10 ст. 1. Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та п.79 «Порядку організації та введення військового обліку призовників. Військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 478, уповноваженим працівником ІНФОРМАЦІЯ_1 була вручена повістка за адресою: по АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_2 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 03.09.2024 о 10 год. 00 хв. з метою уточнення військово - облікових даних на особливий період, що підтверджується особистим підписом громадянина ОСОБА_2 на розписці до повістки. Разом із тим, на визначену та повідомлену громадянину ОСОБА_2 дату і час прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 він не з`явився. Будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність не прибуття у визначений строк не надано. З врахуванням вказаних обставин встановлено, що ОСОБА_2 на дату і час прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився.

В постанові є немає підпису позивача про ознайомлення з правами особи відносно якої розглядається справа чи отримання копії постанови.

Згідно розписки від 02.09.2024 позивачу було вручено повістку №168 на ім`я ОСОБА_2 про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 10:00 годину 03.09.2024.

ОСОБА_2 є військовозобов`язаним, що підтверджено його тимчасовим посвідченням № НОМЕР_1 виданим ІНФОРМАЦІЯ_3 09.12.2006.

ОСОБА_2 є інвалідом ІІІ групи, загального захворювання довічно (психічні захворювання), що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ №0508017.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити:найменування органу(прізвище,ім`я та по батькові,посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу,стосовно якої розглядається справа(прізвище,ім`я та по батькові(за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин,установлених підчас розгляду справи; зазначення нормативного акта,що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ч. 2 ст. 283 КУпАП).

За ч. 1 ст. 210-1 КУпАП наступає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 2 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, що тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500 грн - 11900 грн).

Судом встановлено, що 07.10.2024 в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову № 653 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача ОСОБА_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17500 грн.

Судом встановлено, що в оскаржуваній позивачем постанові неправомірно застосовано штраф у розмірі 17500 грн, а саме поза межами санкції вказаної статті, якою передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (8500 грн - 11900 грн), що є окремою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Також судом встановлено, що в оскаржуваній постанові немає посилання на те, що ОСОБА_2 протягом року було піддано адміністративному стягненню за вчинення порушення, передбаченого частиною ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, тобто кваліфікуючу ознаку повторності вчиненого правопорушення, та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаних обставин.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно примітка до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення позивачем повторно Правил військового обліку. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

Згідно ч.3 ст.286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень,дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін,а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення. Також суд вважає, що позивачу слід поновити строки для оскарження постанови, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про вручення йому копії постанови у визначні строки.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 3, 5-10, 12, 72-77, 90, 246, 250, 257, 260, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови № 653 від 07.10.2024 у справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 653 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 07 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною ч. 2 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17500 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 - 484 гривень 48 копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Головуючий: І. А. Коротич