Справа № 260/976/25
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення заяви без розгляду

09 червня 2025 рокум. Ужгород№ 260/976/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Онисько Н.В.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Імекспо" представник Михалків Богдан Степанович;

відповідач Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці представник Фалес Руслан Сергійович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду питання про винесення додаткового рішення щодо судових витрат витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекспо" до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2025 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Імекспо" (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Перемоги, буд. 35, кв. 24, ) до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (78000, м. Львів, пл. Адама Міцкевича, 8, ), в якому просить суд: « 1. Прийняти даний адміністративний позов до свого розгляду та відкрити провадження у справі; 2. Визнати протиправною та скасувати постанову Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, а саме: Постанову про накладення штрафу від 07.10.2024 року № 3X/3K/24503/PH/293/318 - ЗХ/ЗК/27762/П293/ПЗ18/ПТ/01/ПС/01; Постанову про накладення штрафу від 07.10.2024 року № 3X/3K/24503/PH/293/318- ЗХ/ЗК/27762/П293/ПЗ18/ПТ/01/ПС/02; Постанову про накладення штрафу від 07.10.2024 року № 3X/3K/24503/PH/293/318- ЗХ/ЗК/27762/П293/ПЗ18/ПТ/01/ПС/03; Постанову про накладення штрафу від 07.10.2024 року № 3X/3K/24503/PH/293/318- ЗХ/ЗК/27762/П293/ПЗ18/ПТ/01/ПС/04; Постанову про накладення штрафу від 07.10.2024 року № 3X/3K/24503/PH/293/318-ЗХ/ЗК/27762/П293/ПЗ18/ПТ/01/ПС/05; Постанову про накладення штрафу від 07.10.2024 року № 3X/3K/24503/PH/293/318- ЗХ/ЗК/27762/П293/ПЗ18/ПТ/01/ПС/06; Постанову про накладення штрафу від 07.10.2024 року № 3X/3K/24503/PH/293/318- ЗХ/ЗК/27762/П293/ПЗ18/ПТ/01/ПС/07; Постанову про накладення штрафу від 07.10.2024 року № 3X/3K/24503/PH/293/318-ЗХ/ЗК/27762/П293/ПЗ18/ПТ/01/ПС/08; Постанову про накладення штрафу від 07.10.2024 року № 3X/3K/24503/PH/293/318- ЗХ/ЗК/27762/П293/ПЗ18/ПТ/01/ПС/09; Постанову про накладення штрафу від 07.10.2024 року № 3X/3K/24503/PH/293/318- ЗХ/ЗК/27762/П293/ПЗ18/ПТ/01/ПС/10; Постанову про накладення штрафу від 07.10.2024 року № 3X/3K/24503/PH/293/318- ЗХ/ЗК/27762/П293/ПЗ18/ПТ/01 /ПС/11; Постанову про накладення штрафу від 07.10.2024 року № 3X/3K/24503/PH/293/318- ЗХ/ЗК/27762/П293/ПЗ18/ПТ/01 /ПС/12; Постанову про накладення штрафу від 07.10.2024 року № 3X/3K/24503/PH/293/318- ЗХ/ЗК/27762/П293/ПЗ18/ПТ/01/ПС/13; Постанову про накладення штрафу від 07.10.2024 року № 3X/3K/24503/PH/293/318-ЗХ/ЗК/27762/П293/ПЗ18/ПТ/01/ПС/14; Постанову про накладення штрафу від 07.10.2024 року № 3X/3K/24503/PH/293/318-ЗХ/ЗК/27762/П293/ПЗ18/ПТ/01/ПС/15; Постанову про накладення штрафу від 07.10.2024 року № 3X/3K/24503/PH/293/318- ЗХ/ЗК/27762/П293/ПЗ18/ПТ/01/ПС/16; 3. У порядку визначеному ч. 1 ст. 133 КАСУ та ст. 8 Закону України "Про судовий збір", відстрочити позивачу ТОВ «Імекспо» сплату судового збору за подання позову до суду до ухвалення судового рішення у даній справі.».

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року позов задоволено частково.

15 травня 2025 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача, відповідно до якого останній просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 49000 грн.

20 травня 2025 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшли заперечення представника відповідача на заяву про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу.

Згідно зі статтею 252 частиною 3 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча судом вживалися заходи щодо його виклику, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

Згідно статті 252 частини 3 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, враховуючи наявність правової позиції учасників справи щодо спірних правовідносин судом вирішено проводити розгляд справи без участі представника позивача.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат.

Розглянувши клопотання, суд вважає, що таке клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 252 частини 1 пункту 3 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із статтею 132 частиною 1 та частиною 3 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до статті 139 частини 7 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги процесуального закону кореспондуються з положеннями статті 143 частини 3 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З огляду на приписи статті 143 частини 3КАС України, докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 160/21030/21, а також від 12.08.2020 у справі № 340/2449/19.

Слід зазначити, що Верховний Суд неодноразово висловлював правові позиції щодо застосування зазначених вище норм.

Так, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 07.07.2023 у справі № 340/2823/21 дійшов наступних висновків:

«Частина сьома статті 139, частини третя, четверта статті 143 КАС України містять приписи, які дозволяють стороні надати суду докази, які підтверджують витрати на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи, але за умови, що ця сторона зробить про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів. Вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останнім етапом - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу. Коли йдеться про розподіл витрат, понесених на професійну правничу допомогу, то ініціювати це питання має сторона, яка понесла ті витрати, й для цього треба щонайменше заявити/повідомити суду касаційної інстанції про необхідність їх розподілу за наслідками розгляду справи. Власне з цим - з об`єктивованою формою вираження наміру сторони щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу ще до завершення розгляду справи (чи то в порядку письмового провадження, чи в судовому засіданні) пов`язується можливість як потім подати протягом п`яти днів докази на підтвердження цих витрат, так і ухвалення на цій підставі додаткового судового рішення відповідно до статті 252 КАС України».

В ухвалах та постанові від 25.07.2023 у справі № 340/4492/22, від 08.01.2024 у справі №580/3758/19, від 23.01.2024 у справі №380/12348/22 Верховний Суд дійшов висновку що, за загальним правилом, усі докази понесених судових витрат мають бути надані сторонами до закінчення розгляду справи. Однак, у випадку, якщо сторона з певних причин не може надати такі документи, ця сторона повинна зробити відповідну заяву до закінчення розгляду справи і надати відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами). Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового судового рішення в цій частині. Зазначення ж у прохальній частині касаційної скарги узагальненої вимоги про стягнення судових витрат за результатами касаційного розгляду не може розцінюватися як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат (в тому числі на правову допомогу), адже за такого викладу прохальної частини без наведення жодних мотивів та обґрунтувань суд фактично позбавлений можливості встановити склад таких витрат, факт їх понесення.

Застосовуючи зазначені висновки Верховного Суду до правовідносин, що виникли у цій справі, суд зазначає, що у позовній заяві представник позивача вказував, що очікує понести витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн. Тобто, позивачем наведено лише попередній орієнтовний розрахунок можливих понесених судових витрат. Докази на підтвердження понесених судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу позивачем додано лише до заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Іншої заяви в порядку статті 139 частини 7 абзаців 2 та 3 КАС України представником до постановлення судового рішення не надавалося. Не містить вимоги про відшкодування витрат на професійну допомогу і сама позовна заява. В свою чергу, вказаний у позові орієнтовний попередній розрахунок очікуваних понесених судових витрат не може вважатись заявою, поданою в розумінні статті 139 частини 7 КАС України.

Таким чином, враховуючи зазначені вище висновки Верховного Суду можна зробити висновок, що позивач зазначив лише загальні відомості щодо можливого розміру судових витрат, що будуть понесені ним в ході розгляду справи; до ухвалення у справі рішення не надав доказів на підтвердження понесення таких витрат, як і не вказав будь-яких причин, які унеможливлюють подання ним вчасно відповідних доказів; не повідомив про наявність поважних причин, які зумовлюють необхідність подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Суд зауважує, що вступну та резолютивну частини рішення у даній справі судом проголошено 07 травня 2025 року, тому останнім днем подання вищезазначеної заяви є 12 травня 2025 року. Заяву ж позивач подав 15 травня 2025 року. Отже, з огляду на вищезазначене, заява представника позивача про стягнення у даній справі витрат на правову допомогу подана до суду після спливу строку, встановленого статтею 139 КАС України.

Наведене вище дає підстави вважати, що позивач не подав заяви, яка б у розумінні положень статті 139 частини 7, статті 143 частини 3 КАС України давала суду підстави для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу.

Окрім того, представником позивача до було надано до суду доказів сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Імекспо" понесених витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 49000 грн, хоча в заяві від 15 травня 2025 року зазначено, що витрати понесені.

Відтак, відсутність на момент ухвалення рішення у суду й доказів понесених судових витрат (в тому числі на правову допомогу) у сукупності з іншими процесуальними порушеннями допущеними заявником виключає можливість ухвалення додаткового рішення з підставі передбачених статтею 252 частиною 1 пунктом 3 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, заява позивача має бути залишена без розгляду відповідно до статті 139 частини 7 КАС України.

Керуючись статтями 132, 134, 143, 243, 252 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекспо" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекспо" до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправними та скасування постанов - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 09 червня 2025 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвалу у повному обсязі було виготовлено 12 червня 2025 року.

Суддя С.Є. Гаврилко