Справа № 161/6198/25
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/6198/25
Провадження № 2-а/161/104/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Новак Л.В.,

за участю представника позивача (через ВКЗ) Писаренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

02.04.2025 до суду надійшов вищевказаний позов.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на те, що 27 березня 2025 року

він виявив, що його картковий рахунок заблоковано. Перевіривши застосунок "Дія", дізнався про існування Постанови про арешт моїх коштів, як боржника від 27.03.2025 р.

Стверджує, що не знав про існування такої Постанови, не мав її на руках, не був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому 28.03.2025 р. звернувся до державного виконавця/

Пояснює, що 31 жовтня 2024 року, рухаючись з дружиною з міста Луцьк до міста Тернопіль, вони були зупинені на блокпосту "Шепетин" Кременецького району Тернопільської області близько 08 год. 45 хв. працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , почали вручати повістку з вимогою з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних на 08 год. 45 хв. Вказує, що працівниками Відповідача до нього безпідставно була застосована сила, його скрутили, заламали руки, запхали до якогось автомобіля, забрали мобільний телефон та силою доставили до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На нього склали два Протоколи, датовані 31.10.2024 р. про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП №416 та про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП №417, які він підписав, хоча не був ознайомлений з їх змістом взагалі, але він був втомлений, боліло серце та мав випити ліки.

У Протоколах про адміністративне правопорушення №416 та №417, складених Відповідачем 31.10.2024 р., було вказано, що позивача повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, яке відбудеться за першим протоколом - о 10 год.00 хв. та за другим протоколом о 10 год. 15 хв. 04.11.2024 р.

04.11.2024 р. ОСОБА_1 разом зі своїм адвокатом, ОСОБА_2 , прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 на розгляд обох справ про адміністративне правопорушення, що мали відбутися 0 10 год, та о 10 год. 15 хв., проте їх повідомили, що тимчасово виконуючого обов"язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 у терміновому порядку викликали до Києва, а тому розгляду його справ не буде, про нову дату та час розгляду будуть повідомлені додатково.

Проте, по сьогоднішній день він та його адвокат жодного повідомлення про розгляд справ від Відповідача - не отримували.

З оскаржуваної Постанови №742 вбачається, що він відмовився проходити ВЛК, проте він стверджує, що не відмовлявся від уточнення даних чи проходження ВЛК у передбачений законом спосіб. Відмова від проходження ВЛК є цілком аргументованою, закон забороняє проходження ВЛК під примусом, адже у відповідності до положень ч.2 ст. 28 Конституції України жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідженням. Конституція України має найвищу юридичну силу (ст..8 Конституції України).

Просить суд скасувати Постанову №742 від 04 листопада 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Відповідача сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 03.04.2025 року позовну заяву прийнято судом (суддя Пушкарчук В.П.) та відкрито провадження у справі.

Розпорядженням керівника апарату суду від 30.04.2025 року №127/01-06 призначений повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з звільненням у відставку судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_3 .

Ухвалою суду (суддя ОСОБА_4 ) від 01.05.2025 року прийнято справу до свого провадження справу.

Представник відповідача у відзиві просив відмовити в задоволенні позову та розглядати справу у їх відсутності. Посилався на те, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 22 ч. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вимоги абз. 3,5 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, а саме відмовився від проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до Указу Президента України від 24,02.20222 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» вказане порушення вчинене в особливий період.

30.04.2025 представниця позивача подала уточнення до позовної заяви, згідно якого вказала, що 18 квітня 2025 р. їм стало відомо, що Відповідачем в один і той самий день, 04.11.2024 року, була винесена не одна оскаржувана Постанова №742, а й іще одна Постанова №741. Просить замінити пункт перший прохальної частини поданого позову, виклавши його з вимогою наступного змісту: "1. Скасувати Постанови №741 та №742 від 04 листопада 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 ст.210-1 та частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 та ч.3 ст. 210 КУпАП, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 та ч.3 ст. 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення".

Представниця позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві просив розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши думку представниці позивача, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Судом встановлено, що протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП №417 від 31.10.2024 р., встановлено, що 31 жовтня 2024 року громадянин ОСОБА_1 близько 12 год. 45 , був доставлений працівниками Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час звіряння військово-облікових даних ОСОБА_1 встановлено, що 31.10.2024 приблизно о 08 год. 00 хв. на блокпосту «Шепетин» Кременецького району Тернопільської області відповідно до Указу Президента України № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», згідно ч. 7. ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та п.79 «Порядку організації та введення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, уповноваженим працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що у даним громадянином була пройдена військово-лікарська комісія ще у 2005 році. Для встановлення ступеня придатності до військової служби громадянину ОСОБА_5 було видано направлення №3118 від 31.10.2024 року для проходження військово-лікарської комісії в ІНФОРМАЦІЯ_3 , від якої громадянин ОСОБА_5 відмовився мотивуючи тим, що бажає її проходити в місті Луцьк за місцем прописки, та відсутності медичних документів підтверджуючих стан його здоров`я. За даним фактом на громадянина ОСОБА_5 був складений АКТ про відмову в проходженні військово-лікарської комісії за підписом свідків. Таким чином, громадянин ОСОБА_5 своїми діями (бездіяльністю) порушив вимоги ст.22 ч.1 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вимоги абз.3,5 ч.10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов?язок і військову службу, а саме відмовився від проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 3739,65-68).

Протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.210-1 КУпАП №416 від 31.10.2024 р., встановлено, що 31 жовтня 2024 року громадянин ОСОБА_1 близько 12 год. 45, був доставлений працівниками Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час звіряння військово-облікових даних ОСОБА_1 встановлено, що 31.10.2024 приблизно о 08 год. 00 хв. відповідно до Указу Президента України №. 65/2022 «Про загальну мобілізацію», згідно ч. 7 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу", ст. 22. Закону Украли "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та п.79 «Порядку організації т введення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від. 30.12.2022 № 1478, уповноваженим працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 була спроба вручення повістки №333 від 31.10.2024 року на блокпосту «Шепетин» Кременецького району Тернопільської області громадянину ОСОБА_5 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 31.10.2024 о 08 год. 45 хв, з метою звіряння військово-облікових даних, проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення на особливий період, однак ОСОБА_1 від підпису та отримання повістки відмовився, у зв?язку з чим, у присутності 2-ох свідків було складено Акт підмови від отримання повістки. Таким чином, громадянин ОСОБА_5 здійснив правопорушення , вчинене в особливий період. а саме не з`явився під час загальної мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк зазначений у повістці, чим порушив вимоги ч. 1, ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 3 ст. 17 ЗУ «Про оборону України», вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП (а.с.34-35, 69-70.

З Постанови №742 вбачається, що 31 жовтня 2024 року громадянин ОСОБА_1 близько 12 год. 45 , був доставлений працівниками Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час звіряння військово-облікових даних ОСОБА_1 встановлено, що 31.10.2024 приблизно о 08 год. 00 хв. на блокпосту «Шепетин» Кременецького району Тернопільської області відповідно до Указу Президента України № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», згідно ч. 7. ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та п.79 «Порядку організації та введення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, уповноваженим працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що у даним громадянином була пройдена військово-лікарська комісія ще у 2005 році. Для встановлення ступеня придатності до військової служби громадянину ОСОБА_5 було видано направлення №3118 від 31.10.2024 року для проходження військово-лікарської комісії в ІНФОРМАЦІЯ_3 , від якої громадянин ОСОБА_5 відмовився мотивуючи тим, що бажає її проходити в місті Луцьк за місцем прописки, та відсутності медичних документів підтверджуючих стан його здоров`я. За даним фактом на громадянина ОСОБА_5 був складений АКТ про відмову в проходженні військово-лікарської комісії за підписом свідків. Таким чином, громадянин ОСОБА_5 своїми діями (бездіяльністю) порушив вимоги ст.22 ч.1 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вимоги абз.3,5 ч.10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов?язок і військову службу, а саме відмовився від проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 . Визнано громадянина ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф в розмірі 25 500 грн (а.с.15-17).

Представниця позивача в заяві про уточнення позовних вимог, просила скасувати постанови №741 та №742 від 04 листопада 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 ст.210-1 та частиною 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 та ч.3 ст. 210 КУпАП.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження 04 квітня 2025 р., 04.11.2024 року, була винесена Постанова №741.

Згідно ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене повторне протягом року, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із абзацом 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указами Президента України № 64/2022 та № 69/2022 від 24.02.2022 року в Україні оголошено воєнний стан та загальну мобілізацію, які діють і по цей час. Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2024 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено та проводиться загальна мобілізація, яка неодноразово продовжувалась.

Відповідно до ч. 1ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ч. 3ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до пп.1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів (Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, що затверджений Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року; далі - Порядок) призовники, військовозобов?язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних Р(М)ТЦК та СП.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_6 правомірно винесено оскаржувані постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Твердження позивача про незаконність та необґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки досліджені докази свідчать про наявність події і складу адміністративних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов є безпідставними і необґрунтованими, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, відповідно до ст.139 КАС України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 11.06.2025.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк