Справа № 292/583/25
Суддя: Лотуга В. Ф.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/583/25
Номер провадження 2-а/292/7/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року с-ще Пулини

Пулинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Лотуги В.Ф., з участю секретаря судового засідання Козачок Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , мотивуючи його тим, що 20.11.2024 працівниками поліції його доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 де складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Працівникам пояснював, що ніякої повістки не отримував, а також надавав тимчасове посвідчення військовозобов`язаного, де зазначено, про не придатність до військової служби із виключенням з обліку.

27.11.2024 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 на розгляд протоколу про адміністративне правопорушення, де начальнику ОСОБА_2 пояснив, що жодних повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримував, а 12.10.2024 знаходився на роботі і надав довідку про це. Також надав довідку ВЛК від 31.08.2022, згідно висновку якої визнаний не придатним до військової служби із виключенням з військового обліку. Пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов"язаного про непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку.

Вислухавши пояснення та оглянувши документи ОСОБА_2 відклав розгляд справи на 10 год. 00 хв. 03.12.2024 для виклику працівника, який вручав йому повістку.

03.12.2024 з"явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де відбувся розгляд справи, під час якої опитано особу, яка підтвердила, що його він не знає та ніяких повісток не вручав. Після цього начальник повідомив, що справу буде закрито, про що в "Дії" прийде повідомлення, однак його так і не було.

08.05.2025 листоноша повідомила, що надходив лист від ТЦК та СП, а оскільки його не було вдома, поштовий конверт повернуто.

12.05.2025 з"явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для з"ясування з приводу листа, де йому вручили копію постанови №6/255 від 27.11.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 17000 грн. На зворотній стороні постанови міститься запис "Копію постанови надіслано поштовим оператором АТ "Укрпошта". Не зрозуміло, чому її копію не було вручено 27.11.2024 у день її винесення, оскільки він там був або чому її не вручили 03.12.2024 коли повторно приходив до ТЦК за викликом, а відправили поштою.

Вважає дії відповідача неприпустимими та неправомірними, а винесену постанову №6/255 від 27.11.2024 незаконною, так як містить недостовірну інформацію.

ІНФОРМАЦІЯ_3 неправомірно притягнув його до відповідальності, оскільки повістка 12.10.2024 на 17.10.2024 йому не вручалась, так як він в той день перебував на роботі і не було відомо про необхідність з"явитися 17.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 . При розгляді протоколу був присутнім та надавав всі необхідні документи, які свідчать про непридатність до військової служби.

Враховуючи наведене, просить суд поновити строк звернення до суду для захисту порушених прав, скасувати постанову №6/255 від 27.11.2024 за справою про адміністративне правопорушення винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 за ч.3 ст.210-1 КУпАП про накладення на нього штрафу в розмірі 17 000 грн.

Ухвалою суду від 27.05.2025 поновлено пропущений з поважних причин встановлений законом процесуальний строк звернення до суду позивачу ОСОБА_1 з адміністративним позовом, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд її призначений у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали адміністративної справи по постанові №6/255 від 27.11.2024 щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП, копії журналу обліку відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_2 за 27.11.2024 та 03.12.2024 та інформацію про наявність щодо ОСОБА_1 інших справ про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП у 2024 році.

На виконання ухвали суду, 06.06.2025 відповідачем через систему "Електронний суд" надано копію матеріалів адміністративної справи по постанові №6/255 від 27.11.2024 щодо ОСОБА_1 , копії журналу запису відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також інформацію про відсутність інших адміністративних справ щодо позивача.

Відповідач своїм правом не скористався і відзив на позовну заяву до суду не подав.

Від позивача та відповідача будь-яких заяв та клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зі ст.5 КАС України вбачається, що кожному гарантується право на захист його прав, свобод або законних інтересів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях. Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що 27 листопада 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 винесено постанову №6/255 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

За змістом постанови №6/255 від 27.11.2024, ОСОБА_1 , як такий, що ухилявся від виконання військового обліку, був розшуканий та доставлений (супроводжений) органами Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Під час розгляду матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 12.10.2024 вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої йому належало з"явитися 17.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 . Проте у визначений час він не з"явився. Про наявність поважних причин неявки не повідомляв, тому згідно встановленого порядку направлено звернення до органів Національної поліції про розшук і доставку до ІНФОРМАЦІЯ_2 . У матеріалах справи наявне пояснення ОСОБА_1 , де він вказав, що не з"явився по повістці в зв"язку з тим, що повістки не отримував і військовозобов"язаним не являється, проте підтверджуючих документів не надав. На розгляд справи ОСОБА_1 не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом отримання другого примірника протоколу особисто під підпис. Враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не прибув на засідання, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, при розгляді справ за ст.210-1 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов"язковою, а тому вважається за необхідне справу розглянути у його відсутність. На момент складання постанови ОСОБА_1 не оспорив допущене порушення шляхом надання підтверджуючих документів, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення. Отже, ОСОБА_1 під час дії особливого періоду, маючи обов`язок з`являтися за викликом до ТЦК та СП, порушуючи вимоги ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ст.ст.23, 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, не з"явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у строк визначений в повістці, протягом трьох днів від визначених у повістці дати та часу, не повідомив про причини неявки, окрім того в подальшому не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 в строк, що не перевищує сім календарних днів. Своїми умисними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

У постанові зазначено, що її копію надіслано ОСОБА_1 поштовим оператором "Укрпошта" та мається запис, що останній її копію отримав 12.05.2025.

Відповідно до повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП (в порядку ст.277-2 КУпАП) від 27.11.2025, ІНФОРМАЦІЯ_3 викликає ОСОБА_1 , як особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, на 10 год. 00 хв. 03.12.2025, за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 №2804-16 від 31.08.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до медичного огляду ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.08.2022 непридатний до військової служби із виключенням з військового обліку.

Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 08.09.2022, виданого ОСОБА_1 , останній непридатний до військової служби із виключенням з військового обліку на підставі ст.30-а графи 2 (Наказ МОУ №402 від 2008 року).

З довідки ПАТ "Житомирське шляхово-будівельне управління №19" №7/39 від 21.11.2024, вбачається, що ОСОБА_1 працює в товаристві з 01.11.2018 сторожем АБЗ та знаходився 12.10.2024 на робочому місці дільниці АБЗ 167 км. траси Київ-Чоп.

Відповідно до протоколу №6/255 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 20.11.2024, складеного офіцером відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , 20.11.2024 о 15 год. 50 хв., ОСОБА_1 , як такий, що ухилився від виконання військового обов`язку, був розшуканий та доставлений (супроводжений) органами Національної поліції відповідно до звернення №16365 від 05.11.2024 про розшук і доставку до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Встановлено, що ОСОБА_1 12.10.2024 вручено представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 17.10.2024. Проте, у визначений час він не з"явився та про наявність поважних причин неявки не повідомляв. Тому встановленим порядком направлено звернення до органів Національної поліції про розшук і доставку до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, ОСОБА_1 під час дії особливого періоду, маючи обов`язок з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, грубо порушуючи вимоги законодавства, не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у строк визначений в повістці, протягом трьох днів від визначених у повістці дати та часу прибуття, не повідомив про причини неявки. Окрім того, в подальшому не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 в строк, що не перевищує сім календарних днів. Таким чином, своїм умисним діянням (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Другий примірник протоколу отримав ОСОБА_1 .

Згідно направлення №6/4889 від 20.11.2024 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП на ОСОБА_1 , 1989 р.н., направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

05.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 звернувся до ГУНП в Житомирській області про доставку ОСОБА_1 , як такого, що вчинив адміністративне правопорушення за ст.210-1 КУпАП для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно розписки, повістку на ім"я ОСОБА_1 про виклик для взяття на військовий облік військовозобов"язаного чи резервіста, визначення його призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду на 09 год. 00 хв. 17.10.2024, одержано 12.10.2024 і проставлено підпис без розшифрування даних особи.

Відповідно до письмового пояснення ОСОБА_1 від 20.11.2024, повістку не отримував та військовозобов"язаним не являється.

З повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 №6/2207 від 15.04.2025, вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що в ІНФОРМАЦІЯ_6 за результатами розгляду справи про притягнення його до відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесено постанову №6/255 від 27.11.2024, направлено на його адресу її копію, роз`яснено порядок сплати штрафу та відповідальність за несплату.

Згідно копій журналу запису відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпочатого 12.11.2024, закінченого - 27.12.2024, за 27.11.2024 мається запис під №25, що ОСОБА_1 прибув о 09 год. 46 хв., а вибув о 10 год. 25 хв.; за 03.12.2024 є запис під №25, де зазначено, що він же прибув о 09 год. 17 хв., а вибув о 10 год. 37 хв.

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.06.2025, інші справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП у 2024 році відсутні.

Згідно ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення (ст.251 КУпАП) є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі статті 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи зокрема про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (стаття 210-1). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно частин 7, 8 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують зокрема районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України. Діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки спрямовується Міністерством оборони України.

У частині 3 ст. 210-1 КУпАП визначена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно ч.1 ст. 210-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до положень інших нормативно-правових актів.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", Закон України "Про оборону України", Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період", затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 №560, "Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", затверджений постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено на всій території України воєнний стан, який триває.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 на всій території України оголошено проведення загальної мобілізації.

Таким чином, з 24 лютого 2022 року на всій території Україні триває особливий період.

Вручення повісток, їх отримання та обов`язок з`явитися за отриманою повісткою врегульовано положеннями Законів України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а також Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487 та Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року №560.

Відповідно до пункту 40 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (в редакції на час вчинення оскаржуваних дій), під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Згідно пункту 41 Порядку належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

У позовній заяві позивач підставою незаконності прийнятого оскаржуваного рішення зазначає те, що він не був оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_7 на 17.10.2024, оскільки 12.10.2024 повістка йому не вручалася і він її не отримував, тому що того дня перебував на роботі. Аналогічні письмові пояснення позивача від 20.11.2024 містяться і в матеріалах адміністративної справи у якій винесено оскаржувану постанову.

З наведених положень Порядку випливає, що у разі оскарження позивачем факту отримання ним повістки, належним підтвердженням її отримання має бути відповідний відеозапис вручення особі повістки або ознайомлення з її змістом.

Оскільки такого відеозапису відповідачем не надано, суд вважає, що відповідачем не доведено факту належного оповіщення ОСОБА_1 , про необхідність його прибуття 17.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, при візуальному порівнянні підпису у розписці, з підписами ОСОБА_1 у його паспорті, позовній заяві та на засвідчених ним поданих до неї копіях документів, вбачаються розбіжності, що викликає сумніви у тому, що підпис на розписці належить позивачу.

За таких обстави, відсутні підстави вважати, що у позивача виник обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на викладене, відповідач не довів належними і допустимими доказами факту вручення позивачу повістки 12.10.2024 про необхідність його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 год. 00 хв. 17.10.2024.

Також, при винесенні оскаржуваної постанови, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 порушено ст.ст.251, 252, 280 КУпАП, оскільки всебічно, повно та об`єктивно не досліджено всі обставини справи та подані докази, і не з`ясовано чи вчинено ОСОБА_1 інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

При прийнятті рішення, залишено поза увагою те, що наявними у справі доказами не спростовані доводи ОСОБА_1 викладені у його поясненні щодо неотримання повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 17.10.2024.

Крім того, в оскаржуваній постанові № 6/255, яка датована 27.11.2024, зазначено, що ОСОБА_1 на розгляд справи не з"явився, що не відповідає наявним у справі документам та встановленим судом обставинам.

У журналі відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_2 наявний запис про те, що ОСОБА_1 з"явився в ІНФОРМАЦІЯ_2 27.11.2024 о 09 год. 46 хв., а вибув о 10 год. 25 хв.

Під час перебування в ІНФОРМАЦІЯ_8 , цього ж дня позивачу вручено повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, згідно якого він викликався, як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, на 10 год. 00 хв. 03.12.2024, за адресою: АДРЕСА_1 .

У журналі відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_2 наявний запис про те, що ОСОБА_1 з"явився в ІНФОРМАЦІЯ_2 03.12.2024 о 09 год. 17 хв., а вибув о 10 год. 37 хв.

З наданої відповідачем інформації вбачається, що в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_2 в 2024 році перебувала лише одна справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Згідно ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З викладеного випливає, що 27.11.2024 ОСОБА_1 знаходився на розгляді справи, рішення по якій не було прийнято, а розгляд відкладений на 03.12.2024. Незважаючи на це, 27.11.2024 за не наведених у постанові причин та за відсутності ОСОБА_1 , із зазначенням у постанові неправдивих даних про неявку позивача, відповідачем винесено оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Встановлені судом дані свідчать про порушення відповідачем прав ОСОБА_1 , передбачених ст.268 КУпАП, щодо особистої участі в розгляді справи, поданні доказів, заявлені клопотань, використання правової допомоги при розгляді справи та своєчасного оскарження постанови, що є порушення його право на захист.

Також, в порушення ст.285 КУпАП, після розгляду справи, ОСОБА_1 копію постанови надіслано лише 15.04.2025, тобто майже через 5 місяців після її винесення.

При розгляді даної справи, судом не встановлено, а відповідачем не доведено порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме вимоги ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", що виключає його відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Суд вважає, що складання постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірним та незаконним, що відповідає і позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 23.10.2019 по справі №357/10134/17, а тому подібні постанови підлягають скасуванню.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях. Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідач відзив на адміністративний позов не подав, наданими документами доводів позивача не спростував та не довів правомірність оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі №536/583/17).

Згідно ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які безсумнівно підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують доводи позивача, викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а тому будь-які сумніви з приводу наявності вини трактуються на користь особи відносно якої складена постанова, оскільки наявні у справі докази, не дають підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб"єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи, що в ході розгляду справи відповідачем, на якого у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятого стосовно позивача оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування із закриттям провадження в справі про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 у зв`язку з порушення його права на захист та не доведенням вини у вчиненні інкримінованого правопорушення, а тому постанова №6/255 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 27.11.2024, про притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 257-263, 286, 293 КАС України,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову №6/255 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП від 27.11.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_9 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , знаходиться в м.Житомирі, ідентифікаційний код - НОМЕР_3 .

Суддя В.Ф.Лотуга