Справа № 480/4645/25
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про забезпечення позову
11 червня 2025 року Справа № 480/4645/25
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Осіпова О.О., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:
- визнати протиправною відмову у скасуванні розшуку транспортного засобу ОРЕL, реєстраційний номер НОМЕР_1 і скасувати постанову головного державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства Бондаренко В.О. про розшук майна боржника ОСОБА_2 у ВП №77748933 в частині оголошення в розшук зареєстрованого за ним транспортного засобу ОРЕL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рамн): НОМЕР_2 та зобов`язати відповідача повернути затриманий транспортний засіб його законному власнику ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 11.06.2025 провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін
Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити органам державної виконавчої служби та приватним виконавцям продаж або реалізацію іншим способом автомобіля ОРЕL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , УГМ/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 до моменту набрання чинності рішенням суду за результатами розгляду поданого ним адміністративного позову про скасування розшуку та повернення йому цього автомобіля.
Заява обґрунтована тим, що невжиття вказаного ним заходу забезпечення позову може призвести до примусової реалізації його автомобіля, що унеможливить виконання рішення суду та завдасть йому серйозної матеріальної і моральної шкоди.
Порушення його права та протиправність дій та рішення відповідача є очевидними. Правочин купівлі ним автомобіля є дійсним, ніким не оспорений і безспірно підтверджує право власності на нього.
Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 вказаної статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Тобто, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи, визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
При цьому, заходи забезпечення адміністративного позову можуть вживатись лише за наявності двох обов`язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Судом встановлено, що 25 серпня 2023 року ОСОБА_1 придбав у фізичної особи ОСОБА_2 автомобіль OPEL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, НОМЕР_4 ): НОМЕР_2 за допомогою комісіонера ТОВ «СУМИ-ЕКСПЕРТ», вул. Білопільський шлях,20, м. Суми, і набув права власності на нього на підставі договору купівлі - продажу №7044/23/000503 від 25.08.2023 року. Перереєстрацію купленого автомобіля на себе він не мав можливості зробити в умовах воєнного часу.
Пунктом «а» абз.1 та 2 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, встановлено, що строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів. Тому позивач та його племінник ОСОБА_3 на законних підставах керували автомобілем, використовуючи при цьому технічний паспорт на ім`я продавця ОСОБА_4 , що не заборонено законом.
02.06.2025 автомобіль під управлінням ОСОБА_3 був затриманий співробітниками поліції РВП ГУНП в Сумській області на виїзді з міста Ромни Сумської області і доставлений на штрафну площадку.
Позивачу було об`явлено, що його транспортний засіб знаходиться у розшуку і вилучений на підставі постанови від 18.05.2025р. ВП№77748933 головного державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бондаренко В.О. про розшук майна боржника ОСОБА_2 згідно з даними у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів.
Тому ОСОБА_1 звернувся до головного державного виконавця Бондаренко В.О., пред`явив договір купівлі - продажу автомобіля як доказ його права власності на транспортний засіб і просив скасувати постанову про розшук, але отримав усну відмову.
Законом України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із пунктом 7 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.
Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Отже, постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 №х02/25-458, видана 25.02.2025р., про стягнення штрафу з ОСОБА_2 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 є виконавчим документом та за умови відсутності факту добровільного виконання такого рішення органу державного контролю, вона підлягає примусовому виконанню у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до ч.2 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.
У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.
Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку (ч.3 цієї ж статті).
Витрати, пов`язані з розшуком боржника, майна боржника та його зберіганням, дитини за виконавчими документами про відібрання дитини, стягуються з боржника у порядку, встановленому цим Законом (ч.4 цієї статті).
Розділом ІІІ визначено Порядок обліку видачі тимчасово затриманих ТЗ боржників під час їх передачі державним виконавцям або приватним виконавцям на підставі їх письмових вимог щодо вилучення таких ТЗ із спеціальних майданчиків чи стоянок, а саме видача тимчасово затриманого ТЗ боржника із спеціального майданчика чи стоянки здійснюється державному виконавцю або приватному виконавцю на підставі його письмової вимоги щодо вилучення цього ТЗ (п.1).
Для вилучення тимчасово затриманого ТЗ боржника із спеціального майданчика чи стоянки державний виконавець або приватний виконавець звертається до уповноваженого підрозділу поліції за місцем зберігання тимчасово затриманого ТЗ з письмовою вимогою за своїм підписом (п.2).
Під час вилучення державним виконавцем або приватним виконавцем тимчасово затриманого ТЗ боржника працівник поліції складає акт передачі тимчасово затриманого транспортного засобу боржника державному виконавцю або приватному виконавцю (далі - Акт передачі), форма якого наведена в додатку 3 до цього Порядку. Акт передачі складається у двох примірниках, кожний з яких підписується працівником поліції та державним виконавцем або приватним виконавцем, який вилучає зазначений ТЗ.
В Акті передачі вказується порядковий обліковий номер запису про прийняття тимчасово затриманого ТЗ в Журналі обліку.
Один примірник підписаного Акта передачі зберігається разом з письмовою вимогою та Актом прийняття-передачі в уповноваженому підрозділі поліції за місцем зберігання тимчасово затриманого ТЗ протягом трьох років з дня вилучення такого ТЗ із спеціального майданчика чи стоянки, а інший видається державному або приватному виконавцю, який вилучає тимчасово затриманий ТЗ боржника (п.3).
Після вилучення державним виконавцем або приватним виконавцем тимчасово затриманого ТЗ боржника працівник поліції вносить інформацію щодо дати та часу вилучення згідно з Актом передачі, дати надходження та реєстраційного індексу письмової вимоги, відомості про особу, що вилучає тимчасово затриманий ТЗ, до Журналу обліку (п.4).
Тобто державний виконавець або приватний виконавець може вилучати тимчасово затриманий ТЗ боржника із спеціального майданчика чи стоянки з метою звернення стягнення на таке рухоме майно для забезпечення примусового виконання відповідного виконавчого документа, у тому числі й продавати автомобіль для погашення боргу боржника.
Звертаючись до суду, позивач на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, ОСОБА_1 посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову, призведе до матеріальних втрат останнього, незважаючи на розпочату процедуру оскарження постанови про розшук майна боржника в судовому порядку.
Частиною 1 статті 151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Згідно частини 4 статті 150 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що існує імовірна очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в даній адміністративній справі.
На переконання суду, у цьому випадку невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що намір заявника захистити свої права та інтереси, які він вважає порушеними, не буде реалізовано у разі стягнення відповідних коштів, що не відповідатиме завданню адміністративного судочинства та порушить право заявника на судовий захист.
До того ж, невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може зумовити виникнення інших спорів, для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль шляхом ініціювання нових судових процесів, що матиме наслідком значні матеріальні витрати.
Суд зауважує, що звертаючись до адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, зацікавлена особа повинна переконливо обґрунтувати, що існує очевидна загроза її правам, свободам чи інтересам, або їх захист стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль або понести відповідні витрати.
Крім того, конкретний спосіб в який позивач просить забезпечити позов має співвідноситись з заявленими позовними вимогами. Заходи забезпечення позову мають бути розумними, обґрунтованими та адекватними заявленим позовним вимогам. Такими заходами має бути забезпечено збалансованість інтересів сторін, а також інших осіб, що беруть участь у справі.
Отже, вимоги заяви про забезпечення позову є співрозмірними заявленим позовним вимогам та обставинам справи.
Також, суд зауважує, що ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони продажу або реалізації іншим способом автомобіля не скасовує оскаржуваної постанови, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі та третіх осіб, а лише тимчасово забороняє відчуження такого майна до вирішення спору.
Водночас, застосовуючи заходи забезпечення позову, судом не розглядається питання правомірності заявлених позовних вимог і наявності обставин, як підстав для задоволення позову. У цьому випадку судом встановлюється саме існування спору та обрання адекватних заходів для забезпечення позову, які будуть діяти до моменту вступу у законну силу судового рішення
Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне задовольнити заяву позивача та забезпечити позов у спосіб, про який просить ОСОБА_1 , оскільки вжиті судом заходи забезпечення позову відповідають меті застосування інституту забезпечення адміністративного позову та є ефективним засобом до набрання законної сили рішенням прийнятим по цій справі.
При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову у такий спосіб має на меті збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.
Заборонити органам державної виконавчої служби та приватним виконавцям продаж або реалізацію іншим способом автомобіля ОРЕL, реєстраційний номер НОМЕР_1 , УГМ/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 до моменту набрання чинності рішенням суду у справі 480/4645/25.
Копію ухвали надіслати для відома учасникам справи, а також Ковпаківському відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Суддя О.О. Осіпова