Справа № 440/5144/24
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 р. Справа № 440/5144/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської митниці на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2024, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 24.12.24 по справі № 440/5144/24

за позовом ОСОБА_1

до Полтавської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови у митному оформленні, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці, в якій просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Полтавської митниці про коригування заявленої митної вартості товарів №UA806000/2024/000009/2 від 22.03.2024;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови у митному оформленні товарів №UA806070/2024/000022.

В обґрунтуванням зазначено, що позивачем до Полтавської митниці подану митну декларацію №24UA49U0 для ввезення товару згідно номенклатури. До митної декларації додані всі документи, що підтверджують дійсну вартість товару. 21.03.2024 Митницею надіслано повідомлення із вимогою надати документи для підтвердження митної вартості товару. 21.03.2024 Декларантом подано до митниці заяву з відповідними документами, проте 22.03.2024 Митницею прийнято рішення та картку відмови, та здійснено коригування митної вартості товару, оскільки нібито не подано усі необхідні документи на підтвердження митної вартості товару за основним методом (ціною договору) у порядку ст. 53 МК України та обрано резервний метод визначення митної вартості товару згідно ст. 64 МК України. Позивач зазначає, що такі дії митного орагну є помилковими та безпідставними, відтак спірні рішення підлягають скасуванню.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Полтавської митниці про коригування заявленої митної вартості товарів №UA806000/2024/000009/2 від 22.03.2024.

Визнано протиправною та скасовано Картку відмови у митному оформленні товарів №UA806070/2024/000022 Полтавської митниці.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 8139,04 грн та професійної правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн .

Не погодившись з вказаним висновком, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що обов`язок доведення митної вартості товару покладається на декларанта, в свою чергу, надані ним відомості щодо числового значення складових митної вартості мають бути достовірними та підтверджуватись документами, оформленими відповідно до вимог чинного законодавства. Зазначає, що відповідно до довідки від 18.03.2024 завантажувально-розвантажувальні роботи проводились за рахунок відправника, але відповідно до п. 4.2. контракту №240109 від 09.01.2024 дані витрати не включені до ціни товару, отже не доведено, яким чином сформована ціна товару та чи всі складові вартості товару входять до її ціни.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, позивачем зазначено, що позивачем до митного оформлення надано всі необхідні документи, які відповідають вимогам ст. 53 МК України. Зазначає, що відомості у довідці про транспортні витрати від 18.03.2024 щодо вантажно-розвантажувальних робіт проводились експортером, а тому вартість включена у ціну товару. На підтвердження понесених витрат на транспортування надано рахунок-фактуру №А-21 від 04.03.2025 та довідку від 18.03.2024, де загальна вартість перевезення становить 252198,70 грн. з урахуванням ПДВ, а вартість перевезення, що є складовою митної вартості становить 212732,23 грн. У митну вартість входять витрати на транспортування до кордону України та експедиційні послуги, з розрахунку 252198,70 грн. (38799,80 грн. - вартість перевезення по территорії України, 666,67 - сума ПДВ.) Також вказує, що додаткова угода до контракту містить всі необхідні реквізити для її укладання та є дійсною для обох сторін, що її уклали.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 (покупець) уклала з ТОВ "SAVDO XARID BARAKA" (продавець) Контракт №240109, відповідно до якого продавець поставить покупцеві, а покупець прийме і зробить оплату за чавунну продукцію (надалі іменовану як "товар"), номенклатура, якість, кількість, ціна, терміни поставок, умови поставок, коди ТНЗЕД, якою визначені в специфікаціях, що додаються до цього договору, що є його невід`ємними частинами.

Згідно п.2.4. Контракту №240109 від 09.01.2024 кожна партія товару супроводжується наступними документами: рахунок-інвойс 1 екземпляр; специфікація 1 екземпляр; транспортна накладна 1 екземпляр.

Згідно п.4.1. Контракту №240109 від 09.01.2024 ціна на товар визначається в доларах США за одиницю і вказується в специфікаціях, що додається до цього контракту, що є його невід`ємною частиною.

Згідно п.4.2. Контракту №240109 від 09.01.2024 вартість упаковки, кріплення вантажу і маркування включається у вартість товару.

Згідно п. 5.1. Контракту №240109 від 09.01.2024 покупець проводить повний розрахунок у розмірі 100% за кожну партію товару перед відвантаженням з урахуванням 50% передоплати. Оплата здійснюється прямим банківським переказом у доларах США згідно пред`явленим інвойсом за банківськими реквізитами.

Згідно Специфікації №1 від 09.01.2024 за Контрактом №240109 від 09.01.2024 домовлено про поставку наступного товару:

- казан чавунний з кришкою 8л., кругле дно, маркування "BARAKA" - 50шт., ціна за штуку 10,70 дол. США, загальна ціна 535 дол. США;

- казан чавунний з кришкою 8л., плоске дно, маркування "BARAKA" - 100 шт., ціна за штуку 10,70 дол. США, загальна ціна 1070,00 дол. США;

- казан чавунний з кришкою 10л., кругле дно, маркування "BARAKA" - 100 шт., ціна за штуку 12,73 дол. США, загальна ціна 1273 дол. США;

- казан чавунний з кришкою 10л., плоске дно, маркування "BARAKA" - 150 шт., ціна за штуку 12,73 дол. США, загальна ціна 1909,50 дол. США;

- казан чавунний з кришкою 12л., кругле дно, маркування "BARAKA" - 250 шт., ціна за штуку 14,20 дол. США, загальна ціна 3350,00 дол. США;

- казан чавунний з кришкою 12л., плоске дно, маркування "BARAKA" - 500 шт., ціна за штуку 14,20 дол. США, загальна ціна 7100,00 дол. США;

- казан чавунний з кришкою 16л., кругле дно, маркування "BARAKA" - 400 шт., ціна за штуку 16,63 дол. США, загальна ціна 3326,00 дол. США;

- казан чавунний з кришкою 16л., плоске дно, маркування "BARAKA" - 200 шт., ціна за штуку 16,63 дол. США, загальна ціна 6652,00 дол. США;

- казан чавунний з кришкою 22л., кругле дно, маркування "BARAKA" - 250 шт., ціна за штуку 18,42 дол. США, загальна ціна 4605,00 дол. США;

- сковорода чавунна 12л., маркування "BARAKA" - 10 шт., ціна за штуку 13,70 дол. США, загальна ціна 137,00 дол. США.

Підсумкова вартість Товару становить 30157,50 дол. США.

Аналогічне найменування, кількість та вартість Товару зазначена у Інвойсі №1 від 09.01.2024 року.

Згідно Додаткової угоди до контракту №240109 від 09.01.2024 сторони погодили, що:

Згідно Додаткової угоди сторони погодили, що продавець передає покупцю товар за місцем свого знаходження: Республіка Узбекистан, Андижанська область, місто Андижан, вулиця Саноат, 184а; у зв`язку з цим витрати на вартість упаковки, кріплення вантажу, маркування і завантажувально-розвантажувальні роботи несе продавець і все це включається у вартість товару; покупець оплатив товар, вказаний у Специфікації №1 від 09.01.2024 за Контрактом №240109 від 09.01.24 в повному розмірі; шляхом переговорів, зважаючи на однакову вартість казанів на 16л з плоским і круглим дном, Сторони погодили до відвантаження: казан чавунний з кришкою 16л, плоске дно, маркування "BARAKA" коштує 16,63 $/шт, в кількості 200 штук замість 400; казан чавунний з кришкою 16л, кругле дно, маркування "BARAKA" коштує 16,63$/шт, кількість 400 штук замість 200 штук.

Згідно Платіжної інструкції в іноземній валюті №7 від 01.02.2024 позивачем сплачено 15087,75 дол. США, що становить 50% суми товару (передоплата згідно п.5.1. Контракту №240109 від 09.01.2024).

Згідно Платіжної інструкції в іноземній валюті №8 від 26.02.2024 позивачем сплачено 15087,17 дол. США, що становить 50% суми товару (залишок за поставку товару).

Призначенням платежу у обох платіжних інструкціях зазначено Контракт №240109 від 09.01.2024.

На підтвердження вартості транспортування товару до митного оформлення надано підтверджуючі документи: міжнародна автомобільна накладна (CMR), транспортна накладна, договір про перевезення, рахунок на оплату вартості перевезення, платіжні інструкції про оплату витрат на перевезення.

Відповідно до вимог Митного кодексу України, на поставлену партію товару позивач подав митну декларацію №24UA49U0 для ввезення товару митна вартість товарів заявлена Декларантом за основним методом за ціною контракту. Для підтвердження заявленої митної вартості товарів декларант разом із митною декларацією надав до митного органу наступні документи:

- Контракт №240109 від 09.01.2024 та додаткова угода до Контракту №240109;

- Інвойс №1 від 29.02.2024;

- Специфікація №1 від 09.01.2024;

- Опис продукції №20/03 від 20.03.2024;

- Прайс-лист від 09.01.2024;

- Пакувальний лист №1;

- Платіжна інструкція в іноземній валюті №7 від 01.02.2024;

- Платіжна інструкція в іноземній валюті №8 від 26.02.2024;

- CMR №000040 від 03.03.2024;

- Сертифікат походження товару від 04.03.2024;

- МДП (TIR) №JX85946613 від 29.03.2024;

- Вантажна торгова декларація А №EDC381497 від 29.02.2024;

- Договір №31/10-1 від 26.02.2024;

- Договір №165 від 10.02.2022;

- Заявка №31/10-1 від 26.02.2024;

- Рахунок №А-21 від 04.03.2024;

- Довідка про транспортні витрати від 18.03.2024;

- Платіжна інструкція №37 від 04.03.2024;

- Платіжна інструкція №41 від 20.03.2024.

Отримавши митну декларацію №24UA49U0, митний орган витребував у позивача додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів. Листом від 21.03.2024 позивачем додатково надано заявку від 26.02.2024 до договору №31/10-1, додаткову угоду до контракту та документи про сплату транспортних витрат: платіжні інструкції № 37 від 04.03.2024 та № 41 від 20.03.2024.

Після розгляду основних та додаткових документів позивача, митниця винесла оскаржувані картку відмови та рішення про коригування митної вартості.

У рішенні про коригування митної вартості товарів митниця зазначила наступні підстави прийняття рішення про коригування митної вартості, а саме:

1) відомості в специфікації №1 від 09.01.2024, інвойсі №1 від 29.02.2024 та додатковій угоді мають розбіжності, щодо числових значень митної вартості та не підлягають обчисленню;

2) відповідно до довідки б/н від 18.03.2024 завантажувально-розвантажувальні роботи проводились за рахунок відправника, але виходячи з пункту 4.2. контракту №240109 від 09.01.2024 дані витрати не включені до ціни товару;

3) надано прайс-лист б/н від 09.01.2024 який не містить інформацію про умови поставки, тому не зрозуміло як потенційний покупець може зрозуміти на яких умовах продається товар;

4) у наданих банківських платіжних документах №7 від 01.02.2024 та №8 від 26.02.2024 в графі 70 (призначення платежу) відсутнє посилання на інвойс;

5) надані документи про перевезення не містять інформації про те, який курс використовувався для переведення доларів США до гривні;

6) заявкою від 26.02.2024 до договору №31/10-1 передбачена оплата 50% аванс, залишок 50% перед вивантаженням, але надані банківські платіжна інструкція №37 від 4 березня 2024р. на суму 124020 грн. та №41 від 20 березня 2024 на суму 128178,7 грн. не відповідають умовам зазначеним в заявці, а саме розмір цих платежів не відповідає розміру 50% аванс та 50% залишок відповідно;

7) надані банківські платіжні інструкції №37 від 04.03.2024, №41 від 20.03.2024, а також рахунок №А-21 від 04.03.2024 не містять посилання на договір відповідно до якого здійснюється оплата.

Позивач не погодився з рішенням Полтавської митниці про коригування митної вартості товарів №UA806000/2024/000009/2 від 22.03.2024 та карткою відмови у митному оформленні товарів №UA806070/2024/000022 звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Митного кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовдіносин) визначено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, на яку накладено електронний підпис, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Частиною 1 статті 266 Митного кодексу України передбачено, що декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Відповідно до пункту 5 частини 8 статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) назва країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (п.6 ч.10 ст.58 Митного кодексу України).

Відповідно до наданих декларантом документів, вартість товарів підтверджена безпосередньо умовами Контракту, інвойсом, документами, що підтверджують фактичну оплату товару, інформацією про ідентичні товари.

Щодо доводів відповідача, що надані позивачем документи містять розбіжності у найменуванні, кількості товарів, колегія суддів зазначає, що відповідно до Специфікації №1 від 09.01.2024, Інвойсу №1 від 29.02.2024 та Додаткової угоди відомості про товар як щодо кожного виду товару, так і щодо їх загальної кількості та вартості є ідентичними.

Загальна кількість товару згідно досягнутої домовленості між Декларантом та експортером становить 2010 штук, а підсумкова вартість поставки 30157,50 дол. США.

Згідно Додаткової угоди сторони дійшли згоди внести зміни щодо кількості товару при збереженні його асортименту та підсумкової вартості: замість 400 казанів на 16л з плоским дном поставлено 200, а замість 200 казанів на 16л з круглим дном поставлено 400.

Вартість обох типів казанів на 16л однакова - 16,63 дол. США за штуку, а тому підсумкова ціна товару не змінилась.

Згідно Додаткової угоди вартість упаковки, кріплення вантажу, маркування і завантажувально-розвантажувальні роботи несе продавець і все це включається у вартість товару, оскільки отримання товару відбувалось безпосередньо за місцем діяльності Експортера.

Таким чином, відомості у Довідці про транспортні витрати від 18.03.2024 вантажно-розвантажувальні роботи проводились експортером, а тому вже включені у ціну товару.

З метою перевезення товару укладено договори: Договір №165 від 10.02.2024 між експортером та ТОВ "ФІНАГРОПРОМТРАНС"; Договір №31/10-1 від 26.02.2024 між Декларантом та ТОВ "ФІНАГРОПРОМТРАНС".

На підтвердження понесених витрат на транспортування надано рахунок- фактуру №А-21 від 04.03.2024 та довідку про транспортні витрати від 18.03.2024 загальна вартість перевезення становить 252198,70 грн з урахуванням ПДВ, а вартість перевезення, що є складовою митної вартості становить 212732,23 грн.

У митну вартість входять витрати на транспортне перевезення до кордону України та на експедиції послуги, з розрахунку 252198,70 (загальна сума) - 38799,80 (вартість перевезення по території України) - 666,67 (сума ПДВ) = 212732,23 грн.

Отже, вартість перевезення, що враховано у митну вартість та відображено у митній декларації визначена позивачем правильно та підтверджується документами наданими до митного оформлення.

Отже, позивач під час митного оформлення товарів надав усі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованих товарів, які чітко ідентифікували оцінювані товари та не містили розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначенні митної вартості, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товарів.

Водночас, відповідачем не доведено, в чому полягали об`єктивні сумніви у заявленій позивачем митній вартості товарів, та не довів неможливості застосування методу визначення митної вартості за ціною договору. Окрім того, під час коригування митної вартості товару Митницею застосовано резервний метод згідно ст.64 МК України.

Митницею зазначено, що за основу при коригуванні взято ЕМД від 12.03.2024 №24UA52U7, де вартість зазначена у розмірі 3,87 доларів США за кілограм.

Проте, позивачем згідно Контракту №240109 від 09.01.2024 ввозяться індивідуально визначені товари: казани чавунні (8, 10, 12, 16, 22 літра) з плоским та округлим дном, та чавунні сковороди, а за кожним із видом товару встановлена різна, індивідуально визначена, ціна.

Кількість кожного виду товару також різна, визначена індивідуально.

З урахуванням кількості та вартості за кожним різним видом товару сформовано загальну вартість за поставку 30157,50 дол. США.

В свою чергу митниця здійснила коригування виходячи із загальної ваги товару, що є помилковим, оскільки не враховує індивідуальні властивості кожного окремого товару.

Аналогічного висновку про неможливість застосування міри у кілограмах до індивідуально визначених товарів дійшов Верховний Суд в постанові від 25.05.2021 по справі № 520/10386/2020, в якій зазначено "Суд звертає увагу на те, що судом першої інстанції встановлено, що кожна окрема одиниця товару, який підлягав декларуванню має власні повністю індивідуалізовані характеристики, які впливають на ціну, що підтверджується специфікацією №127. Відтак висновки митного органу та суду апеляційної інстанції про необхідність коригування товарів №1, №4, №5, №6 у кілограмах є помилковими".

Верховний Суд в постанові від 09.11.2022 по справі № 520/10381/2020 вказав, що "контролюючий орган у спірних правовідносинах визначив митну вартість не одиниці товару (як це було зроблено платником податків під час подання ВМД), а вартість одного кілограму товару, попри те, що кожна окрема одиниця товару має власні повністю індивідуалізовані характеристики, котрі і впливають на ціну".

Крім цього, Верховний Суд неодноразово зазначав про неможливість коригування митної вартості товару беручи за основу іншу митну вартість уже імпортованого товару за іншим зовнішньоекономічним договором.

Верховний Суд в постанові від 03.11.2022 по справі № 810/4258/18 вказав, що "та обставина, що в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками є інформація про те, що схожий товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом. Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар".

Верховний Суд в постанові від 15.02.2023 по справі № 815/2552/16 вказав, "що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості".

Матеріалами справи підтверджено, що позивач під час митного оформлення товарів надав усі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованих товарів, які чітко ідентифікували оцінювані товари та не містили розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначенні митної вартості, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Надані позивачем до митного оформлення імпортованого товару документи не містили розбіжностей, чітко ідентифікували товар та містили чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже містили у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не давали підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Полтавської митниці про коригування заявленої митної вартості товарів №UA806000/2024/000009/2 від 22.03.2024 та картка відмови у митному оформленні товарів №UA806070/2024/000022, прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

При прийнятті рішення у даній справі слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 по справі № 440/5144/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк