Справа № 308/6932/25
Суддя: Наумова Н. В.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/6932/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Наумова Н.В. вивчивши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Галамба Марина Василівна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

20.05.2025 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Галамба М.В. до ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з якою просить постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03 квітня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210- 1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУПАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.05.2025 року позовну заяву було залишено без руху.

При цьому, 06.06.2025 року представником позивача подано заяву, в якій вона вказує, що є підстави стверджувати що ОСОБА_1 пропустив строк на оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності з поважних причин, тому на підставі вищевказаних законодавчих норм, просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом та поновити йому строк на оскарження зазначеної постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви вказує, що після складання протоколу про адмінправопорушення №718, винесено постанову від 03.04.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення - штраф у сумі 17000,00 грн.

Про те, що буде розгляд справи про адміністративне провадження відмічено в протоколі - о 18:45 -03 квітня 2025 р., однак розгляду справи, того як він заявив клопотання про участь адвокатат, не було , ОСОБА_1 було повідомлено що він має сплатити штраф 17000 .

Зазначена постанова не була вручена ОСОБА_1 ні в день її складання, ні направлена поштою, а також у видачі копії постанови відмовлено на запит адвоката.

Статтею 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

За змістом ч. 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частинами першою та третьою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Так, частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.04.2025 року адвокатом Галамбою М.В. до ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено адвокатський запит на видачу копії протоколів та постанов щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. Тобто вже в той час вона знала про існування оскаржуваної постанови.

Вказує, що їй було відмолено в надані оскаржуваної постанови. Однак, як вбачається з відповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 від 21.04.2025 №6679, що до адвокатського запиту не додано посвідченої належним чином адвокатом копії ордера та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, що підтверджує повноваження адвоката Галамба М.В. на падання правничої допомоги гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у випадках і порядку, встановлених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». 3 огляду на це, підстави для розгляду адвокатського запиту від 11.04.2025 р. №11.04/25 відсутні.

Підтвердження повторного звернення з даним адвокатським запитом в порядку передбаченому законодавством матеріали справи не містять.

Протокол №718 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 03.04.2025, також містить інформацію про повідомлення ОСОБА_1 про права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, і те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 03.04.2025 о 18 год. 45 хв.

З огляду на вказані обставини вбачається, що ОСОБА_1 будучи присутнім під час складання відносно нього протоколу №718 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 03.04.2025, отримавши його копію, починаючи з 03.04.2025 безпосередньо особисто був обізнаним про наявність відносно нього порушеної справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, безпосередньо знав про дату і час розгляду відповідної справи, як і за наслідком підтвердження про роз`яснення йому прав і обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП, був обізнаним, що розгляд справи про адміністративне правопорушення завершується винесенням постанови.

Зазначені представником позивача у заяві обставини не доводять поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду, в цій ситуації пропуск строку звернення до суду з позовом зумовлений тривалою пасивною поведінкою позивача, а не наявністю об`єктивних перешкод для звернення до суду з позовом. Крім того, будь яких доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з цим позовом матеріали справи не містять.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Водночас, навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

З урахуванням викладеного, наведені у заяві про поновлення строку обставини не підтверджені відповідними та належними доказами.

Частиною 2 статті 123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Також згідно пункту 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 640/2228/20 Верховний Суд вказав на те, що процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.

Визначення строку звернення до адміністративного суду в системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Суддею при винесенні ухвали також враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Рішення Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, станом на 11.06.2025 року, недоліки на які вказано в ухвалі від 23.05.2025 не усунуто.

Відповідно до ч.3 ст. 169 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Разом із тим відповідно до ч. 4 вказаної норми, позовна заява повертається позивачеві, якщо: 1) позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк;

Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного, в порядку, встановленому Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 248, 256, 294, пп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Галамба Марина Василівна до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.В. Наумова