Справа № 240/276/23
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/276/23

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства про встановлення контролю за виконанням судового рішення, в якій вона просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення Житомирського окружного адміністративного суду №240/276/23.

В обґрунтування своєї заяви зазначає, що розрахунок підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, відповідач має здійснювати з урахуванням вимог Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік", відповідно до яких для нарахування такого підвищення розмір мінімальної заробітної плати має визначитись на рівні 1600,00 грн., а сума підвищення становити 3200,00 грн. Як вказує заявник, ці вимоги ігноруються пенсійним органом та доплата до пенсії з січня 2025 року їй не здійснюється.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на адресу суду надійшли заперечення на заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Так, відповідач зазначає, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 у справі №240/276/23, та з урахуванням вимог державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області (м. Київ) від 20.06.2024 №54544, Головним управлінням з 07.10.2022 проведено перерахунок підвищення до пенсії ОСОБА_1 непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. При перерахунку пенсії застосовано розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» станом на 01.01.2022 - 2481,00 грн., 01.01.2023 - 2684,00 грн., на 01.01.2024 - 3028,00 грн. Проте з січня 2025 року виплата пенсії позивачу проводиться з урахуванням ст. 45 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» та постанови КМУ від 27.12.2024 №1524. А тому, зважаючи на зміну законодавчого регулювання питання виплати підвищення до пенсії, судовий контроль за виконанням судового рішення застосований бути не може.

Враховуючи приписи частини 1 статті 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та зважаючи на те, що заявник не порушував про розгляд його заяви у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, розгляд заяви здійснюється судом в порядку письмового провадження.

Дослідивши доводи заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд зазначає таке.

Так, відповідно до частин 2 та 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами 1 та 2 статті 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено у статті 382 КАС України.

За змістом частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч. 2 статті 382 КАС України в адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Отже, зміст наведеного правового регулювання свідчить на користь висновку, що умовою для вжиття судом заходів судового контролю за виконання судового рішення є існування підтвердженого обов`язку суб`єкта владних повноважень стосовно його виконання, а також наявність об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених згідно із судовим рішенням обов`язків суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Разом з тим, судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, щодо ненарахування та невиплати із 01 липня 2022 року підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 01 липня 2022 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.

Фактичні обставини цієї адміністративної справи вказують на те, що станом на 29.03.2023 спір між позивачем та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області був вирішений шляхом постановлення рішення про зобов`язання відповідача з 01.07.2022 здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Разом з тим, на переконання суду, зміст поданої заяви фактично зводиться до незгоди заявника з діями Пенсійного Фонду України щодо зменшення розміру підвищення до пенсії як непрацюючій особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення, з 01.01.2025, обумовленого застосуванням відповідачем приписів ст. 45 Закону України "Про Державний бюджет на 2025 рік".

Таким чином, незгода заявника стосується нового правозастосування, здійсненого Пенсійним фондом України.

Таке правозастосування не охоплюється рішенням суду у справі №240/276/23 і не було предметом судового розгляду та оцінки, а відтак питання правомірності такого правозастосування не може бути вирішене в порядку судового контролю і свідчить про виникнення між учасниками справи нових спірних правовідносин.

Верховний Суд у постанові від 23.05.2018 у справі № 820/680/16 виклав правову позицію, згідно з якою рішення суду набирає чинності і діє до фактичної зміни обставин чи зміни правового регулювання питання його виконання.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій адміністративній справі.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 382, 383-1 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі №240/276/23 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Г.В. Чернова