Справа № 480/4788/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: С.М. Гелета
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 р. Справа № 480/4788/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.01.2025, по справі № 480/4788/24

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції , Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №73 від 23.04.2024 у частині притягнення до дисциплінарної відповідальності командира роти №4 батальйону УПП в Сумській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 у вигляді догани (п. 3 - наказу).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 задоволено позов.

Визнано протиправним та скасовано наказ Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №73 від 23.04.2024 у частині притягнення до дисциплінарної відповідальності командира роти №4 батальйону УПП в Сумській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 у вигляді догани (п. 3 - наказу).

Відповідач, не погодившись із зазначеним рішення, подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначав, що встановлений факт неналежного контролю за дотриманням підлеглими службової дисципліни свідчить про порушення позивачем вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту, пп. 2.2.2 п. 2.2 розд. 2 Посадової інструкції командира роти №4 батальйону УПП в Сумській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 28.09.2020 № 2007, що є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Зауважував, що факт порушення службової дисципліни підлеглими позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зокрема, недотримання вимог п. 5 розд. ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 та посадових інструкцій, підтверджується матеріалами службового розслідування та наказом про застосування до них дисциплінарних стягнень сувора догана та догана, які є чинними на день розгляду справи, що свідчить про здійснення позивачем неналежного контролю за виконанням посадових обов`язків підлеглими та про наявність підстав для притягнення його до відповідальності за недотримання підлеглими службової дисципліни.

Крім того, стосовно розподілу судових витрат зазначав, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, не відповідають критерію реальності та розумності їхнього розміру.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, наказом ДПП № 97 о/с від 12.02.2019 ОСОБА_1 призначено на посаду командира роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції.

Наказом УПП в Сумській області ДПП від 22.03.2024 № 54 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» з метою своєчасної, повної, усебічної та об`єктивної перевірки відомостей викладених у рапорті заступника начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції майора поліції ОСОБА_4 щодо можливого порушення службової дисципліни командиром взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Сумській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Сумській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , що виразилося у недотриманні вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року №1026 під час розгляду справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було призначено службове розслідування у формі письмового провадження.

Наказом УПП в Сумській області ДПП від 23.04.2024 року № 73 «Про застосування до працівників УПП в Сумській області ДПП дисциплінарних стягнень» за вчинення дисциплінарного проступку, застосовано дисциплінарне стягнення до ОСОБА_8 у вигляді судової догани, до ОСОБА_9 у вигляді догани та до позивача ОСОБА_1 - у вигляді догани.

Відповідно до вказаного наказу застосування дисциплінарного стягнення до позивача відбулося за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту, підпункту 2.2.2 пункту 2.2 розділу 2 Посадової інструкції командира роти №4 батальйону УПП в Сумській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 28.09.2020 № 2007, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Позивач, не погодившись із застосуванням дисциплінарного стягнення, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновок службового розслідування не містить фактичних даних, які б свідчили про реальну наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Спірні правовідносини щодо проходження публічної служби в поліції врегульовані положеннями Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Положення ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" зобов`язують поліцейського неухильно дотримуватися положень Конституції України, Законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Частиною 1 ст. 1 Статуту встановлено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Статуту до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, у розумінні ч. 1 ст. 12 Статуту визнається дисциплінарним проступком.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків ч. 2 ст. 14 Статуту передбачено проведення службового розслідування, під яким відповідно до ч. 1 ст. 14 цього ж статуту розуміється діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку (ч. 15 ст. 15, ст. 19 Дисциплінарного статуту).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, яким визначена процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Відповідно до п. 1,2 розд. ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку (п. 2 розд ІІ Порядку № 893).

Відповідно до вимог п. 4 розд V Порядку № 893 службове розслідування має встановити: - наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; - наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; - ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; - обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; - відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; - вид і розмір заподіяної шкоди; - причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 13 розд. V Порядку № 893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Абзацом 2 п. 7 розд. ІV Порядку № 893 встановлено, що відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Відповідно п. 2 розд. VІ Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У ході судового розгляду встановлено, що 23.02.2024 на ім`я начальника УПП в Сумській області ДПП майора поліції Олексія Калюжного надійшов рапорт заступника начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Сумській області ДПП майора поліції ОСОБА_4 , відповідно до якого 23.02.2024 під час здійснення перевірки та контролю за дотриманням працівниками УПП в Сумській області ДПП вимог законодавства та нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції, майором поліції ОСОБА_10 було виявлено можливе порушення службової дисципліни командиром взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Сумській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 та інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Сумській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , що виразилося у недотриманні вимог Інструкції №1026 під час розгляду справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7

22.03.2024 заступником начальника управління - начальником відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Сумській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_12 на ім`я начальника УПП в Сумській області ДПП майора поліції О. Калюжного була підготовлена доповідна записка по факту можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Сумській області ДПП.

У зазначеній доповідній записці від 22.03.2024 вказано, що 23.02.2024 на ім`я начальника УПП в Сумській області ДПП надійшов рапорт від заступника начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Сумській області ДПП майора поліції ОСОБА_4 , відповідно до змісту якого 23.02.2024 на ім`я начальника УПП в Сумській області ДПП майора поліції ОСОБА_13 надійшов рапорт заступника начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Сумській області ДПП майора поліції ОСОБА_4 , відповідно до змісту якого 23.02.2024 під час здійснення перевірки та контролю за дотриманням працівниками УПП в Сумській області ДПП вимог законодавства та нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції, майором поліції ОСОБА_10 було виявлено можливе порушення службової дисципліни командиром взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Сумській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 та інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Сумській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , що виразилося у недотриманні вимог Інструкції № 1026 під час розгляду справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

На підставі наведеного, відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 14, ч. ч. 1, 2 ст. 15, ст. 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1 та п. 4 розд. II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, капітан поліції ОСОБА_14 просила призначити службове розслідування.

Відповідно до вимог ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, наказом УПП в Сумській області ДПП від 22.03.2024 № 54 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» з метою своєчасної, повної, усебічної та об`єктивної перевірки відомостей викладених у рапорті заступника начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції майора поліції ОСОБА_4 щодо можливого порушення службової дисципліни командиром взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Сумській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_11 та інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Сумській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , що виразилось у недотриманні вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026 під час розгляду справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було призначено службове розслідування у формі письмового провадження.

За результатами службового розслідування було встановлено, що командир взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Сумській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 допустили відповідні порушення.

З метою з`ясування обставин вказаної події ОСОБА_3 , під час службового розслідування було отримано пояснення від командира взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Сумській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_15 , який надав відповідні письмові пояснення від 04.04.2024.

Крім цього, з метою з`ясування обставин вказаної події та дій ОСОБА_15 та ОСОБА_3 , під час службового розслідування, було отримано пояснення від командира роти № 4 батальйону УПП в Сумській області ДПП ОСОБА_16 .

Так, ОСОБА_17 надано письмове пояснення від 12.04.2024, в якому він надав відповіді на наступні питання.

На питання щодо доведення особовому складу на інструктажах інформації щодо дотримання нормативно - правових актів, у тому числі Інструкції №1026 та вимогу здійснювати безперервну відеофіксацію під час несення служби, позивач відповів, що на інструктажах постійно наголошує на дотриманні нормативно - правових актів, у тому числі Інструкції № 1026.

На питання, яким чином він здійснює контроль за дотриманням особовим складом, у тому числі командирами взводів Інструкції № 1026, а також які заходи вживає для виявлення та усунення порушень службової дисципліни особовим складом, у тому числі командирами взводів позивач повідомив, що ним та його заступником здійснюється контроль несення служби підпорядкованим особовим складом шляхом перевірок за станом відпрацювання викликів, за неможливості прибути на місце контроль здійснюється в телефонному режимі. Також зазначив, що виконує ті ж самі завдання особисто, що й інші екіпажі та під час відпрацювання викликів, перевірки осіб чи транспортних засобів, складанні матеріалів не може здійснювати контроль нарядів.

Стосовно питання, чи повідомляли позивачу старший лейтенант поліції ОСОБА_3 та старший лейтенант поліції ОСОБА_2 про розряджання або несправності портативного відеореєстратора під час несення служби 18.02.2024, якщо так, то які заходи здійснювалися для заміни нагрудних відеореєстраторів вищевказаних працівників поліції, ОСОБА_18 зазначив, що 18.02.2024 старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та старший лейтенант поліції ОСОБА_3 близько 19:00 повідомляли про несправність портативного відеореєстратора коли перебували на виклику, але відповідно до пункту 3 Інструкції №1026 портативний відеореєстратор видається поліцейському під підпис у журналі видачі, тому отримати іншому працівнику відеореєстратор немає можливості. Вказав, що сам він затримався на нараді та його реєстратор також був несправний.

Крім того, додав, що згідно Інструкції № 1026 неможливо не допускати розряджання відеореєстратора у зв`язку з тим, що зарядний пристрій до реєстратора не видається, тому неможливо знати коли реєстратор розрядиться у зв`язку з тим, що він не має індикатора, має звуковий сигнал, який може подавати сигнал протягом декількох годин, при цьому у реєстратора цей час різний.

Також, з метою з`ясування обставин події, було отримано пояснення від старшого дільничного офіцера поліції Сумського РУП ГУНП в Сумській області капітана поліції ОСОБА_19 .

Таким чином, дисциплінарною комісією було встановлено, що інформація, викладена у поясненнях старших лейтенантів поліції ОСОБА_15 та ОСОБА_3 не знайшла свого підтвердження.

Враховуючи виявлені порушення в діях ОСОБА_15 та ОСОБА_3 , відповідачем було прийнято рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності зазначених осіб, а саме п. 1 наказу від 22.04.2024 №73 до ОСОБА_15 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, п. 2 зазначеного наказу до ОСОБА_3 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Крім того, в оскаржуваному наказі зазначено, що згідно з матеріалами службового розслідування встановлено факт учинення дисциплінарного проступку командиром роти № 4 батальйону УПП в Сумській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_17 , який виразився, на думку відповідача, у проведенні на неналежному рівні профілактичної роботи зі зміцнення службової дисципліни та запобіганню вчиненню підлеглими правопорушень, неналежному контролі за дотриманням підлеглими службової дисципліни, невжиття заходів з виявлення та усунення порушень особовим складом службової дисципліни.

На підставі зазначеного, до ОСОБА_20 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Згідно оскаржуваного наказу позивачем порушено п.п. 2.2.2 п.2.2 розд. 2 Посадової інструкції командира роти УПП в Сумській області ДПП, відповідно до якого командир роти показує приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень начальника Управління, начальника Департаменту патрульної поліції та їх заступників; вживає заходів з виявлення та усунення порушень особовим складом службової дисципліни (дотримання вимог щодо зовнішнього вигляду, наявність при собі службового посвідчення, нагрудного знаку, посвідчення водія тощо).

Відповідач, пов`язуючи дії ОСОБА_15 та ОСОБА_3 з дисциплінарною відповідальністю позивача, зазначає, що ОСОБА_18 , як безпосередній керівник зазначених осіб відповідно до п.7 ч.1 ст.3 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни.

З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень є вчинення дій, що порушують службову дисципліну. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, зокрема, в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Із наведеного вище правового регулювання вбачається, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення саме ним дисциплінарного проступку, тобто у разі невиконання чи неналежного виконання службової дисципліни. Обставини щодо вчинення особою дисциплінарного проступку, встановлюються у ході службового розслідування щодо особи порушника, призначеного начальником за фактом вчинення проступку.

У свою чергу, висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставин, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Такі обставини повинні бути встановлені членами дисциплінарної комісії під час проведення службового розслідування на підставі зібраних ними матеріалів та пояснень осіб, яким відомі обставини щодо яких здійснюється службове розслідування.

Разом з тим, з аналізу змісту висновку службового розслідування не видається можливим встановити які конкретні дії чи бездіяльність, допущені позивачем, свідчать про недотримання ним п.п. 2.2.2 розділу II посадової інструкції командира роти УПП в Сумській області ДПП, оскільки зазначені вище висновок за своєю суттю описує дії підлеглих позивача, а саме ОСОБА_15 та ОСОБА_3 , які не є предметом розгляду даної справи.

Згідно з положеннями п. 1, 4 розд. V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України від 07.11.2018 № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Так, інформація, надходження якої стало підставою для призначення проведення службового розслідування, містила відомості щодо можливих порушень службової дисципліни з боку окремих ОСОБА_15 та ОСОБА_21 ..

Як встановлено судовим розглядом, відповідно до наказу УПП в Сумській області ДПП від 22.03.2024 № 54 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» відповідачем службове розслідування було призначено з метою перевірки відомостей, викладених у рапорті майора поліції ОСОБА_4 , щодо можливого порушення службової дисципліни ОСОБА_11 та ОСОБА_3 та з`ясовувалися обставини вчинення дисциплінарного проступку саме зазначеними особами.

При цьому, стосовно позивача обставини вчинення дій, що порушують службову дисципліну, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції не з`ясовувалися під час службового розслідування, а у висновку службового розслідування не відображено, які саме рішення, дії чи бездіяльність стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Матеріали службового розслідування містять відображення виключно з`ясування обставин вчинення ОСОБА_11 та ОСОБА_3 відповідних дій.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що фукціональні обов`язки, повноваження, завдання, коло і ступінь відповідальності, у тому числі і працівників органів поліції, визначаються відповідними посадовими інструкціями.

Втім, ні висновок службового розслідування, ні оскаржуваний наказ, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, не визначають, у чому саме полягає порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, посадових обов`язків, та на підставі яких фактичних обставин безпосередньо позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, та чи наявний причинний зв`язок між діями позивача та їх наслідками, що настали у зв`язку з цим.

При цьому, інших підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вказаному висновку не наведено.

Отже, саме лише посилання на загальні вимоги Дисциплінарного статуту, Посадової інструкції командира роти № 4 батальйону УПП в Сумській області ДПП є недостатнім для належного обґрунтування рішення про застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 у справі № 808/1089/17 керівник несе відповідальність за ефективність діяльності органу, дотримання вимог чинного законодавства підлеглими, керівником яких він є, та може бути притягнутий до відповідальності поряд з працівником, яким вчинено порушення, якщо вищестоящий керівник, якому надано право накладати стягнення, дійде висновку про неналежну організацію та координацію керівником роботи підлеглих.

Отже, керівник може бути притягнутий до відповідальності за неналежну організацію та координацію саме роботи підлеглих.

Втім, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріалами службового розслідування не встановлено, які саме дії мав вчиняти позивач із забезпечення профілактичної роботи, спрямованої на недопущення підлеглими поліцейськими порушень дисципліни.

З висновку службового розслідування в частині, що стосується позивача, вбачається, що дисциплінарною комісією фактично не досліджувалися обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Перелік виявлених цим службовим розслідуванням порушень фактично позивача не стосується, а зазначення як у висновку службового розслідування, так і в спірному наказі про порушення ним тих чи інших норм є загальним і не має конкретного змістовного підтвердження, оскільки в ході службового розслідування дисциплінарною комісією не витребовувались та не досліджувались необхідні докази, які б підтверджували чи спростовували вказані обставини, зокрема те, що позивачем не проводилася профілактична робота з дотриманні дисципліни, відповідні інструктажі та роз`яснення серед підлеглих.

В порушення вимог Дисциплінарного статуту та Порядку №893 висновок службового розслідування в частині, що стосується позивача, не містить обставин щодо вчинення саме позивачем дисциплінарного проступку (часу, місця, способу його вчинення, об`єктивна та суб`єктивна сторона).

Відповідач, притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності, в порушення ч.2 ст.77 КАС України не навів обґрунтованих доводів та не встановив доказів вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення, не надав будь-яких доказів, які б підтверджували неналежне виконання позивачем своїх службових обов`язків, у тому числі, здійснення контролю за дотриманням підлеглими службової дисципліни, проведення профілактичної роботи із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, тощо.

Отже, оскільки відповідачем не доведено належними і допустимими доказами обґрунтованості висновків службового розслідування щодо позивача, колегія суддів доходить висновку, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв безпідставно, у зв`язку з чим на позивача було протиправно накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, з огляду на що позовні вимоги є обґрунтованими, а оскаржуваний наказ в частині п. 3 щодо застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 є таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що сума витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн є завищеною, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У ході судового розгляду встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції правова допомога позивачу надавалась адвокатом Попович Ю.О. на підставі договору про надання правничої допомоги № 29/05-1 від 29.05.2024.

Відповідно до детального опису наданих послуг, виконаних адвокатом, позивачу було надано наступні послуги:

- попереднє опрацювання матеріалів та підписання договору 100,00 грн.,

- опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів та їх отримання для справи, шляхом підготовки та направлення адвокатського запиту від 29.05.2024 1500,00 грн.,

- підготовка позовної заяви з додатками 3300,00 грн.,

- направлення позовної заяви до суду 100,00 грн.

Сума вартості робіт складає 5000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 29.05.2024, укладений між позивачем та адвокатом Попович Ю.О. додаткової угоди до нього від 05.06.2024, а саме опис наданих послуг із зазначенням складових, витяг з банківського рахунку представника позивача про отримання адвокатом коштів від позивача в сумі 5000 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення гонорару у фіксованій сумі у справі, яка розглядається, є розумність заявлених витрат.

Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Отже, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Аналізуючи зміст наданих позивачу послуг, зазначених у описі, слід вказати, що такі послуги як опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів та їх отримання для справи та подача позовної заяви в суд є складовими єдиного процесу щодо підготовки та складання адміністративного позову, до якого входить аналіз та вивчення документів, з огляду на що окреме їх виділення є необґрунтованим.

Крім того, відповідно до п. 1, 2, 6 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про безоплатну правничу допомогу" правнича допомога це надання правничих послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення. У свою чергу, правничі послуги - це надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення; надання особі допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правничої допомоги та медіації.

З аналізу наведеного правового регулювання вбачається, що такі послуги як підписання договору про надання правничої допомоги та направлення позовної заяви до суду не є правовою допомогою у розумінні наведених вище статей, а отже не входять до складу понесених витрат на правничу допомогу, у зв`язку з чим не підлягають відшкодуванню.

Отже, результатом перелічених послуг фактично стало складання адміністративного позову.

Із матеріалів справи встановлено, що в контексті здійснення представництва інтересів позивача у даній справі, реальним результатом, який відображено у детальному описі виконаних робіт, є складання позовної заяви.

Таким чином, надаючи оцінку співмірності заявленої до відшкодування позивачем суми витрачених коштів на складання позовної заяви критеріям, встановленим ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає, що виходячи зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, враховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів доходить висновку про те, що визначений позивачем розмір витрат для відшкодування у сумі 5000,00 грн. є завищеним, з огляду на що підлягає зменшенню до 3300,00 грн.

Згідно з п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 по справі № 480/4788/24 скасувати в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ 48, 03048, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3300 (три тисячі триста) грн.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 по справі № 480/4788/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло