Справа № 440/5781/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 червня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/5781/25

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Бевза В.І., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо застосування з 01.01.2025 понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити нарахування та виплату позивачу пенсії з 01.01.2025 без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» та без обмеження її виплати максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.Ухвалою суду від 05.05.2025 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 440/5823/25, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

До суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідачем заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду №320/2229/25.

Частиною 2 статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Вирішуючи клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 у справі №320/2229/25 відкрито провадження в адміністративній справі №320/2229/25 у справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України визнання протиправним та нечинним окремих положень нормативно-правового акта, а саме, про визнання нечинним та протиправним з моменту прийняття абзацу першого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" в частині застосування до осіб, яким пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" коефіцієнтів до відповідних сум перевищення пенсії, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Пунктом 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналіз наведеної правової норм свідчить, що суд має зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої і набрання відповідним судовим рішенням чинності.

Ця підстава виникає тоді, коли постановлення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для цієї справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

У адміністративній справі №320/2229/25 оскаржується нормативно-правовий акт в частині, зокрема, пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" в частині застосування до осіб, яким пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" коефіцієнтів до відповідних сум перевищення пенсії, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Рішення суду у справі №320/2229/25 не буде мати преюдиційного значення для розгляду цієї справи та відсутня об`єктивна неможливість розгляду даної справи, враховуючи, що частиною 2 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Зважаючи на викладене вище, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі необґрунтоване та задоволенню не підлягає.

До суду надійшло клопотання відповідача про залучення до участі у справі як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Міністерства соціальної політики України, що вмотивоване тим, що у разі ухвалення рішення про задоволення позовних вимог, його реальне виконання залежатиме від дій Мінсоцполітики, як органу, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері пенсійного забезпечення, та який є головним розпорядником коштів за бюджетною програмою за КПКВК 2506080 "Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду".

Вирішуючи клопотання відповідача про залучення третьої особи у справі, суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи.

Відповідно до частин 4, 5 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 26.09.2024 у зразковій справі №440/14216/23 наголосила на тому, що судове рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яку не було залучено до участі у справі, якщо в його мотивувальній частині містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи або в його резолютивній частині суд прямо вказав про права та обов`язки цієї особи. У такому випадку судове рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що випливають зі сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) положення про право кожного на справедливий судовий розгляд справи про його права та обов`язки.

Спір у цій справі стосується правомірності дій відповідача щодо проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу з обмеженням максимального розміру.

Міністерство соціальної політики України не є учасником спірних публічно-правових відносин, а його компетенція та повноваження не є предметом дослідження у цій справі.

Посилання відповідача на необхідність дотримання вимог бюджетного законодавства та розроблення Мінсоцполітики проєкту постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" не утворюють підстав для залучення згаданого міністерства до участі у справі як третьої особи.

Відповідач не довів, що у зв`язку з розглядом цієї адміністративної справи у сторін (позивача чи відповідача) за рішенням суду виникне право заявити вимоги до Міністерства соціальної політики України або останнє зможе заявити до сторін у справі вимоги, що є обов`язковою ознакою матеріально-правової заінтересованості третьої особи та передумовою залучення її до участі у справі.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про залучення третьої особи у справі - необґрунтоване та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 49, 229, 236, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №440/5781/25 - відмовити.

У задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи у справі №440/5781/25 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя В.І. Бевза