Справа № 160/20243/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2025 року м.Дніпросправа № 160/20243/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року у справі № 160/20243/24 (суддя Луніна О.С., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області (далі - відповідач) №54 від 06.06 2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 19.03.1996 по 07.07.2011 на посаді машиніста крану металургійного виробництва сортопрокатного цеху до пільгового стажу за Списком №1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 29.05.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що 29.05.2024 звернулась відділу обслуговування громадян №8 (сервісний центр) Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії достроково. Відповідачем розглянуто вказану заяву за принципом екстериторіальності та рішенням №54 від 06.06.2024 року відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, у зв`язку з тим, що позивачем не долучено довідку, що підтверджує пільговий характер роботи, результати проведених атестацій та переліки посад до них. Позивач не погоджується з відмовою пенсійного органу, оскільки її загальний стаж становить 18 років 10 місяців 09 днів, пільговий стаж по Списку № 1 становить 15 років 03 місяці 18 днів. На момент звернення позивач досягла віку 47 років 09 днів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач, на момент звернення із заявою про призначення пільгової пенсії, не мала необхідного пільгового стажу. Відповідачем зазначено, що відповідно до Порядку №637 з 21.08.1992 року робота у шкідливих та важких умовах зараховується до пільгового стажу, якщо право на це підтверджене результатами атестації робочих місць. На момент звернення позивач досягла віку 47 років 09 днів. Мала загальний стаж 18 років 10 місяців 09 днів, пільговий стаж не підтверджено.

Представник позивача подала до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві стверджує про безпідставність доводів скаржника, рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим. Позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Вказує, що в Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, включені: 1030100а-13792 Машиністи кранів металургійного виробництва, зайняті на гарячих роботах. Також, в Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, включені: 3.1а машиністи кранів металургійного виробництва, зайняті на гарячих роботах. Відтак, посада машиніста крану металургійного виробництва (гарячої дільниці робіт) 4 розряду сортопрокатного цеху, яку позивач займала з 19.03.1996 по 07.07.2011, відноситься до Списку №1.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

29.05.2024 позивач звернулась до відділу обслуговування громадян №8 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії достроково.

06.06.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області розглянуто заяву позивача за принципом екстериторіальності та прийнято рішення №54 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 (за списком №1).

В обґрунтування вказаного рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідачем зазначено наступне:

- дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 19.02.2024;

- пенсійний вік, визначений п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1) становить 50 років.

- вік заявниці 47 років 09 днів.

- відповідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років за наявності страхового стажу не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах;

- страховий стаж особи становить 18 років 10 місяців 09 днів;

- пільговий стаж особи не підтверджено;

- за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди;

- пільговий стаж визначити неможливо, оскільки не долучено довідку, що підтверджує пільговий характер роботи, результати проведених атестацій та переліки посад до них.

Зазначеним рішенням відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1), у зв`язку з відсутністю необхідного пенсійного віку (50 років).

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з наведених причин, позивач звернулась до суду з цією позовною заявою.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявних підстав для задоволення позовних вимог, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача період її роботи з 19.03.1996 по 07.07.2011, колегія суддів зазначає наступне.

Рішенням №54 від 06.06.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідної кількості пільгового стажу по Списку №1 та неможливістю визначити пільговий стаж, оскільки позивачем не долучено довідку, що підтверджує пільговий характер роботи, результати проведених атестацій та переліки посад до них.

До пільгового стажу не зараховано стаж за архівною довідкою №М-21/2-09/541 від 03.04.2024.

Також у рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 18 років 10 місяців 09 днів; пільговий стаж за Списком №1 не підтверджено.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим неповний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до п. 1 зазначеного Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За змістом приписів пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З аналізу наведених законодавчих приписів, зокрема, ст. 62 Закону №1788-XII та п. 1 Порядку №637, слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З матеріалів справи встановлено, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 дата заповнення 26.07.1977, містить відомості, зокрема:

- з 19.03.1996 по 07.07.2011 позивач працювала машиністом крану металургійного виробництва гарячої ділянки роботи 4 розряду в ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» (робоче місце атестовано постановою №992 від 24.12.2006 року).

Колегія суддів зазначає, що у оскарженому рішенні відсутні будь-які посилання щодо невідповідності даних щодо вказаного періоду, зазначеного у трудовій книжці, помилок у його оформленні, а лише вказано, про відсутність необхідного пільгового стажу.

Крім того, з копії трудової книжки позивача встановлено, що постановою «Про атестацію робочих місць за умовами праці» №992 від 29.12.2006 ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» було атестовано робоче місце позивача за Списком №1 (розділ ІІІ «Чорна металургія» підрозділ 3 «Прокатне, колесопрокатне, бандажопрокатне, вилопрокатне, бляхокатальне, лудильне, оцинкувальне та освинцювальне виробництва. Виробництво рейкових скріплень, вирубування та зачищення гарячого металу. Термічне оброблення. Виробництво каліброваного металу» позиція 3.3.а - машиністи кранів металургійного виробництва, зайняті на гарячих ділянках робіт).

Зазначене також підтверджується наявною у матеріалах справи копією постанови «Про атестацію робочих місць за умовами праці» №992 від 29.12.2006 ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат».

Також, відповідно до Списку №1, затвердженого постановою КМУ від 24.06.2016 №461, посада машиніста кранів металургійного виробництва, зайнятих на гарячих ділянках робіт, дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах.

Разом з тим, зауваження відповідача щодо неможливості зарахування до пільгового стажу позивача період згідно з довідкою №М-21/2-09/541 від 03.04.2024, оскільки не долучено довідку, що підтверджує пільговий характер роботи, результати проведених атестацій та переліки посад до них, на переконання колегії суддів є безпідставними, з огляду на те, що трудовою книжкою позивача, яка відповідно до приписів ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом, підтверджено спірний період роботи позивача з зазначенням наявної атестації.

Як наслідок, підлягає задоволенню вимога про зарахування спірного періоду роботи позивача на посаді машиніста крану металургійного виробництва сортопрокатного цеху до пільгового стажу за Списком №1.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 29.05.2024 року, колегія суддів зазначає наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються, зокрема, Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції на час звернення позивача із заявою).

Згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року (далі Закон №1788-XIІ), у редакції чинній до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 (36-2003-п) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148-VIII від 03.10.2017, текст Закону №1058-IV доповнений, зокрема, статтею 114, згідно із п. 1 ч. 2 якої на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Вказана норма набула чинності з 01.10.2017.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту - Закон №1788-XII) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 13 Закону №1788-XII (в редакції від 02.03.2015) фактично введено поетапне збільшення пенсійного віку та стажу для працівників, зайнятих на роботах, визначених вказаною нормою, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Конституційного Суду України за № 1-р/2020 від 23.01.2020, у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII вирішено: визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 (36-2003-п) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.»

Таким чином, враховуючи відновлення рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) редакції статті 13 Закону №1788-XII, яка діяла до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, суд зазначає, що на даний час існує дві чинних норми, якими по різному встановлено вік жінок, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, а саме:

- пунктом «а» частини другої статті 13 Закону №1788-XII передбачено право на пенсію за віком працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 (36-2003-п) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах;

- статтею 114 Закону України №1058-IV передбачено право на пенсію за віком працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

При цьому, статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також передбачено поетапне збільшення пенсійного віку та стажу для працівників, зайнятих на роботах, визначених вказаною нормою, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до абзаців першого другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Також, згідно з абзацом першого пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відтак, з 23.01.2020 в Україні існують два закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, які входять до Списку №1, а саме: пункт «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом № 213-VІІІ та пункт 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ.

При цьому, у спірних правовідносинах, норми вказаних законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає:

- 45 років за пунктом «а» статті 13 Закону 1788-ХІІ (у редакції до внесення змін Законом № 213-VІІІ);

- 50 років за пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ.

В даному випаду, однією з підстав підставою для прийняття спірного рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідачем визначено недосягнення позивачем необхідного пенсійного віку 50 років.

Питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених Конституцією України випадках інших актів вирішує Конституційний Суд України в порядку, визначеному Законом України від 13 липня 2017 року №2136-VIII «Про Конституційний Суд України».

Органи судової влади під час здійснення судочинства застосовують законодавчі норми та не наділені повноваженнями (крім Конституційного Суду України) визнавати закони України такими, що втратили чинність або скасовувати їх у інший спосіб.

Відповідно до частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи, суд вважає обґрунтованою позицію позивача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин п. «а» ст.13 Закону № 1788 у редакції, яка діяла до Закону України від 02.03.2015 № 213.

З огляду на викладене, при вирішенні даної справи норми пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не підлягають застосуванню, адже остання суперечить принципам правової визначеності та положенням Конституції України з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020.

Отже, на момент звернення позивача до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком Список №1, норми Закону № 1788-XII були чинними. Цей закон не скасований, його положення не визнавалися неконституційними або незаконними і на сьогодні.

Відтак, умови та порядок призначення пенсії за віком на пільгових умовах визначалися Законом № 1788-XII на момент виникнення спірних правовідносин.

Матеріалами справи підтверджено та відповідачем не заперечується те, що страховий стаж роботи позивача становить 18 років 10 місяць 09 днів. Позивачем зазначено в позові, що вона має пільговий стаж роботи за списком №1 15 років 03 місяці 18 днів.

Як вбачається з доданої до матеріалів справи копії паспорта позивача серії НОМЕР_1 , датою народження ОСОБА_1 є 20.05.1977, тобто станом на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії позивачу виповнилося 47 років 09 днів.

Враховуючи той факт, що позивачем досягнуто віку, який надає право для призначення пільгової пенсії, позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком № 1 згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а отже рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області №54 від 06.06.2024 року щодо відмови у призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягало скасуванню.

В даному випадку відповідач безпідставно відмовив позивачу у призначенні пенсії, належним способом захисту прав останньої буде зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 29.05.2024 року.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З урахуванням результату апеляційного перегляду підстави для зміни розподілу судових витрат, здійсненого судом першої інстанції, відсутні.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2024 року у справі № 160/20243/24 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак