Справа № 560/9658/24
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/9658/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

11 червня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Курка О. П. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29.08.2023 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Закон №1058-IV).

Рішенням від 05.09.2023 №76 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовило у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком. Також пенсійний орган не зарахував до страхового стажу позивачки періоди здійснення підприємницької діяльності з 03.10.1996 по 31.03.1997, з 01.07.1997 по 31.12.2003, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків, з 01.01.2004 по 31.12.2010, з 01.03.2023 по 31.07.2023, оскільки відсутні відомості про сплату страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Позивачка оскаржила вказане рішення до суду.

Частиною першою статті 8 Закону №1058-ІV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За змістом статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком мають особи, які в період з 01.01.2023 по 31.12.2023 досягли віку 60 років за наявності страхового стажу у зазначений період не менше 30 років.

Згідно з приписами статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 3-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV передбачено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно зі статтею 26 Закону №1058-IV включаються періоди, зокрема ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

- з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

- з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

З системного аналізу наведеної норми слідує, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 Закону №1058-ІV включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру.

Пенсійний орган не зарахував до страхового стажу позивачки періоди здійснення підприємницької діяльності з 03.10.1996 по 31.03.1997, з 01.07.1997 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.12.2010, з 01.03.2023 по 31.07.2023.

Разом з тим, позивачка надала квитанції про сплату страхових внесків, зокрема, за 4 квартал 2002 року, 1, 4 квартали 2003 року, 1, 2, 3 квартали 2004 року, 3, 4 квартали 2005 року, 1, 2, 3 квартали 2006 року.

Тому вказаними квитанціями підтверджена сплата страхових внесків за періоди з 01.10.2002 по 31.12.2002, з 01.01.2003 по 30.03.2003, з 01.10.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 30.09.2004, з 01.07.2005 по 31.12.2005.

Крім цього, відповідно до листа Головного управління ДПС у м. Києві від 06.02.2024 №8238/6/26-15-24-01-07-07 позивачка сплатила страхові внески у періоди 17.03.2023 (3000,00 грн), 12.04.2023 (1450,00 грн), 18.05.2023 (1500,00 грн) та 17.07.2023 (1500,00 грн).

Таким чином, вказаними доказами підтверджена сплата страхових внесків за період з 01.03.2023 по 31.07.2023.

Отже, вказані періоди підлягають зарахуванню до страхового стажу позивачки.

Водночас доказів сплати страхових внесків за інші періоди здійснення підприємницької діяльності позивачка суду не надала.

Враховуючи, що станом на дату звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком позивачці виповнилось 60 років та остання мала страховий стаж не менше 30 років, тому ОСОБА_1 набула право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За таких обставин, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 05.09.2023 №76 в частині відмови у зарахуванні до страхового стажу періодів підприємницької діяльності з 01.10.2002 по 31.12.2002, з 01.01.2003 по 30.03.2003, з 01.10.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 30.09.2004, з 01.07.2005 по 31.12.2005, з 01.03.2023 по 31.07.2023 та відмови у призначенні пенсії є протиправними.

Тому необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити позивачці пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 08.08.2023.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Шидловський В.Б.