Справа № 420/38751/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 51 від 17 вересня 2024 року про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії за віком на відповідно до ст. 26 3акону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (, майдан Волі, будинок 3, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46001) зарахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_2 в колгоспі ім. Кірова, Белградського району, Одеської області:

у 1985 році - 59 людино-днів;

у 1986 році - 38 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 180;

у 1987 році - 140 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 180; але причина не вироблення встановленого мінімуму трудоднів рішенням правління колгоспу №1 від 12.02.1988 року визнана поважною, що підтверджується записом в моїй трудовій книжці №4 (сторінка 18; 19);

у 1988 році - 231 людино - день при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 180;

у 1989 році - 152 людино - дні при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 180,

у 1990 році - 188 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 180;

у 1991 році - 249 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 180;

у 1992 році - 275 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 180;

у 1993 році - 287 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 180;

у 1994 році - 369 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 180;

у 1995 році - 100 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік - 180.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, призначити з 14 червня 2024 року ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернувся до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області від 17.09.2024 №51 відмовлено в призначені пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. Страховий стаж в періоди роботи в колгоспі ім. Кірова з 1985 по 1995 обрахований не вірно.

Позивач вважає відмову ГУ ПФУ в Тернопільській області зарахувати спірні періоди до страхового стажу протиправною, бо періоди трудової діяльності підтверджені належними записами трудової книжки.

Відповідач заперечує проти позову та вказує, що оскаржуваним рішення від 17.09.2024 №51 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком, оскільки відсутній страховий стаж. Позивач має 29 років 06 місяці 03 дні страхового стажу при необхідному не менше 30 років. Вважає, що до страхового стажу підставно не зараховано спірний період роботи позивача через відсутність підтверджуючих документів.

Відповідач з посиланням на пенсійне законодавство та порядок ведення трудових книжок вважає, що прийняв правомірне рішення, відтак просить відмовити у задоволенні позову.

Від третьої особи надійшли пояснення в яких вказано, що відповідач прийняв правомірне рішення, оскільки позивачем належним чином не підтверджено наявність необхідного страхового стажу. Просив відмовити в задоволені позовних вимог.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд установив таке.

ОСОБА_1 , 10.09.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області з заявою про призначення пенсії за віком, подавши документи згідно з переліком, зазначеним у розписці-повідомленні.

За принципом екстериторіальності така заява розглядалася ГУ ПФУ в Тернопільській області, рішенням якого від 14.09.2024 №51 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058-ІV).

У рішенні вказано, що вік заявника становить 60 роки 2 місяців, страховий стаж заявника складає 29 років 06 місяці 03 дні.

Позивач не погоджується з рішенням відповідача, вважає його протиправним та таким, що порушує її право на соціальний захист.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких приписів законодавства.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (частина третя статті 24 Закону №1058-ІV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи, серед іншого, також зараховується: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків, ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Отже, законодавець, крім роботи, виконуваної на підставі трудового договору на підприємствах, передбачив можливість зарахування до страхового стажу час догляду за дітьми до досягнення трирічного віку, періоду роботи та членства у колгоспі і визначив для цього певні умови та порядок

Так, за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то враховується час роботи за фактичною тривалістю, якщо ж виконував встановлений мінімум трудової участі або не виконував з поважних причин, то зараховується весь період роботи.

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктами 1, 2 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Положеннями частин першої, третьої статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На підтвердження страхового стажу позивач надав трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_2 , дата заповнення 27.07.1982, яка містить записи стосовно трудової участі в громадському господарстві, зокрема, про виконання річного мінімуму трудової участі в господарстві та встановлений мінімум трудової участі на рік. Так, на сторінці 18 трудової книжки є такі записи:

рік/прийнятий колгоспом трудовим мінімум / виконання річного мінімуму / причина невиконання трудового мінімуму участі в громадському господарстві / підстава для внесення запису

1.1982

2.1985

3.1986/180/38

4.1987/180/140/ поважна причина рішення правління колгоспу №1 від 12.02.1988

5.1988/180/231

6.1989/180/152/ поважна причина рішення правління колгоспу

7.1990/180/188

8.1991/180/249

9.1992/180/275

10.1993/180/297

11.1994/180/369

12.1995/180/100

Записи скріплені печаткою колгоспу. Будь-яких виправлень чи неточностей вищевказані записи трудової книжки колгоспника не містять.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників був врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 (далі - Основні положення).

Відповідно до пунктів 1, 2, 5, 6 Основних положень, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу. До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання. Всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Також слід відмітити про встановлений взірець трудової книжки колгоспника, відповідно до якого у розділі ІV «Відомості про роботу» вказуються відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис, а в розділі V «Трудова участь у громадському господарстві» - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду (постанови від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 16.05.2019 у справі №161/17658/16-а, від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі № 550/927/17) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Стосовно порядку зарахування такого стажу в колгоспі, то такий підлягає зарахуванню позивачу з урахуванням трудової участі в господарстві та при виконанні встановленого мінімуму трудової участі або не виконанні такого з поважних причин, зараховується весь період роботи.

Отож, підсумовуючи викладене, суд зазначає, що зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 у колгоспі ім. Кірова, Белградського району, Одеської області підлягають періоди роботи за 1985 рік, 1986 рік, 1995 рік відповідно до виконання річного мінімуму 180 день, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1993 роки повністю.

Не вірний обрахунок вказаних судом спірних періодів до страхового стажу свідчить про протиправність оскаржуваного рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області №51 від 17.09.2024, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При цьому, вимога щодо зобов`язання призначити пенсію за віком є передчасною, оскільки функцію по обрахунку страхового стажу із урахуванням спірних періодів пенсійний орган не виконав. Суд не може підміняти цей орган і обрахувати страховий стаж, на предмет достатності для призначення пенсії.

Суд зауважує, що одним із критеріїв оцінювання судами рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень є прийняття ними рішень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

При цьому, суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30.01.2020 у справі №599/1422/16-а.

Із урахуванням того, саме ГУ ПФУ в Тернопільській області прийняло оскаржуване рішення, то суд зобов`язує саме це Управління повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 10.09.2024 року.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Судовий збір розподілено відповідно до ст. 139 КАС України. Часткове задоволення позовних вимог не впливає на суму судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки кількість задоволених вимог фактично не відрізняється від кількості заявлених, та тих, за які такий збір сплачувався.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 17.09.2024 №51 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.09.2024 року про призначення пенсії за віком на відповідно до ст. 26 3акону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до страхового стажу періоди роботи за 1985 рік, 1986 рік, 1995 рік за фактичним виконанням встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві 180 день, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991, 1992, 1993, 1993, 1994 роки повністю.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (, майдан Волі, будинок 3, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46001) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов