Справа № 420/35407/24
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/35407/24
Головуючий в 1 інстанції Левчук О.А.

Дата і місце ухвалення 30.01.2025р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Скрипченка В.О.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 р. у справі №420/35407/24 за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 348 138 грн. 70 коп.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025р. позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначив, що суд першої інстанції приймаючи судове рішення у справі не врахував, що у жовні 2024р. позивачем самостійно погашено заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а отже підстави для задоволення позову відсутні.

Зважаючи на зазначене апелянт просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 06 жовтня 2023 року ГУ ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення №2-1551-UA0073549, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік у сумі 134461,08 грн. (а.с. 20)

06 жовтня 2023 року ГУ ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення №2-1551-UA0073549, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік у сумі 124117,92 грн. (а.с. 22)

06 жовтня 2023 року ГУ ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення №2-1551-UA0073549, яким позивачу визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік у сумі 89559,70 грн. (а.с. 21)

Податкові повідомлення-рішення від 06.10.2023 року направлялись на адресу ОСОБА_1 , проте були повернуті з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 23-24).

З метою погашення заборгованості податковим органом прийнято податкову вимогу форми «Ф» від 29.04.2024 року № 0-1532, яка направлялась на адресу ОСОБА_1 та була отримана 24.05.2024 року (а.с. 15-19).

У зв`язку з несплатою позивачем у визначений законом строку зазначеної вище заборгованості, ГУ ДПС в Одеській області звернулося до суду першої інстанції з відповідним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції визнав обґрунтованими позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області, у зв`язку з чим стягнув з ОСОБА_1 заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 348 138 грн. 70 коп.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 Кодексу у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.п. «е» п.176.1 ст.176 ПКУ платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, з вказаних норм слідує, що у платника податків наявний обов`язок щодо сплати лише узгодженої суми податкових зобов`язань.

Отже, ПК України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо стягнення податкового боргу платника. Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку.

Як вже зазначалося, податковий орган направляв на адресу ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення від 06.10.2023 року, проте останні були повернуті контролюючому органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Також, податковий орган направляв на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ф» від 29.04.2024 року №0-1532, яке отримане адресатом 24.05.2024 року.

З наданих до суду апеляційної інстанції квитанцій до платіжних інструкцій №СВ08766481/1 від 08.10.2024р., №СВ08769774/1 від 09.10.2024р., №СВ08777637/1 від 11.10.2024р., та №СВ08784476/1 від 15.10.2024р. вбачається, що у жовтні 2024р. ОСОБА_1 самостійно погасив заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

Відсутність у відповідача заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, також підтверджується листом Головного управління ДПС в Одеській області від 12.02.2025р. (а.с.66)

Враховуючи, що станом на момент звернення податкового органу до суду першої інстанції з відповідним позовом, ОСОБА_1 погасив заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, судова колегія вважає, що Одеський окружний адміністративний суд приймаючи судове рішення у справі дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду на підставі ст. 317 КАС України підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС в Одеській області з перерозподілом судових витрат та стягненням з на користь позивача сплаченого судового зору за подання апеляційної скарги у сумі 7833,12 грн.

Частиною 1 статті 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2025 р. скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким відмовити Головному управлінню ДПС в Одеській області у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у сумі 7833,12 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач А.В. Бойко
Судді В.О. Скрипченко О.А. Шевчук.