Справа № 580/3521/25
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року справа № 580/3521/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши правилами спрощеного письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом адвоката Макеєва В.Ф. від імені ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

01.04.2025 адвокат Макеєв В.Ф. від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) подав у Черкаський окружний адміністративний суд позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ невідомо) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не належного розгляду заяви від 28.02.2025 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.15 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

зобов`язання відповідача розглянути вказану заяву з урахуванням висновків суду;

стягнути 50000,00грн завдану оскаржуваною бездіяльністю моральну шкоду та відшкодувати судові витрати зі сплати судового збору та правничої допомоги.

Вважає, що має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до законодавства, а відповідач діє всупереч вимог законодавства. Зауважує, що з аналогічних підстав протиправною бездіяльність щодо видачі йому рішення відповідача встановлено рішенням суду в справі №580/10764/24. Тому вважає, що відповідач діє умисно, чим завдає позивачу моральних страждань, хвилювання за майбутнє дітей.

Ознайомившись із матеріалами позову, виявлено недоліки позовної заяви, які перешкоджають відкриттю провадження у справі. У зв`язку з цим ухвалою від 07 квітня 2025 року суд залишив її без руху.

17.04.2025 від представника позивача адвоката Макеєва В.Ф. на виконання вимог вказаної вище ухвали надійшла заява вх. №19765/25 про усунення недоліків (далі Заява). До Заяви квитанцію про сплату судового збору представник позивача не додав. Перевіривши Заяву з`ясовано, що недоліки позовної заяви вказані в ухвалі суд від 07 квітня 2025 року не усунені. Тому ухвалою від 22 квітня 2025 року суд відмовив у задоволенні заяви вх. №19765/25 адвоката Макеєва В.Ф. про усунення недоліків, продовжив позивачу строк для усунення недоліків позову, встановивши термін 5 днів з дати отримання цієї ухвали.

23.04.2025 від представника позивача адвоката Макеєва В.Ф. на виконання вимог вказаної вище ухвали надійшла заява вх. №20877/25 про усунення недоліків, до якої додав квитанцію від 17.04.2025 №3884-9964-6391-6552 про доплату судового збору в сумі 1211,20грн, чим усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 28.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати правилами спрощеного провадження. Вказану ухвалу відповідач отримав 28.04.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в його електронний кабінет. Правом подати відзив не скористався.

Усі подані документи суд долучив до матеріалів адміністративної справи.

Оскільки обґрунтовані заяви про розгляд справи з викликом сторін у судове засідання суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити в справі експертизу або викликати для допиту свідків, суд вирішив справу розглянути правилами спрощеного провадження без такого виклику (у письмовому провадженні) на підставі письмових доказів.

Оцінивши доводи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з паспортом НОМЕР_2 позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України.

Відповідачу позивач направив поштовим зв`язком заяву від 28.02.2025 з проханням надати йому відстрочку відповідно до п.15 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», для чого додав копії документів: свого паспорта та свідоцтва про народження, довідки про присвоєння РНОКПП, свідоцтва про шлюб № НОМЕР_3 , свідоцтв про народження і паспортів дочок ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), довідки №24/39 від 19.02.2025.

Відповідач повідомив листом вих. від 14.03.2025 №98/1619, що вказана заява перебуває на розгляді Комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Не отримавши рішення щодо заяви, позивач звернувся в суд позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі Закон №2232-ХІІ).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (далі - ЗУ № 3543-XII).

Згідно з п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 (далі Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Відповідно до абз.9 п.11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

З 18.05.2024 змінено порядок отримання відстрочки від військової служби, адже були внесені зміни до ст.23 ЗУ №3543-XII. Також із вказаної дати набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі Порядок №560), який визначає алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки.

Відповідно до п.п.56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Вказана вище Комісія створена при відповідачу. Проте вона не має статусу юридичної особи. Отже, відповідальним за її роботу вважається відповідач.

Підстави звільнення від призову на військову службу під час мобілізації передбачені ст. 23 ЗУ № 3543-XII.

Перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення згідно з ч.ч.7, 8 ст.23 ЗУ №3543-XII здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки. Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.

Додаток 5 до Порядку №560 містить перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, у залежності від категорії осіб, які мають право на відстрочку.

Отже, відповідач відповідно до закону бере участь у вирішенні питання надання відстрочок від мобілізації.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (п.59 Порядку №560).

Відповідно до п.60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 ч.3 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з п.п.64, 65 Порядку №560 заяви військовозобов`язаних про надання їм відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та підтвердні документи зберігаються у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки протягом п`яти років. У разі втрати (зміни) підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період комісія може скасувати (змінити) раніше прийняте нею рішення, про що повідомляється заявнику письмово не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення за формою, визначеною у додатку 10.

Отже, результатом розгляду заяви про надання відстрочки від призову має бути протокольне рішення, ухвалене на засіданні відповідної комісії після її аналізу отриманих від особи та на запити відповідей, або довідка відповідача про її надання. При цьому встановлені чіткі терміни для ухвалення рішення з цього питання: протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. Тобто, загальний присічний строк 7днів, але якщо надійшла відповідь на запит не пізніше наступного дня.

Зважаючи, що заяву про надання відстрочки відповідач отримав 04.03.2025 (ідентифікатор поштового направлення 602), а згідно з його листом від 14.03.2025 рішення не прийнято, врахувавши відсутність доказів від відповідача для виконання вимог ухвали суду від 28.04.2025 щодо надання доказів про результати розгляду заяви позивача, відповідно до стандартів доказування, вказаних у ст.9, 77 КАС України, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем обґрунтованості та правомірності оскаржуваної в цій справі бездіяльності. Тому позовні вимоги обгрунтовані в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо належного розгляду заяви від 28.02.2025 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.15 ч.1 ст.23 ЗУ № 3543-XII та зобов`язання розглянути вказану заяву з урахуванням висновків суду.

З приводу моральної шкоди суд врахував відсутність доказів про будь-який вплив оскаржуваної бездіяльності на його життя. Посилання на рішення суду з аналогічних підстав свідчить про повторюваність недоліків в організації роботи відповідача. Проте суду не надано доказів причин, що це зумовило.

Згідно з ч.5 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже, позовна вимога про відшкодування шкоди в адміністративному судочинстві є похідною позовною вимогою від публічного спору. Тому суд має з`ясувати безпосередній причинний зв`язок факту завдання моральної шкоди від дій, рішень чи бездіяльності суб`єктом владних повноважень, які заявлені (об`єднані) предметом у відповідному спорі.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода це будь-яке знецінення блага, що охороняється правом, тому її поділяють на майнову і немайнову. Моральна шкода втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди належать: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Належних і допустимих доказів завдання позивачу в спірних правовідносинах моральної шкоди відповідачем спірною бездіяльністю суду не надано.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивач не надав власного розрахунку методики обчислення зазначеного ним розміру моральної шкоди.

Тому у вказаній частині заявлені позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

З приводу розподілу судових витрат суд урахував відсутність доказів сплати послуг адвоката або причин, що перешкодили їх своєчасно надати суду. Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 31.03.2025 в сумі 1211,20грн за позовну вимогу немайнового характеру та від 17.04.2025 в сумі 1211,20грн за позовну вимогу майнового характеру, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, згідно з вимогами ст.ст.132-139 КАС України пропорційно задоволеній частині позовних вимог (за задоволену судом немайнову вимогу).

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 138-139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити частково адміністративний позов адвоката Макеєва В.Ф. від імені ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо належного розгляду заяви від 28.02.2025 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.15 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ) розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 28.02.2025 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.15 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з урахуванням висновків суду в цьому рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору за звернення позовною заявою до адміністративного суд в сумі 1211,20грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 12.06.2025.