Справа № 520/5556/25
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 р. №520/5556/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасечнік О.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 Прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_3 ) Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), третя особа: Адміністрація Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26,м. Київ,01601, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд, з урахуванням уточнених позовних вимог:

1. Визнати протиправним та скасувати Висновок НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) від 17.04.2022 №4 про неможливість виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вдові, ОСОБА_2 , померлого чоловіка капітана ОСОБА_3 ;

2. Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) прийняти Висновок про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) її чоловіка ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання ним обов`язків військової служби відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

3. При прийнятті судового рішення по справі вирішити питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, а саме стягнути з НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги адвоката в сумі 12450 (дванадцять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок.

В обґрунтування позову позивачем вказано, що вважає протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не розгляді та не прийнятті рішення за заявою ОСОБА_2 від 22.02.2022 щодо виплати їй одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) її чоловіка ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання ним обов`язків військової служби.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 17.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у адміністративній справі за вищевказаним позовом.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Відповідно до пунтку 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» в редакції від 28.08.2018 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі загибелі (смерті військовослужбовця) військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть. Відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_5 (наявне в матеріалах справи), датою смерті ОСОБА_3 визначено ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, право на отримання одноразової грошової допомоги у ОСОБА_1 виникло 14.01.2019, та відповідно до норм статті статті 163 Закону - №2011-XII мала право його реалізувати протягом 3 років, з моменту його настання. Однак позивач звернулась із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги лише 22.02.2022, тобто після спливу 3-річного терміну наданий на реалізацію такого права (пропущений термін складає 39 діб). Таким чином ОСОБА_1 не відноситься до осіб, що мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 29.07.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 від 29.07.2014 (а.с. 19).

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 проходив військову службу на посаді старшого офіцера відділення внутрішньої безпеки (з м.д. н.п. Бахмут) відділу внутрішньої безпеки по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час проходження служби перебував на фінансовому забезпеченні НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 від травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, що підтверджується витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм у колишнього військовослужбовця (протокол №3 від 03 лютого 2022) (а.с. 13).

У позовній заяві позивач зазначає, що зверталась до Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою від 22.02.2022 щодо виплати їй одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) її чоловіка ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання ним обов`язків військової служби та надала необхідний пакет документів.

Заява ОСОБА_1 разом з додатками була перенаправлена начальнику НОМЕР_2 прикордонного загону полковнику ОСОБА_4 із супровідним листом від 05.04.2022 №16-8038/0/6-22-Вих, оскільки капітан ОСОБА_5 знаходився на фінансовому забезпеченні в НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (а.с. 25 зворот).

Листом від 24.02.2025 №03.7/2338-25-Вих (за підписом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону полковника ОСОБА_6 ) проінформовано, що лист Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.04.2022 №16-8038/0/6-22 (з заявою та додатками від гр. ОСОБА_2 ) у журналах вхідної кореспонденції НОМЕР_2 прикордонного загону за 2022 рік не облікований та на адресу НОМЕР_2 прикордонного загону не надходив (а.с. 27).

До вказаного листа відповідачем надано довідку військової частини НОМЕР_3 від 24.02.2025 №04.4/10323/25-Вн про те, що лист Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.04.2022 №16-8038/0/6-22 з заявою ОСОБА_1 на адресу НОМЕР_2 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_3 ) або на офіційну електронну адресу e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4 не надходив (а.с 27).

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтва №3 від 03.02.2022 року наявний висновок, що травма, якак призвела до смерті, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно з висновком № 4 про неможливість виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист міськонослужбовців та членів їх сімей» вдові, ОСОБА_2 , померлого чоловіка капітана ОСОБА_3 відповідно до пункту 8 статті 16-3 розділу ІІ Закону У країни «Про соціальний і правовий захист військовослужбовцій та членів їх сімей» вдова померлого ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , не має права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" тому що вийшов термін на реалізацію цього права, тобто з дня виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, а саме дати смерті, пройшло більше трьох років.

Не погоджуючись з невиплатою відповідачем одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

20 грудня 1991 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII, який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1 Закону №2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функцію) держави, спрямовану на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону №2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Статтею 16 вказаного Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 2 статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Відповідно до частини 1 статті 16-1 Закону №2011-XII, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Розмір одноразової грошової допомоги визначений статтею 16-2 Закону №2011-XII.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (частина 6 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ).

Згідно з частиною 8 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначається Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі Порядок №975).

Відповідно до пункту 10 Порядку №975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); довідки органу реєстрації або відповідного житлово-експлуатаційного підприємства, організації чи органу місцевого самоврядування про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; сторінок паспортів повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).

Згідно з пунктами 12-13 Порядку №975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Щодо строку звернення з заявою про призначення, нарахування та виплату одноразової грошової допомоги, суд зазначає таке.

Суд звертає увагу, що до зазначених правовідносин слід застосовувати ті нормативні акти, які діяли при їх виникненні.

Відповідно до частини 8 статті 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Відповідно до пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Тобто, дата смерті військовослужбовця є визначальною обставиною для визначення дати виникнення у відповідних осіб права на отримання одноразової грошової допомоги.

Вказану правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 07.12.2021 у справі №465/1980/18, від 02.08.2022 № 1340/3915/18.

Відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_5 датою смерті ОСОБА_3 визначено ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, саме з 14.01.2019 у позивачки виникло право на отримання відповідної грошової допомоги.

Згідно з висновком № 4 про неможливість виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист міськонослужбовців та членів їх сімей» вдові, ОСОБА_2 , померлого чоловіка капітана ОСОБА_3 відповідно до пункту 8 статті 16-3 розділу ІІ Закону У країни «Про соціальний і правовий захист військовослужбовцій та членів їх сімей» вдова померлого ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , не має права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" тому що вийшов термін на реалізацію цього права, тобто з дня виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, а саме дати смерті, пройшло більше трьох років.

Таким чином, в контексті спірних відносин, позивачка набула права на звернення до відповідача за призначення одноразової грошової допомоги з 14.01.2019. В цьому випадку важливим є лише відомості у свідоцтві, а саме: дата смерті та відповідно до норм статті 163 Закону №2011-XII позивачка мала право його реалізувати протягом 3 років, з моменту його настання.

Проте, позивачка звернулась із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги лише 22.02.2022, тобто після спливу трьох років, наданих на реалізацію такого права.

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що у дружини померлого, як члена сім`ї померлого ОСОБА_3 , відсутнє право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої положеннями статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з чим позовні вимоги в частині оскарження Висновку НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) від 17.04.2022 №4 про неможливість виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вдові, ОСОБА_2 , померлого чоловіка капітана ОСОБА_3 , є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 Прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_3 ) Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), третя особа: Адміністрація Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26,м. Київ,01601, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області повний текст рішення складено 12.06.2025.

Суддя Пасечнік О.В.