Справа № 620/16286/24
Суддя: Ольга ТКАЧЕНКО
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 червня 2025 року м. Чернігів Справа № 620/16286/24

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Ткаченко О.Є. перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Ічнянського районного суду Чернігівської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, треті особи Державна судова адміністрація України, Головне управління Державної казначейської служби України про визнання неправомірними та скасування наказів, стягнення коштів,

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ічнянського районного суду Чернігівської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, треті особи Державна судова адміністрація України, Головне управління Державної казначейської служби України, в якому просить:

скасувати наказ з особового складу від 22.08.2024 №38/2 Ічнянського районного суду Чернігівської області про оголошення догани ОСОБА_1 ;

скасувати усі неправомірні накази голови Ічнянського районного суду Вовченка А.В. та виконуючого обов`язки голови суду Овчарика В.М. про депреміювання ОСОБА_1 на підставі вище вказаного наказу керівника апарату;

стягнути кошти з ДСА України, ТУ ДСА у Чернігівській області та Головного управління Державної казначейської служби України у вигляді невиплачених ОСОБА_1 премій, починаючи із серпня місяця 2024 року по даний час.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.01.2025 позовну заяву через невідповідність вимогам процесуального законодавства залишено без руху з наданням позивачці строку для усунення недоліків.

На виконання вказаної ухвали суду позивачка подала заяву про усунення недоліків, у якій уточнила вимоги в частині скасування наказів, просить скасувати: наказ з особового складу від 22.08.2024 №38/2 про оголошення догани Щур, наказ з особового складу від 23.08.2024 №39/2 про преміювання у серпні 2024 року, наказ з особового складу від 24.09.2024 №40/2 про преміювання у вересні 2024 року, а також інші накази про щомісячне преміювання до цього часу. Уточнила вимоги щодо стягнення коштів: просить стягнути кошти у розмірі 5 908,24 грн з ТУ ДСА України в Чернігівській області. Щодо строків звернення до суду, вказує, що відповідно до статті 233 Кодексу законів про працю працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. У зв`язку з введенням воєнного стану в України та те, що на запити позивачки до канцелярії Ічнянського районного суду не надавались відповіді щодо витребуваних додаткових доказів, які мають значення по справі, просить визнати такі причини пропуску строку звернення до суду поважними.

Дослідивши заяву про усунення недоліків, суд констатує, що вимоги ухвали про залишення позову без руху від 09.01.2025 позивачкою не виконано в повному обсязі з огляду на таке.

Так, позивачка просить, зокрема скасувати «інші накази про щомісячне преміювання до цього часу». Крім того, позивачка просить суд скасувати накази про преміювання від 23.08.2024 №39/2 та від 24.09.2024 №40/2. Суд зауважує, що вказані накази стосуються преміювання усіх працівників Ічнянського районного суду Чернігівської області.

Таке формулювання позовних вимог позбавляє можливості суд встановити чіткий предмет позову, що унеможливлює ефективний розгляд справи.

Щодо строку звернення до суду з позовом, суд зазначає, що приписами частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів позову вбачається, що позивачка проходить публічну службу в Ічнянському районному суді Чернігівської області та оскаржує, зокрема наказ керівника апарату Ічнянського районного суду від 22.08.2024 №38/2 про оголошення догани, накази про преміювання від 23.08.2024 та від 24.09.2024. Проте, позовна заява подана до суду 22.11.2024 (відповідно до відбитка штампа поштового відправлення на конверті), що свідчить про пропуск встановленого законом строку для звернення до адміністративного суду.

З огляду на викладене, у вказаній частині позовних вимог строк звернення до суду становить один місяць. Водночас слід зазначити, що вказаний строк визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо оскарження рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У відповідності до вимог частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Суд враховує, що законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000, пункт 33).

Як було підкреслено вище, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Позивачка покликається на воєнний стан та на те, що канцелярія Ічнянського районного суду не надавала відповіді щодо витребуваних доказів, які мають значення по справі.

Суд зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в своїй постанові від 29 вересня 2022 р. у справі №500/1912/22 дійшов висновку, що протягом дії воєнного стану суворе застосування судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду.

У вказаній постанові Верховний суду зазначив про те, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки, у зв`язку із запровадження такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

Водночас будь-яких об`єктивних перешкод щодо неможливості своєчасно (у межах місячного строку) звернутися за захистом своїх порушених прав до суду позивачка не навела. Жодних доказів звернення до Ічнянського районного суду Чернігівської області із запитами позивачкою не надано.

Скорочення строків здійснення окремих процесуальних дій не звужує змісту та обсягу конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (абзац дев`ятий десятий підпункту 6.1 пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011).

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в порушення якої позивачкою не надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строків звернення до суду.

Крім того, з огляду на зміст позовної заяви позивачка як третіх осіб зазначила ДСА України та Головне управління Державної казначейської служби України.

Відповідно до частини 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Частинами 1 і 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в залежності від прояву матеріально-правової заінтересованості процесуальний закон розрізняє третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, та окремо третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Крім того, вказані положення Кодексу адміністративного судочинства України ідентифікують третіх осіб на стороні позивача чи відповідача.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі (частина 4 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві, серед іншого, зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) інших учасників справи, що в поєднанні із частинами 1, 2 і 4 статті 49 цього Кодексу, зобов`язує позивача визначити правовий статус третьої особи (третя особа, яка заявляє самостійні вимоги чи не заявляє такі вимоги щодо предмета спору; на стороні позивача чи відповідача).

Однак в порушення наведених правових норм позивачкою не надано заяви про залучення до участі у справі третіх осіб із відповідним обґрунтуванням, у позові не вказано на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі, та яким чином рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки третіх осіб.

Суд звертає увагу, що формальне зазначення у тексті позовної заяви реквізитів особи як третьої особи не є безумовною та автоматичною підставою для вирішення такого питання судом, оскільки таке клопотання має бути обґрунтоване позивачем.

За наведених обставин, зважаючи на те, що вимоги ухвали суду про залишення позову без руху від 09.01.2025, позивачкою не виконано в повному обсязі, то в силу вимог пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України це є підставою для повернення поданого позову.

Відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 123, 169, 241243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ічнянського районного суду Чернігівської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, треті особи Державна судова адміністрація України, Головне управління Державної казначейської служби України про визнання неправомірними та скасування наказів, стягнення коштів повернути позивачці.

Копію ухвали суду та позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачці.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 10 червня 2025 року.

Суддя Ольга ТКАЧЕНКО