Справа № 759/12454/20
Суддя: Матвєєва Ю. О.
Дата ухвалення: 2025-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/25/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Матвєєва Ю.О. розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду м. Києва з позовом до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), в якому просив суд: визнати протиправною та скасувати постанову АС № від 19 червня 2019 року інспектора з паркування Печерського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Гусарової Олени Володимирівни про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення штрафу у розмірі 510,00 грн за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 19.06.2019 р. інспектором з паркування Печерського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Гусаровою О.В. виписано постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. З діями інспектора Гусарової О.В. позивач не згоден, оскільки 19.06.2019 р. керуючи автомобілем «Cherry Tiggo», державний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку по вул. Жилянська, 107 у м. Києві у зв`язку із поганим самопочуттям. Відійшовши від авто на кілька хвилин, повернувшись побачив як його автомобіль забирає евакуатор. Враховуючи вищевикладене позивач вважає, що підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП не було, оскільки будь - якого адміністративного правопорушення він не вчиняв, а тому вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

До суду надійшла зазначена адміністративна справа та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2020 року була передана до провадження судді Макаренко І.О.

Згідно розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О. щодо повторного автоматизованого розподілу справи №01-08-1588 від 29.04.2025 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2025 року в провадження судді Матвєєвої Ю.О. надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 02.05.2025 року вищевказаний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

07.05.2025 року недоліки було усунуто.

Ухвалою суду від 08.05.2025 року справу прийнято до свого провадження та продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

19.05.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач повністю заперечив проти позову, зазначивши, що постанова про накладення адміністративного стягнення АС № від 19 червня 2019 року винесена з повною відповідністю чинному законодавству України, оскільки позивачем було здійснено зупинку та стоянку транспортного засобу ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних засобів, де транспортний засіб заважав руху інших транспортних засобів, створивши перешкоду, чим порушив п.15.9е ПДР.

19.05. 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив.

22.05.2025 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 червня 2020 року відносно позивача інспектором з паркування Печерського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Гусаровою О.В. було винесено Постанову про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та із визначенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 510,00 грн.

При цьому, змістом даної постанови визначено, що 19 червня 2020 року о 13 год. 55 хв., позивача притягнуто до відповідальності за те, що транспортний засіб «Cherry Tiggo», державний номер НОМЕР_1 , здійснено зупинку та стоянку транспортного засобу ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних засобів, де транспортний засіб заважав руху інших транспортних засобів, створивши перешкоду, чим порушив п.15.9е ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993р. № 3353, встановлюють ПДР, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306.

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до п. 15.9 е) ПДР зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до п. 15.9 Правил дорожнього руху, який має імперативний характер, тобто зобов`язує учасника дорожнього руху діяти у чіткій відповідності до його приписів, зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків. Із матеріалів фотофіксації, які відповідачем долучаються до відзиву на позовну заяву, вбачається, що приналежний позивачу транспортний засіб зупинено ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, а саме - посадковий майданчик маршрутних транспортних засобів за адресою: вул. Жилянська, 107 м. Київ.

Як вбачається із фотографій, які відповідач додає до відзиву, інспектором з паркування Печерського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Гусаровою О.В. 19.06.2020р. о 13:45:44, 13:45:59, 13:46:20, 13:46:27, 13:46:38, зафіксовано, що приналежний позивачу автомобіль стоїть менше ніж за 30 м. до посадкового майданчику маршрутних транспортних засобів, таке розташування транспортного засобу заважає водіям громадського транспорту виконувати посадку та висадку пасажирів, зменшує оглядовість не тільки для інших водіїв, але і для пасажирів, що є небезпечним та може привезти до ДТП.

Таким чином, позивач здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкового майданчика, що є очевидним.

Доводи позивача про те, що матеріали справи не містять доказів того, що автомобіль знаходився ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних засобів, враховуючи відсутність здійснення заміру відстані на місці вчинення правопорушення суд оцінює критично, оскільки в даному випадку вказані обставини підтверджені матеріалами фотофіксації, з яких очевидне порушення позивачем пункту 15.9 «е» ПДР України.

Надані фотодокази дозволяють в повній мірі ідентифікувати транспортний засіб, визначити факт паркування транспортного засобу, що належить позивачеві на відстані менше 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних засобів, при цьому, характер доказування у цій справі, не потребував вимірювання певних величин, а використовувався для фіксації зупинки безпосередньо на дорожньому полотні біля посадкового майданчика для зупинки маршрутних засобів.

Згідно зі ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 80 КАС України речовими доказами є зокрема електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також не знайшли свого підтвердження доводи позивача в частині протиправності дій інспектора з паркування Печерського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Гусарової О.В. щодо тимчасового затримання та евакуації автомобіля марки «Cherry Tiggo», державний номер НОМЕР_1 .

Так, за приписами ст. 265-4 КУпАП тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частинами третьою та сьомою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушень, передбачених частинами другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу.

Розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки зокрема ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Отже суд зазначає, що доводи позивача про те, що його автомобіль суттєво не перешкоджав дорожньому руху і не створював загрозу безпеці руху, оцінюються судом критично, оскільки повністю спростовуються матеріалами фотофіксації адміністративного правопорушення.

Приписами п. 1.5 ПДР встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

З фотофіксації допущеного правопорушення вбачається, що розміщений позивачем автомобіль суттєво перешкоджав дорожньому руху та створював загрозу в безпеці руху.

Відтак суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги позивача про скасування постанови АС № від 19 червня 2019 року та про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу вказаного правопорушення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України; ст. 1166, 1173, 1174 ЦК України; ст.ст. 38, 122, 251, 254, 280, 289 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити в повному обсязі.

З урахуванням ч.4 ст.286 КАС України, рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.О. Матвєєва

13 червня 2025 року