Справа № 420/9750/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9750/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 03.04.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.02.2025 № 21 про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі заяви від 19.02.2025;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перевести ОСОБА_2 , з пенсії по інвалідності, призначеної згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII - з 05.02.2025, та здійснити розрахунок моєї пенсії на підставі довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за лютий 2025 року від 11.02.2025 № 17-Ф та довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 11.02.2025 № 17- Ф.

Позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що вона отримує пенсію по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 19.02.2025 вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, на пенсію по інвалідності «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.02.2025 № 21 відмовлено в переведенні з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі заяви від 19.02.2025. Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

07.04.2025 ухвалою судді прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області копії матеріалів пенсійної справи.

22.04.2025 від представника відповідача ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив (вх. №ЕС/38416/25), в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У вказаному відзиві представник відповідача покликається на те, що у позивача станом на 01.05.2016 відсутній загальний стаж роботи на посадах державної служби у розмірі 20 років, тобто позивач не відповідає вимогам, встановленим п. 10-12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889, у Головного управління були відсутні законні підстави для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону № 889. Враховуючи вищевикладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не порушувало прав, свобод та інтересів позивача, а діяло лише на підставі норм чинного законодавства України, а отже відсутні підстави для визнання протиправним та скасування Рішення №21 від 25.02.2025.

22.04.2025 від Головного управління ПФУ в Одеській області на виконання ухвали судді від 07.04.3025, надійшов лист (вх. №38440/25) з копіями матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

За заявою ОСОБА_1 від 16.04.2021 ГУ ПФУ в Одеській області була призначена пенсія по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» про що винесено рішення №21 від 16.04.2021, група інвалідності, причина друга група, загальне захворювання; страховий стаж (повний) 34 років 8 місяців 14 днів; розмір пенсії з надбавками 4374,72 грн. /а.с. 53-54/

09.07.2021 ГУ ПФУ в Одеській області перераховано пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» про що винесено рішення №21 від 12.07.2021, група інвалідності, причина друга група, загальне захворювання; страховий стаж (повний) 35 років 4 місяців 11 днів; розмір пенсії з надбавками 4473,46грн. /а.с. 55-56/

25.02.2025 ГУ ПФУ в Одеській області перераховано пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» про що винесено рішення №21, група інвалідності, причина друга група, загальне захворювання; страховий стаж (повний) 35 років 7 місяців 9 днів; розмір пенсії з надбавками 5355,45грн. /а.с. 57-58/

Відповідно до інформації наявної у формі РС-право до страхового стажу зараховані наступні періоди:

- 01.09.1997 27.04.1998 навчання у вищих/середн.НЗ 0 років 7 місяців 27 днів;

- 14.11.2003 31.12.2003 догляд за пенсіонером - 0 років 1 місяць 18 днів;

- 22.11.2004 31.12.2004 0 років 1 місяць 8 днів;

- 01.01.2005 05.06.2005 0 років 5 місяців 16 днів;

- 06.06.2005 14.11.2006 догляд за пенсіонером 1 рік 5 місяців 9 днів;

- 01.05.2007 07.05.2007 0 років 1 місяць 0 дні;

- 08.05.2007 30.04.2008 1 рік 0 місяців 0 дні;

- 21.05.2008 14.10.2008 0 років 5 місяців 0 дні;

- 15.10.2008 21.07.2011 догляд за пенсіонером 2 роки 9 місяців 7 днів;

- 22.08.2011 20.06.2014 догляд за пенсіонером 2 роки 9 місяців 29 дні;

- 21.06.2014 18.06.2016 догляд за пенсіонером 1 рік 11 місяців 28 днів;

- 19.06.2016 31.01.2019 2 роки 8 місяців 0 дні;

- 01.05.2019 31.12.2020 1 років 8 місяців 0 дні;

- 01.01.2021 31.01.2021 0 років 1 місяців 0 дні;

- 01.02.2021 30.04.2023 2 роки 2 місяці 29 днів. /а.с. 59/

19.02.2025 ОСОБА_3 звернулась із заявою №1552 про перехід на інший вид пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». /а.с. 17/

25.02.2025 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийнято рішення №21 про відмову у перерахунку пенсії, в якому вказано, що проаналізувавши електронну пенсійну справу встановлено, що заявниці призначено з 29.03.2021 пенсію по інвалідності відповідно до статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, оскільки Законом України «Про державну службу» №889 від 10.12.2015 пенсія по інвалідності не передбачена, прийнято рішення у відмові в перерахунку. Щодо визначення права на переведення на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» зазначає, що відповідно до пунктів 10 та 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсій відповідно до статті 37 Закону №3723 мають право жінки по досягненню 60 років, які на 01.05.2016 на день набрання чинності Закону №889 мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» та актами КМУ або займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами КМУ. Оскільки дані заявниці не відповідають зазначеним умовам, права на пенсію по Закону України «Про державну службу», ОСОБА_1 не має. /а.с. 103/

При дослідженні копії трудової книжки НОМЕР_1 виданої на ім`я ОСОБА_1 , дата заповнення: 22 листопада 2004 року, містяться наступні записи:

- 22.11.2004 управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси призначена за конкурсом на посаду провідного спеціаліста-юриста (VІІ категорія посад державних службовців) відділення по юридичному обслуговуванню відділу пенсійного забезпечення. Прийнято присягу державного службовця із ст. 17 ЗУ «Про державну службу» (наказ №177-к від 19.11.2004);

- 22.12.2004 присвоєно 15-й ранг державного службовця (наказ №195-к від 22.12.2004);

- 17.10.2005-07.05.2007 переведення на посаду провідного спеціаліста-юрисконсульта юридичного відділу (VІІ категорія посад державних службовців) (наказ №199-о від 17.10.2005 наказ №40-о від 04.05.2007);

- 08.05.2007 головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Призначена на посаду головного спеціаліста юрисконсульта відділу звітності та аналітичної роботи юридичного управління (VІ категорія посад державних службовців), як така, що пройшла за конкурсом з присвоєнням 13 рангу державного службовця (наказ №75-о від 08.05.2007);

- 01.05.2016 присвоєно 9-й ранг державного службовця (наказ від 31.05.2016 №65-ос);

- 29.01.2017 присвоєно 8-й ранг державного службовця (наказ від 21.11.2018 №114-ос);

- 04.06.2020 присвоєно 7-й ранг державного службовця (наказ від 04.06.2020 3266-О).

З довідки про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) видана ОСОБА_4 про те, що вона працювала в Головному управлінні ПФУ в Одеській області на посаді головний спеціаліст-юристконсульт, заробітна плата станом на лютий 2025 становить:

Посадовий оклад 20795,00 грн;

Надбавка за ранг (6 ранг) 500,00 грн;

Надбавка за вислугу років (30 відсотків) 6238,50 грн;

Усього 27533,50 грн.

Не погодившись з прийнятим відповідачем рішенням, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV(далі - Закон №1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Досягнувши пенсійного віку та маючи загальний стаж роботи державної служби, позивач набув право на вибір пенсії, яка може йому виплачуватись: за віком відповідно до Закону №1058-IV; за віком як державному службовцю з особливим порядок її обчислення виходячи із заробітної плати за роботу на державній службі.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державу службу» (далі - Закон №3723-XII).

У ході реформування системи державного управління 10.12.2015 прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, а саме: Закон України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ з 01.05.2016 втратив чинність Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктами 10, 12 « Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, після 01.05.2016 (дати набрання чинності Законом №889-VІІІ) право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ зберігають лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ та мають передбачені частиною 9 статті 37 Закону №3723-ХІІ страховий стаж і стаж державної служби.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №676/4235/17.

Також вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі 687/545/17.

Згідно із пунктом 8 розділу XI « Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Приписи абзацу 1 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283), який діяв у період чинності Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» до 01.05.2016, визначали, що до стажу державної служби зараховується робота (на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу» (3723-12), а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців.

Стаття 25 Закону України «Про державну службу» (3723-12) шоста категорія - посади керівників управлінь, відділів, служб районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, спеціалісти управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади; сьома категорія - посади спеціалістів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, їх управлінь і відділів, інші прирівняні до них посади.

Документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи (пункт 4 Порядку №283).

Суд також зазначає, що стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 обчислюється згідно із законодавством, яке діяло раніше, і на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені (п. 8 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII).

Стаж державної служби до 01.05.2016 обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (далі також Порядок № 283), та додатку до нього.

Зі змісту оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №21 від 25.05.2025 убачається, що позивачці відмовлено у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, у зв`язку з відсутністю станом на 01.05.2016 стажу не менш як 20 років.

Суд зауважує, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Так, згідно з частиною першою статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до ч. 6 статті 37 Закону №3723-XII, пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах.

Враховуючи, що позивач станом на 01 травня 2016 року займала посаду державної служби (в період з 22.11.2004 по 01.05.2016 позивач працювала в Головному управлінні ПФУ в Одеській області і їй був присвоєний 9 ранг державного службовця), а в період з 01.05.2016 по 04.06.2020 позивач перебувала на посадах державного службовця та їй присвоєно 6 ранг державного службовця, що підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_1 від 22.11.2004, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити, здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком як державному службовцю з 19.02.2025 відповідно до ст. 37 Закону України від 10.12.2015 №3723-ХІІ «Про державну службу».

При цьому, Постановою Правління Пенсійного фонду України «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» від 17.01.2017 №1-3, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/300048 (далі Постанова №1-3), затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», від 16.12.1993 №3723-ХІІ, а саме:

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Тобто, нормами чинного законодавства встановлено вимоги щодо необхідності подачі довідок для призначення пенсії державного службовця та визначено їх форми.

Зокрема, в додатку 1 даної Постанови затверджено форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), а в додатку 2 - затверджено форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією).

Позивачем було надано довідку про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

В свою чергу, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не вказали про відсутність будь-яких доказів або, що надані позивачем довідки не відповідають вимогам Постанови № 1-3, Порядку № 622 відповідачем не вказано, а судом не встановлено.

Відтак, суд констатує, що рішення відповідача в частині відмови у переведенні на інший вид пенсії є протиправним.

Підсумовуючи вищенаведене, суд акцентує увагу на тому, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, з метою повного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 21 від 25.02.2025 щодо відмови позивачеві у переході на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VІІІ та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити відповідачеві пенсію відповідно до Закону №889-VІІІ, враховуючи, що спірні правовідносини у цій справі стосуються права позивача на переведення з одного виду пенсії на інший, та у пенсійного органу відсутні інші варіанти ніж ухвалення позитивного рішення.

Крім того, частиною третьої статті 45 Закону №1058-IV визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання відповідача розрахунок моєї пенсії на підставі довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за лютий 2025 року від 11.02.2025 № 17-Ф та довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 11.02.2025 № 17- Ф, суд зазначає, що відповідачем відомості, наведені у вказаних довідках не оцінювались, а тому така вимога є передчасною та задоволенню не підлягає.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом та викладена у постанові по справі № 600/947/23-а від 19 грудня 2023 року.

При цьому, позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області є необґрунтованими, оскільки вказане управління не приймало спірне рішення, яке оскаржується позивачем.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування правомірності вчинення оскаржуваних дій відповідачем суду не наведено та не надано.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства та судову практику, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду судовий збір не сплачувався на підставі ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відтак підстави для розподілу судових витрат відсутні

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25 лютого 2025 року № 21 «Про відмову в перерахунку пенсії».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_2 з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу», починаючи з 19.02.2025.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 );

Відповідачі:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, );

- Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА