Справа № 160/26554/24
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/26554/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 в адміністративній справі №160/26554/24 (суддя Сластьон А.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просила суд:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо переведення виплати пенсії ОСОБА_1 через відділення поштового зв`язку, незаконною бездіяльність не виплати компенсації втрати частини доходу та невиплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу з 16.02.2018р. по липень 2020 року, з 01.07.2024 року та виплачувати пенсію за віком на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 адміністративний позов задоволено .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просили прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на виконання вимог пункту 16 Порядку№ 1596 банківською установою надано список осіб, кошти яких одержуються з поточного рахунку за дорученням більш як один рік, в якому було зазначено прізвище ОСОБА_1 .

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було направлено лист від 09.05.2024 на адресу, яка зазначена у пенсійній справі, з проханням надати відповідну заяву для подальшого перерахування пенсії на банківську установу. Оскільки відповідної заяви не надійшло, на виконання вимог пункту 16 Порядку № 1596, виплату пенсії з 01.07.2024 року переведено через підприємство поштового зв`язку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , громадянка України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий органом 2ISR 01.08.2018 року.

Позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

16.02.2018 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок та поновлення виплати пенсій за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 2130 від 16.02.2018 в поновленні виплати пенсії за віком відмовлено.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року по справі №160/11762/19 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною задоволено.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009, як не працюючому пенсіонеру, дитині війни, з врахуванням всього стажу, зазначеного у трудовій книжці, заробітної плати для обчислення пенсії, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, здійснити з 01.10.2017 осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2020 року у справі №160/11762/19 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі №160/11762/19 змінено, зазначивши в резолютивній частині дату поновлення виплати пенсії позивачу з 16.02.2018 замість 07.10.2009. В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі №160/11762/19 залишено без змін.

03.01.2024 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив надіслати на адресу представника довідку про розмір нарахованої та виплаченої пенсії ОСОБА_1 з 16.02.2018 по 01.01.2024 та повідомити дату та спосіб виплати пенсії. Також, просив пенсійний орган здійснити виплату компенсації втрати частини доходів за весь період нездійснення виплати пенсії. Долучити до матеріалів пенсійної справи заяву ОСОБА_1 про перерахування пенсійних виплат на банківський рахунок відкритий в АТ ОТП БАНК від 16.08.2022, а пенсійні виплати ОСОБА_1 здійснювати на банківський рахунок, відкритий в АТ ОТП БАНК.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 01.02.2024 №6873-434/А-01/8-0400/24 повідомлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Виплата пенсії ОСОБА_1 проводиться на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ КБ Приватбанк, дата виплати 25 число. Відповідач також надав інформацію з приводу нарахованої та виплаченої позивачу в період з 16.02.2018 по 31.12.2023 пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.05.2024 повідомлено, що згідно наданої АТ КБ "Приватбанк" інформації виплата коштів здійснювалася за довіреністю, у зв`язку з цим згідно п 10 Порядку №1596 одержувач зобов`язаний надати нову заяву.

30.06.2024 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та просив, серед іншого, виплатити компенсацію втрати частини доходів з дати звернення із заявою про поновлення виплати пенсії з 16.02.2018 по липень 2020 року (дата фактичної виплати), а пенсію виплачувати в АТ Ощадбанк відповідно до зазначених в заяві реквізитам.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.07.2024 позивача повідомлено, що механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам регулюється Порядком №1596.

На виконання вимог пункту 16 Порядку №1596 банківською установою надано список осіб, кошти яких одержуються з поточного рахунку за дорученням більш як один рік, в якому було зазначено прізвище ОСОБА_1 .

Управлінням було направлено лист від 09.05.2024 на адресу, яка зазначена у пенсійній справі, з проханням надати відповідну заяву для подальшого перерахування пенсії на банківську установу. Оскільки відповідної заяви не надійшло, на виконання вимог пункту 16 Порядку №1596, виплату пенсії з 01.07.2024 переведено через підприємство поштового зв`язку.

Вважаючи таке переведення виплати пенсії на відділення поштового зв`язку протиправним позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, заява позивача про виплату пенсії на її особистий банківський рахунок, який відкритий в банківській установі АТ ОТП БАНК, була направлена до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області її представником 03.01.2024.

Невиплату позивачу пенсії на визначений нею банківський рахунок відповідач обґрунтовує неподанням пенсіонером особисто вказаної заяви, що випливає з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010503-8/97259 від 01.02.2024 №6873-434/А-01/8-0400/24.

В подальшому 28.06.2024 заява про переведення виплати на банківський рахунок подана ОСОБА_1 через територіальне відділення Одеського РУ АТ Ощадбанк та направлено відповідачу представником позивача через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України.

Листом від 30.07.2024 №42957-29703/А-01/8-0400/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок у визначену одержувачем установу банку та буде проводити виплати через національного оператора поштового зв`язу за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України. Зазначене рішення відповідач мотивує тим, що кошти позивача отримувалися з поточного рахунку за дорученням більш як один рік. У зв`язку із чим управлінням було направлено лист від 09.05.2024 на зазначену в пенсійній справі адресу позивача, з проханням надати відповідну заяву для подальшого перерахування пенсії на рахунок в банківській установі. Оскільки відповіді на зазначений лист від позивача не надійшло, на виконання пункту 16 Порядку №1596, виплату пенсії з 01.07.2024 року переведено через підприємство поштового зв`язку.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на пенсію в Україні є конституційним правом громадянина України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

01.01.2004 набрав чинності Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону №1058-ІV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Приписами частини 2 статті 46 Закону №1058-ІV визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Частиною 1 статті 47 Закону №1058-ІV передбачено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 1 статті 49 Закону №1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону № 1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Тобто, виходячи із чинного пенсійного законодавства, колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що особа має право на отримання заробленої та призначеної пенсії незалежно від місця її проживання.

Як встановлено судом, заява позивача про виплату пенсії на її особистий банківський рахунок, який відкритий в банківській установі АТ ОТП БАНК, була направлена до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області її представником 03.01.2024.

Невиплату позивачу пенсії на визначений нею банківський рахунок відповідач обґрунтовує неподанням пенсіонером особисто вказаної заяви, що випливає з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010503-8/97259 від 01.02.2024 №6873-434/А-01/8-0400/24.

В подальшому 28.06.2024 заява про переведення виплати на банківський рахунок подана ОСОБА_1 через територіальне відділення Одеського РУ АТ Ощадбанк та направлено відповідачу представником позивача через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України.

Листом від 30.07.2024 №42957-29703/А-01/8-0400/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок.

Згідно з ч. 1 ст. 47-1 Закону №1058-IV виплата пенсії особам, які тимчасово проживають за межами України, здійснюється на поточні рахунки, відкриті в установах банків, розташованих на території України, за умови проходження особою фізичної ідентифікації до 31 грудня кожного календарного року.

Порядок виплати пенсії на час тимчасового проживання за кордоном встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка (п. 6 Порядку №1596).

На сайті Пенсійного фонду України міститься перелік уповноважених банків, через які може здійснюватися виплата пенсій. Зокрема, серед переліку є також АТ Ощадбанк.

Суд зазначає, що заява про виплату пенсії або грошової допомоги, передбачена пунктом 10 Порядку №1596, була подана до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивчаем 28.06.2024 через установу уповноваженого банку.

Зокрема, в зазначеній заяві позивач просив належні йому суми пенсії починаючи з 28.06.2024 перераховувати на його поточний рахунок, який відкрито в Одеському Регіональному управлінні АТ Ощадбанк.

Уповноваженим працівником банку підтверджено, що ідентифікація клієнта під час відкриття рахунка, в тому числі з обов`язковим пред`явленням паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, проведена у повному обсязі відповідно до вимог законодавства та нормативно-правових актів Національного банку, а копії відповідних документів сформовано в окрему справу.

Частиною 2 статті 49 Закону №1058-ІV встановлено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 1.1 розділу І Порядку №22-1 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 (пункт 1.2).

Враховуючи наявність заяви про виплату пенсії або грошової допомоги від 28.06.2024, яка подана до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, суд правомірно дійшов висновку, що належним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії позивача з 01.07.2024 на визначений позивачем банківський рахунок в АТ Ощадбанк.

Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити нарахуванням компенсації втрати частини доходів, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1 виплата пенсії з 16.02.2018 по червень 2020 року включно нараховувалася, проте, не виплачувалася на банківський рахунок відкритий в АТ КБ ПРИВАТБАНК.

Відповідно до статті 46 Закону №1058-ІV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позивачкою була дотримана вимога щодо подачі заяви про виплату пенсії на банківський рахунок уповноваженим представником.

Таким чином, дії відповідача у відмові виплати пенсії позивачці на визначений нею банківський рахунок з наведених відповідачем підстав, є протиправними.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області -залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова