Справа № 524/1834/25
Суддя: Шубочкіна Т. В.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

06.06.25 524/1834/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого-судді Шубочкіної Т.В., при секретарі Воронюк А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вишгороді справу за уточненим адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області за підсудністю надійшов вказаний позов, в якому позивач просить скасувати постанову інспектора поліції Романенка О.О. серії ІНА №4079643 від 15.02.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. З вказаною постановою не погоджується та вважає необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи.

Ухвалою суду від 15.04.2025 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

16.05.2025 року від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на вказаний позов, в якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Посилається на те, що жодних належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів в підтвердження доводів, викладених в адміністративному позові та на обгрунтування позовних вимог, до позовної заяви, в порядку ч. 4 ст. 161 КАС України, позивачем не додано.

06.06.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній підтримує свою позицію викладену у позові.

На підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 9 ст. 205 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС місцем загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може мати вигляд індивідуального акта, яким відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС є акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Одним з таких актів може бути постанова про накладання адміністративного стягнення, оскільки зазначений акт виноситься суб`єктом владних повноважень на виконання своїх владних функцій щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності та стосується лише прав та інтересів конкретно визначеної особи, яка піддається впливу накладеного адміністративного стягнення як форми адміністративної відповідальності, а дія такого акта вичерпується його виконанням.

Судом встановлено, що 15.02.2025 року, інспектором 1 взводу 1 роти Управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області лейтенантом поліції Романенко О.О. відносно позивача ОСОБА_1 було складено постанову про адміністративне правопорушення серії ІНА №4079643 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., з якої вбачається, що водій ОСОБА_1 15.02.2025 року близько 12 год. 13 хв., керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, номерний знак НОМЕР_1 в м. Кременчук, по вул. В. Пугачова, 2 перевищив встановлені обмеження швидкості руху більше як на 20 км/год, а саме рухався зі швидкістю 73 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість руху транспортного засобу вимірювалась приладом TRUCAM TC 003091. БК 470080.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Зі змісту заяви слідує, що 15 лютого 2025 року м. Кременчук, позивач, рухаючись по вул. Вадима Пугачова 2, на перехресті вул. Вадима Пугачова 2 та Бетонна через втому не помітив пост патрульної поліції, даний патруль зупинив його з метою фіксації порушення обмеження швидкістного режиму за допомогою приладу ТруКам. Він попрохав надати документи про проходження прилада ТруКам перевірки та сертифікації, на що патрульний повідомив що вони є. Позивач вказує, що враховуючи його втому та те, що через складні погодні умови на дорозі ожеледиця, він рухався зі середньою швидкістью не більше 50 км/год. Після чого була складена відповідна постанова уповноваженою особою старшим лейтенантом поліції Романенко Олександром Олександровичем.

Позивач не погоджується та вважає оскражувану постанову необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, а саме: підстави встановлення мобільного посту патрульної поліції на перехресті вул Бетонна та Вадима Пугачова 2; вимір швидкості руху транспорту проводився «з рук», без встановлення приладу ТруКам на стаціонарний штатив, що може призвести до більшої похибці при замірі швидкості; не надання документального підтвердження проведення сертифікації приладу ТруКам. Вказує, що радар TruCaт, за допомогою якого вимірюють швидкість автомобілів, поліцейські при високій вологості (дощ, туман, сніг) повинні проводити вимірювання на дистанції від 15 до 61 метра, інакше штраф незаконений.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ст. 31 Закону "Про Національну поліцію" № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Як було зазначено, відповідно до оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з порушенням ПДР за перевищення встановленої швидкості руху в межах населеного пункту.

У постанові вказано, що швидкість автомобіля під керуванням позивача вимірювалась приладом TruCam.

Контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70 ПДР), оскільки вимоги ч. 2 ст. 40 Закону № 580-VIII, передбачають, що інформація щодо встановленої відеотехніки і сама відеотехніка фіксації правопорушень повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Разом з тим, суд зауважує, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися руками інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, що доводиться приписами ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», в якій зазначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення правил дорожнього руху.

Отже, відповідно до наведеної норми працівники поліції можуть розміщувати автоматичну фото та відеотехніку по периметру доріг, зокрема стаціонарно встановлювати вимірювальний пристрій, оскільки термін «монтувати/розміщувати» не можна ототожнювати із використанням в інший спосіб, зокрема тримати в руках.

Контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70), оскільки вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", згідно з якою інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відео техніку, що здійснює фіксацію, повинна бути розміщена на видному місці.

В матеріалах справи відсутні доказів того, що лазерний вимірювач швидкості TruCam в момент фіксації правопорушення був стаціонарно розміщений, а також того, що фіксація правопорушення здійснювалась в зоні дії дорожнього знаку 5.70. При цьому стороною відповідача не надано схеми розташування дорожніх знаків по вулиці де скоєне адміністративне правопорушення. Надані фото розташування знаків не відображають їх місцезнаходження, а тому вказаний доказ не є належним та не може бути прийнятим судом до уваги.

Тобто, з матеріалів справи неможливо встановити об`єктивну сторону згаданого вище правопорушення, оскільки відсутні належні докази вчинення такого правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що імперативними положеннями частини другої статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає вказує, що ані оскаржувана постанова, ані матеріали справи не містять достатніх відомостей про факт належної фіксації допущеного правопорушення належно встановленим технічним приладом.

Натомість притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відтак, на переконання суду, з огляду на відсутність належних доказів допущення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП, притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірним.

За вказаних обставин та враховуючи те, що відповідачем не підтверджено правомірність винесеної ним постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому відсутні і підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності, а отже і постанова по справі підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 132, 134, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 1 взводу 1 роти Управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Романенко О.О. серії ІHA № 4079643 від 15 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за фактом вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (03048, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, ) на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (03048, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, ).

Суддя Т.В. Шубочкіна