Справа № 640/14474/20
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

12 червня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання погодити проект землеустрою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання погодити проект землеустрою.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що позивач звернулась до відповідача із заявою щодо погодження проекту землеустрою, однак одержала відмову, яка, на її думку, є протиправною.

Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 № 2825-IX (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 3863-IX від 16.07.2024) постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва, утворити Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; територіальна юрисдикція Київського міського окружного адміністративного суду поширюється на місто Київ.

Станом на 15.12.2022 день набрання чинності Законом № 2825-IX, адміністративну справу №640/14474/20 Окружним адміністративним судом міста Києва не було розглянуто.

На виконання вимог Закону № 3863-ІХ наказом ДСА України від 16 вересня 2024 року №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, згідно якого справу №640/14474/20 було направлено до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2025, вказану справу передано для розгляду судді Хмельницького окружного адміністративного суду Драновському Я.В., яким прийнято до провадження адміністративну справу №640/14474/20.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де зазначає про те, що внаслідок змін в законодавстві та змін фактичних обставин справи спір між сторонами на даний час фактично вирішився.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

Позивач звернулась до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради з заявою щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі на вул.Братиславській, 14-В у Деснянському районі м. Києва.

Листом від 26.03.2020 позивача повідомлено про те, що згідно з Генеральним планом міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 №370/1804, земельна ділянка за функціональним призначенням належить до території житлової багатоповерхової забудови.

Вказано, що Департамент не погоджує зазначений проект землеустрою, оскільки заявлена ініціатива не відповідає містобудівній документації за функціональним призначенням.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 186 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України.

Статтею 186-1 ЗК України було передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту подається на погодження до органу містобудування та архітектури.

Відповідно до Положення про Департамент, затвердженого розпорядженням КМДА від 27.01.2011 №90 (в редакції розпорядження КМДА від 29.12.2014 №1550), чинного на час здійснення спірних правовідносин, Департамент є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно з нормами ст. 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій з питань архітектури належать до уповноважених органів містобудування та архітектури.

Поряд з тим, 28.04.2021 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» № 1423-IX, який набрав чинності 27.05.2021.

Підпунктом 52 пункту 4 розділу І зазначеного Закону статтю 186-1 Земельного кодексу України виключено.

Враховуючи викладене, з 27.05.2021 у Департаменту відсутні повноваження з розгляду проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідно, Департамент не уповноважений і приймати будь-які рішення за результатами такого розгляду, в тому числі щодо погодження відповідного проекту землеустрою або щодо відмови в його погодженні.

Суд враховує, що спірні правовідносин виникли у 2020 році, а тому відповідно до приписів частини п`ятої статті 186-1 ЗК України органи, зазначені в частинах 1-3 цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Положеннями частини восьмої статті 186-1 ЗК України регламентовано, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах 1-3 цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першої-третьої цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунуто недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, вказана відповідачем підстава для відмови у погодженні проекту є такою, що не передбачена нормами законодавства у сфері землеустрою, що свідчить про її протиправність.

Разом з тим, судом встановлено, що пунктом 1 рішення Київської міської ради від 25.08.2022 №5163/5204 «Про передачу громадянці ОСОБА_1 земельної ділянки в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі на вул. Братиславській, 14-В у Деснянському районі міста Києва» затверджено «… проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі на АДРЕСА_1 .

За змістом супровідного листа Департаменту земельних ресурсів ВО КМР (КМДА) від 21.07.2021 №05715-СЛ-24194 на розгляд Київської міської ради у складі матеріалів проекту зазначеного рішення, передавався, в тому числі, проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на теперішній час на земельну ділянку по АДРЕСА_2 (кад. №:62:033:0001) зареєстровано право оренди на підставі договору від 09.03.2023, укладеного на строк 10 років між Київською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар, РНОКПП НОМЕР_1 ).

Таким чином, спір в цій частині фактично вирішений.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

За подання даного адміністративного позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн, який в силу положень статті 139 КАС України підлягає відшкодуванню на користь позивача пропорційно до кількості задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань відповідача

Також, позивач просить стягнути на її користь понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5 600,00 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати у тому числі розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 01.10.2018 у справі №569/17904/17.

На підтвердження витрат правничої допомоги адвоката позивачем надано суду копії: договору про надання правової (правничої) допомоги №22/05-1 від 22.05.2020, укладеного між позивачем та адвокатом Калько Дмитром Олексійовичем, ордеру від 24.06.2020 серії АА №0001275, рахунку №1 від 15.06.2020 до вказаного договору, акту виконаних робіт від 24.06.2020, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката, квитанції від 24.06.2020 про сплату 3200,00 грн та 2400,00 грн з відповідним призначенням платежу.

Так, у постановах Верховного Суду від 11 лютого 2021 року по справі № 520/9115/19 та від 03 червня 2022 року по справі № 640/18492/18 викладено правову позицію, згідно якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

У постанові Верховного Суду від 04 червня 2021 року по справі №380/887/20 зазначено, що судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою та п`ятою статті 134 КАС України, а також частиною дев`ятою статті 139 КАС України, суд вважає, що заявлений розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 5 600,00 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат, співмірності та розумності їх розміру з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому з урахуванням складності справи належною сумою для стягнення є 1000,00 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради у погодженні ОСОБА_1 проекту землеустрою, викладену у листі від 26.03.2020.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 420 (одна тисяча чотириста двадцять) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (вул. Хрещатик, 32, м. Київ, 01001 , код ЄДРПОУ - 26345558)

Головуючий суддя Я.В. Драновський