Справа № 640/19800/21
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року Справа № 640/19800/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Садової М.І.,

за участю секретаря судових засідань Акулової А. М.,

представника відповідача Сушко Н. А. (в режимі відеоконференції),

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в місті Харкові в приміщенні суду в залі суду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту Україна" до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

у с т а н о в и в :

товариство з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту Україна" звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської митниці в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Київської митниці від 03.02.2021 № UA100310/2021/000009/2.

В обґрунтування позову покликається на те, що рішення про коригування не містить обов`язкових елементів, передбачених ст. 55 МК України, зокрема обґрунтування причин невизнання заявленої митної вартості та числового значення скоригованої вартості. Відповідач не мав підстав для витребування додаткових документів, оскільки подані документи (контракт, інвойс, транспортні документи, довідка про транспортні витрати) підтверджували митну вартість. Вимоги щодо підтвердження вартості перевезення, страхування та інших витрат були необґрунтованими. Просить позов задовольнити. У відповідності до ст. 139 КАС України просить вирішити питання розподілу судових витрат.

Відповідачем подано відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що подані документи містили розбіжності та не підтверджували всіх складових митної вартості. Декларант не надав усіх необхідних документів, зокрема щодо вартості перевезення та інших витрат. Було встановлено можливу пов`язаність осіб, що могло вплинути на митну вартість. Митна вартість скоригована на основі резервного методу з урахуванням митної вартості подібних товарів. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.07.2021 у справі № 640/19800/21 відкрито провадження в адміністративній справі.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 до Харківського окружного адміністративного суду, згідно супровідного листа № 01-19/1430/25 від 31.01.2025 передаємо 742 (сімсот сорок дві) судові справи згідно з актом приймання-передачі від 31.01.2025, зокрема адміністративну справу № 640/19800/21.

Відповідно до статті 31 КАС України здійснено повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду адміністративної справи.

Вказана адміністративна справа надійшла до провадження судді Харківського окружного адміністративного суду СадовОЇ М. І.

Ухвалою суду від 14.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду задоволено клопотання про заміну сторони (відповідача) у справі та ухвалено замінити відповідача Київську митницю Держмитслужби на правонаступника Київську митницю (; місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8-А).

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

У судове засідання представник позивача не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. З урахуванням думки представника відповідача, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності осіб, що не заявились.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.

Суд установив, 15.07.2015 ТОВ «Світ інструменту Україна» (покупець) уклало з ТОВ «Світ інструменту» (продавець) зовнішньоекономічний контракт № MIR-MIU/150715 (далі Контракт) на поставку товару відповідно до Додаткової угоди до кожної партії відвантаженого товару, на умовах поставки FCA Ворсіно, FCA Біла Калитва відповідно до Інкотермс-2010.

Відповідно до пункту 2.1 Контракту продавець зобов`язується поставити Покупцю товар на загальну суму контракту; загальна сума дійсного контракту складає 480000,00 дол. США. Узгоджена сторонами ціна товару встановлюється в доларах США та вказується у додатковій угоді та інвойсах на кожну поставку.

У ціну товару відповідно до умов базису поставки FCA включені наступні витрати продавця: всі витрати, пов`язані з навантаженням товару та з оплатою митних формальностей та податків у країні продавця, а також вартість тари, упаковки та маркування. Покупець зобов`язаний сплатити за поставлений товар ціну у сумі та строки, вказані в інвойсі. Ціна товару не може бути змінена після відправки товару та інвойсу покупцю (пункт 2.5 Контракту).

Згідно з пунктом 5.1 Контракту покупець здійснює оплату наступним чином: 100% вартості товару покупець сплачує протягом 180 календарних дні з моменту відвантаження товару, підтвердженого копіями відвантажувальних документів.

Відповідно до додаткової угоди №2701-2 від 27.01.2021 до Контракту сторони дійшли згоди про поставку партії товару на загальну суму 24661,74 дол.США.

На виконання контракту № MIR-MIU/150715 від 15.07.2015, додаткової угоди №2701-2 від 27.01.2021 до Контракту, рахунку-фактури (інвойсу) №2701-2 від 27.01.2021 було здійснено поставку ТОВ «Світ інструменту Україна» товарів (інструментів).

01.02.2021 ТОВ «Світ Інструменту Україна» подало митну декларацію форми МД-2 № UA100310/2021/402505 на товари за 43 позиціями, визначивши митну вартість за основним методом ціною договору (контракту).

03.02.2021 Київська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA100310/2021/000009/2 щодо позицій № 3/1, 5/1, 17/1, 19/1, 20/1, 21/1, 24/1, 28/1, 29/1, 36/1, 39/1, що призвело до збільшення митних платежів на 21310,37 грн, зокрема: мито на 4 260,20 грн; податок на додану вартість (ПДВ) на 17 050,17 грн.

Позивач вважає таке рішення протиправним, адже воно не містить належного обґрунтування причин коригування та не враховує поданих документів, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 Митного кодексу України).

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України (частина третя статті 54 Митного кодексу України).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 Митного кодексу України).

Підстави для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачені частиною другою статті 58 Митного кодексу України.

Так, відповідно до вищевказаної норми метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

За правилами статті 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1 статті 64); митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (частина 2 статті 64).

Виходячи з вищевикладеного Митний кодекс України вказує на те, що у випадку застосування резервного методу митна вартість обов`язково повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Водночас наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 07.05.2020 у справі № 826/10527/17, у постанові від 02.06.2022 у справі №460/2674/20.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 03.02.2021 № UA100310/2021/000009/2 судом встановлено, що митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, зазначивши про те, що декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість товару та її складові.

На підтвердження такої складової митної вартості товару як ціна товару позивачем було надано митному органу контракт № MIR-MIU/150715 від 15.07.2015, комерційний інвойс № 2701-2 від 27.01.2021, додаткову угоду до контракту № 2701-2 від 27.01.2021.

На підтвердження вартості перевезення оцінюваних товарів надано міжнародну автомобільну накладну CMR від 27.01.2021, договір про надання транспортних послуг № 1902/20 від 19.02.2020, укладений між ТОВ «Світ Інструменту Україна» та ПФ «Форос», заявку № 03 від 25.01.2021 до договору № 1902/20 від 19.02.2020, рахунок від 04.02.2021 № б/н, довідку про транспортні витрати від 27.01.2021, видану ПФ «Форос», згідно з якою витрати на перевезення склали 18 200,00 грн.

Щодо підтвердження вартості перевезення оцінюваних товарів, в графі 33 рішення вказано, що у пункті 2.1. договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 19.02.2020 № 1902/20 зазначено, що умови виконання конкретних перевезень, а також перелік операцій, узгоджується сторонами в заявках. Заявка є невід`ємною частиною даного договору, до митного оформлення заявку не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до ч.ч. 11, 12, 13 ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Такими документами можуть бути: міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (СІМ); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до Графи 20 Розділу ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що, містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезения за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Для підтвердження вартості перевезення декларантом надано: заявку від 25/01/21 № 03, рахунок від 04.02.2021 № б/н, довідку про транспортні витрати від 27.01.2021, видану ПФ «Форос», згідно з якою витрати на перевезення склали 18200 грн.

В повідомленні митного органу вказано, що в довідці про транспортні витрати від 27.01.2021 визначено транспортні витрати за маршрутом с. Добріно (РФ) кордон України м.п. Бачівськ 18200 грн. Інформація про витрати на навантаження, вивантаження, інші операції з товарами відсутня. Таким чином, спів ставляючи суми, вказані в наданих документах, неможливо встановити всі складові транспортно-експедиційних послуг, які впливають на рівень митної вартості товарів відповідно до умов поставки.

Згідно з заявки та рахунку на оплату замовлено перевезення вантажу за маршрутом перевезення: с. Добріно (Калужська обл. РФ) с. Софіївська Борщагівка (Київська область, Україна) на суму 33000,00 грн.

Відповідно до довідки про транспортні витрати від 27.01.2021 вартість перевезення вантажу, здійсненого за маршрутом: с. Добріно, Калужська обл. кордон України м.п. Бачівськ становить 18200 грн.

Позивач наводить аргументи про те, що рахунок та заявку було складено на загальну суму перевезення до митного кордону України на суму 18200,00 грн., що включається до митної вартості товару, та перевезення по території України на суму 14800,00 грн, що не включається до митної вартості, а всього на суму 33000,00 грн.

Відповідно до Графи 20 Розділу ІШ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 599, перелік документів, які можуть бути надані експедитором на підтвердження розміру вартості перевезення, не с вичерпним, а отже, довідка експедитора ПФ «Форос» є належним документом на підтвердження вартості перевезення.

Положеннями Графи 20 Розділу ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. № 599 до переліку документів, які подаються на підтвердження вартості перевезення, не віднесено документи на підтвердження витрат на навантаження, вивантаження, інші операції з товарами.

Про існування будь-яких додаткових витрат, в тому числі на навантаження, вивантаження, інші операції з товарами, експедитор ПФ «Форос» позивачу не повідомляв, про їх існування позивачу невідомо і відсутні підтвердження їх наявності у експедитора, з огляду на що висновки відповідача про те, що транспортно-експедиційні витрати с непідтвердженими не відповідають обставинам справи та спростовуються наданими позивачем документами.

Щодо відомостей про страхування, то в довідці про транспортні витрати від 27.01.2021 р. страхування вантажу не здійснювалось.

Пунктом 10.1 контракту від 01.12.2019 № CHN-MIU/137/011219 передбачено: «Покупатель осуществляет страхование каждой партии товаров, отправленных согласно заказу по своему усмотрению и за свой счет».

Отже, умовами п. 10.1 контракту передбачено здійснення страхування на власний розсуд позивача як покупця, тобто право, а не обов`язок.

Відповідно до п. 1.1., 2.8. контракту товар постачається на умовах FOB, Ningbo.

Відповідно до п. 6) підрозділу Б.3 «Договори перевезення та страхування», розділу Б «Обов`язки покупця» Терміну FOB (Франко-Борт) Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс в редакції 2000 р. «б) Договір страхування.: немає зобов`язань».

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже, правилами Інкотермс не передбачено зобов`язання покупця щодо страхування товару, а митним законодавством передбачено, що страхові документи подаються у випадку, якщо здійснювалось страхування.

Враховуючи, що страхування товару не здійснювалось, і позивачем було подано про це довідку, у позивача був відсутній обов`язок надавати документи на підтвердження страхування під час митного оформлення.

Сторона відповідача наводить аргументи про те, що позивачем не було надано до митного органу договір від 19.02.2020 № 1902/20 на надання транспортних послуг по перевезенню вантажів у міжміському та міжнародному сполученні, укладений між ТОВ «Світ Інструменту Україна» та ПФ «Форос», який надано до суду із адміністративним позов, що суттєво могло вплинути на визначення митної вартості товару та підтвердити понесені транспортні витрати позивачем.

Верховний Суд у постанові від 31.05 2019 у справі №804/16553/14 зазначив, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.10.2024 у справі №520/6058/24.

З огляду на викладене вище суд прийшов переконання про те, що митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані позивачем для митного оформлення товару. При цьому документи, які надавалися відповідачу при митному оформленні товарів, є належними та у повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Твердження відповідача про можливу пов`язаності позивача як покупця з продавцем товару, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 16 ст. 58 МК України для цілей цього Кодексу особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року (надалі Угода) для цілей цієї Угоди особи вважаються пов`язаними між собою, тільки якщо: а) вони є службовцями або директорами підприємств один в одного; 6) вони юридично визнані партнерами по бізнесу; с) вони є роботодавцем і працівником; d) будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них; е) один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого; 1) обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою; 8) разом вони безпосередньо або опосередковано контролюють третю особу; 1) вони є членами однієї й тієї самої сім`ї.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Угоди особи, які пов`язані одна з одною в бізнесі таким чином, що одна з них є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншого, як би це не називалося, уважаються пов`язаними для цілей цієї Угоди, якщо вони підпадають під критерії пункту 4.

В оскаржуваному рішенні не зазначена жодна із підстав, наведених в ч. 4 ст. 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, а відтак доводи сторони позивача з цього питання суд оцінює критично.

Щодо застосування митним органом резервного методу, суд зазначає наступне.

Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №826/16046/16.

Відповідно до висновків Верховного Суду наявність в базі даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору (постанови Верховного Суду від 04.09.2018 по справі № 814/2659/16, від 21.08.2018 по справі № 804/7845/17, від 07.12.2018 по справі №809/4367/15).

Окрім цього, відповідно до п.2.1. Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Однак, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що є порушенням ч.2ст.55 МК України.

Зазначена позиція відповідає висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 21.01.2020 у справі №813/5405/15, від 31.01.2020 у справі №804/7761/16.

Також суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

Відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості самого товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Позивачем при поданні митної декларації для підтвердження заявленої митної вартості товарів було подано документи, що підтверджують складові митної вартості та правомірно застосовано основний метод визначення митної вартості товару, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 57 МК України за ціною договору, яка підтверджувалась документами, доданими до митної декларації. Вказані документи не містили розбіжностей або ознак підробки та підтверджували числові значення складових митної вартості товарів, в тому числі вартість перевезення, відсутність витрат на страхування та сплату роялті, включення вартості упакування до ціни товару.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, відповідач не надав пояснення щодо корегувань на обсяг партії, не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом визначено таку вартість товару, що є порушенням ст. 55 МК України. У рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Враховуючи наведене вище, провівши аналіз поданих доказів, як окремо кожен так і в їх сукупності, суд прийшов переконання про те, що жодних розбіжностей, наявності ознак підробки або не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари не встановлено, адже усі дії щодо ціни та подальшої її зміни підтверджено як самим контрактом, так і додатковими угодами та інвойсами. Дії сторін з цього питання були послідовним, жодних ознак які б свідчили про їх невідповідність між собою не установлено. Відповідачем не підтверджено належними доводами неправильність визначення митної вартості позивачем за основним методом та таке відповідачем не спростовано, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

З огляду на викладене вище суд доходить до висновку, що рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів від 03.02.2021 № UA100310/2021/000009/2 не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому, визнається судом протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

У відповідності до ст. 139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту Україна" до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів від 03.02.2021 № UA100310/2021/000009/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Світ інструменту Україна» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту Україна", місцезнаходження село Софіївська Борщагівка, Бучанський район, Київська область, вулиця Соборна, будинок № 114Б, корп.3, ;

відповідач Київська митниця Держмитслужби, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України, місцезнаходження місто Київ, бульвар Гавела Вацлава, будинок № 8-А, .

Повне судове рішення складено та підписано суддею 10.06.2025.

Суддя М. І. Садова