Справа № 620/876/25
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/876/25 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КЛОПОТ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Собківа Я.М.,

суддів: Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

за участю секретаря: Ольшевської Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та скасування постанов.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення Чернігівським окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою задовільнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року клопотання Військової частини НОМЕР_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено. Проте, воно не відбулося через незалежні від суду технічні причини.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 29.01.2024 на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов виконавчий лист № 620/9318/22 від 04.01.2024 Чернігівського окружного адміністративного суду про зобов`язання Державного науково-дослідного інституту випробувань і сертифікації озброєння і військової техніки (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по листопад 2018 року.

29.01.2024 головним державним виконавцем Вельган О.В., керуючись ст.3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 73999048, копію якої направлено боржнику рекомендованою кореспонденцією до виконання та стягувачу до відома за вих. № 4915. Державним виконавцем згідно постанови надано боржнику 10 робочих днів для виконання.

Того ж дня, керуючись ст. 3, 27, 40 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 28400,00 грн., копію якої направлено боржнику до виконання за вих. № 4917, та постанову про стягнення витрат виконавчого провадження в розмірі 326,12 грн., копію якої направлено боржнику до виконання за вих. № 4916.

У зв`язку з тим, що станом на 06.03.2024, боржником не надано будь якої інформації щодо виконання чи невиконання рішення суду, державним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу виконати рішення суду (рекомендованою поштою), яку боржник проігнорував.

У зв`язку з тим, що станом на 15.04.2024, боржником не надано будь якої інформації щодо виконання чи невиконання рішення суду, державним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу виконати рішення суду.

03.05.2024 державним виконавцем складено акт про те, що рішення суду боржником не виконано та винесено постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду в сумі 5100,00 грн. Копії постанови про накладення штрафу надіслано сторонам.

Пунктом 2 постанови про накладення штрафу, зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

16.12.2024 державним виконавцем складено акт про те, що рішення суду боржником не виконано та винесено постанову про накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі 10200,00 грн. за невиконання боржником рішення суду. Копію постанови направлено боржнику для виконання.

16.12.2024, державним виконавцем на адресу Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області за вих. № 46641 направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Державного науково-дослідного інституту випробувань і сертифікації озброєння і військової техніки (Військова частина НОМЕР_1 ).

Того ж дня, державним виконавцем керуючись п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених п.11 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження". Копію постанови разом з виконавчим документом направлено до Черкаського окружного адміністративного суду та сторонам виконавчого провадження для відома.

Не погоджуючись з оскаржуваними постановами, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, правомірними вважаються дії державного виконавця, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом.

Нормами статті 2 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад, зокрема забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 15 Закону № 1404-VІІІторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з статтею 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувана про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону № 1404-VIII під час пред`явлення виконавчого документа до виконання подаються: 1) у разі виконання рішення про конфіскацію майна у кримінальному провадженні - копії опису майна і відповідного судового рішення. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опис майна не проводився; 2) у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

У свою чергу ст. 39 Закону №1404-VIII визначає підстави для закінчення виконавчого провадження, а саме відповідно до частини першої зазначеної статті виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; 4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; 7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; 14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; 15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку» за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; 16) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України», її дочірньою компанією «Газ України», публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз», оператором газотранспортної системи та операторами газорозподільних систем, за спожитий природний газ, а також послуги з його транспортування та розподілу відповідно, перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, перед електропостачальниками або операторами системи розподілу (як правонаступниками в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією) за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили; 17) списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа; 18) списання згідно з пунктом 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа; 19) прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника; 19-1) якщо відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню незалежно від дати укладення такої угоди; 19-2) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість учасників процедури врегулювання заборгованості, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили; 20) врегулювання (погашення, списання) оператором газорозподільної системи заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», якщо таке виконавче провадження розпочато за рішенням про зобов`язання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити оператору газорозподільної системи економічно обґрунтований тариф на послуги з розподілу природного газу з включенням компенсацій за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2020 року включно; 21) виконання або відкликання вимоги територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», скасування рішення суду про тимчасове обмеження громадянина України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації, якщо виконавче провадження розпочато за таким рішенням.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону № 1404-VIII реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Як вже зазначалось вище, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. у провадженні якої перебувало виконавче провадження, 03.05.2024 складено акт державного виконавця про те, що «станом на 03.05.2024 боржником Державним науково-дослідним інститутом випробувань і сертифікації озброєння та військової техніки (Військова частина НОМЕР_1 ) виконавчий лист № 620/9318/22 від Чернігівського окружного адміністративного суду про зобов`язання Державного науково-дослідного інституту випробувань і сертифікації озброєння та військової техніки (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року по листопад 2018 року, не виконано законні вимоги державного виконавця щодо виконання рішення суду проігноровано.»

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. при провадженні виконавчого провадження вчинялися дії, спрямовані на забезпечення виконання рішення суду, а лише обмежилась:

- надсиланням на адресу Позивача постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження;

- надсиланням на адресу Позивача вимоги державного виконавця про негайне виконання рішення суду;

- складенням акту державного виконавця про те, що станом на 03.05.2024 боржником рішення суду не виконано, вимоги державного виконавця щодо виконання рішення суду проігноровано.

При цьому, вищезазначений акт державного виконавця складений одноособово, без залучення сторін виконавчого провадження, свідків чи понятих, має абсолютно формальний характер та не фіксує жодних фактів, окрім як хибного переконання державного виконавця про те, що рішення суду станом на 03.05.2025 року залишається невиконаним.

Крім того, в ході виконавчого провадження вбачається, що державний виконавець не вживала заходів, спрямованих на встановлення факту виконання рішення суду, ані щодо встановлення вжитих боржником заходів на його виконання, із представниками боржника та стягувачем не спілкувалась, фактичним станом виконання рішення суду не цікавилась, що підтверджується, зокрема відсутністю в матеріалах виконавчого провадження будь-яких пояснень, листів, актів та незазначенням в акті державного виконавця від 03.05.2024 з яких джерел та при яких обставинах державний виконавець 03.05.2024 встановила, що рішення суду не виконано.

Надалі, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. 03.05.2024 винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн.

За приписами Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

У відповідності до ч. 2 ст. 63 Закону у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За приписами ч 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Однак, у порушення вищевикладених норм Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем безпідставно встановлено як факт невиконання боржником рішення, так і обов`язкову складову діяння боржника за яке диспозиціями статей 63, 75 Закону, передбачено накладення штрафних санкцій на боржника - безпідставності невиконання рішення.

Так, факт своєчасного виконання рішення (16.04.2024) спростовується відомостями, що наявні в матеріалах справи та подавались позивачем разом із позовною заявою:

- довідці (Рішення ЧОАС від 17.04.2023 по справі №620/9318/22) Індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 30.11.2018 (щодо факту та обсягу здійсненого нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 у справі № 620/9318/22);

- платіжній інструкції № 371 від 16.04.2024 (щодо дати та обсягу виплати ОСОБА_1 індексації його грошового забезпечення за рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 у справі № 620/9318/22);

- платіжній інструкції № 348 від 16.04.2024 (щодо дати та обсягу утримання обов`язкових зборів при виплаті ОСОБА_1 індексації його грошового забезпечення за рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 у справі № 620/9318/22);

- платіжній інструкції № 347 від 16.04.2024 (щодо дати та обсягу утримання податків при виплаті ОСОБА_1 індексації його грошового забезпечення за рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 у справі № 620/9318/22);

- платіжній інструкції № 483 від 23.04.2024 (щодо дати та обсягу виконання постанови державного виконавця про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження).

Крім того, наявність обов`язкової складової діяння боржника за яке диспозиціями статей 63, 75 Закону, передбачено накладення штрафних санкцій на боржника - безпідставність невиконання рішення не підтверджується матеріалами виконавчого провадження № 73999048 та є виключно формалізованим твердженням державного виконавця в одноособово складеному акті державного виконавця від 03.05.2024 та не підтверджується іншими матеріалами справи.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів висновує, що постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. від 03.05.2024 про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн. є незаконною та підлягає скасуванню.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку із незгодою із прийнятим державним виконавцем рішенням про накладення штрафу, позивачем 19.06.2024 за вих. №625/4/3160 на адресу начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надіслано скаргу в порядку ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідь на яку на адресу позивача не надходила.

Поряд із цим, позивачем 19.06.2024 за вих. №625/4/3161 на адресу цього ж відділу надіслано клопотання про закінчення виконавчого провадження з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»), із одночасним долученням копій документів, що підтверджують фактичне виконання рішення суду 16.04.2024.

Матеріали справи не містять докази, що відповідач будь-яким чином реагував на вищезазначені скаргу та клопотання.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Виходячи з вищезазначеного, бездіяльність відповідача щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, є протиправною.

Як вбачається з матеріалів справи, в подальшому, 16.12.2024 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 10 200 грн., якою установлено, що «боржником рішення суду не виконано, законні вимоги державного виконавця щодо виконання рішення суду проігноровано».

Також головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. 16.12.2024 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»: надіслання виконавчого документа до суду, який його видав у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника із одночасним повідомленням органу досудового розслідування про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Цього ж дня, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В., одночасно із прийняттям рішення про закінчення виконавчого провадження, 16.12.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 76798980 про стягнення з боржника на користь держави штрафу у розмірі 5 100 грн. та постанову про відкриття виконавчого провадження № 76799043 про стягнення з боржника на користь держави штрафу у розмірі 10 200 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, при цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із частинами 1-3 ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, колегія суддів зауважує, що на момент прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. При цьому обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього та подвоєння суми штрафу за повторне його невиконання у встановлений державним виконавцем строк.

Оскільки матеріали справи підтверджують виконання позивачем рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 у справі № 620/9318/22 та надіслання відповідачу клопотання про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом разом із підтверджуючими документами, до винесення постанов про накладення штрафу, відтак, постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. від 03.05.2024 про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн., від 16.12.2024 про накладення штрафу на боржника у розмірі 10 200 грн., про відкриття виконавчого провадження від 16.12.2024 № 76798980 та про відкриття виконавчого провадження від 16.12.2024 № 76799043 підлягають скасуванню.

Щодо постанови в рамках виконавчого провадження № 73999048 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. від 16.12.2024 про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених п.11 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", колегія суддів зазначає наступне.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено виконання позивачем рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 у справі № 620/9318/22, відповідач мав винести постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених п.9 частини 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, належним способом захисту прав позивача буде скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. від 16.12.2024 про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених п.11 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" та зобов`язання вирішення питання про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених п.9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку за наслідками розгляду даної справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення, та часткового задоволення позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції під час розгляду справи не врахував доводи і докази позивача, а також фактичні обставини справи, що є порушенням ст. 242 КАС України, а тому Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 242, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративного позов Військової частини НОМЕР_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, скасування постанов - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати винесену в рамках виконавчого провадження № 73999048 постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. від 03.05.2024 про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. від 16.12.2024 про накладення штрафу на боржника у розмірі 10 200 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. від 16.12.2024 про закінчення виконавчого провадження.

Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління міністерства Юстиції (м. Київ) вирішити питання про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених п.9 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Визнати протиправною та скасувати постанову від 16.12.2024 про відкриття виконавчого провадження № 76798980 про стягнення з Державного науково-дослідного інституту випробувань і сертифікації і військової техніки (Військова частина НОМЕР_1 ) на користь держави штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. від 16.12.2024 про відкриття виконавчого провадження № 76799043 про стягнення з Державного науково-дослідного інституту випробувань і сертифікації і військової техніки (Військова частина НОМЕР_1 ) на користь держави штрафу в розмірі 10200,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Сорочко Є.О.

Суддя Чаку Є.В.