Справа № 520/29546/24
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 р. Справа № 520/29546/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2025, головуючий суддя І інстанції: Пасечнік О.В., повний текст складено 24.03.25 по справі № 520/29546/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо повторного призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з нової дати 06.03.2024, замість перерахунку та виплати збереженої пенсії з урахуванням додаткової вислуги років, від часу призову на військову службу до дня фактичного звільнення; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вважати призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з нової дати 06.03.2024 - перерахунком раніше призначеної пенсії за вислугою років пенсіонера станом на 06.03.2024, здійсненого з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову на військову службу до дня фактичного звільнення; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо скасування призначеної суми індексації пенсії ОСОБА_1 , яка була призначена 01.03.2022 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, індексації пенсії з 01.03.2023, яка була призначена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році , індексації пенсії з 01.03.2024, яка була призначена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. № 185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату індексації основного розміру пенсії ОСОБА_1 призначеної відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. № 185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році з 06.03.2024; визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у скасуванні виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 (дві тисячі) гривень згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату ОСОБА_1 з 06.03.2024 щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000 (дві тисячі) гривень згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо скасування з 06.03.2024 суми індексації пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. № 185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату індексації основного розміру пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. № 185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році з 06.03.2024. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 06.03.2024. Вказує, що оскільки пенсія позивачу призначена 06.03.2024, тобто після строку, зазначеного в Постановах №118, №168, №185, підстави у ГУ ПФУ для індексації пенсії ОСОБА_1 відповідно до Постанов №118, №168, №185 відсутні.

Позивач по справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст.304 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вперше позивачу призначено пенсію за вислугою років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з березня 2009 року (пенсійна справа №).

У 2020 році позивач призваний до лав Збройних сил України на особливий період, де проходив службу до березня 2024 року та був звільнений з військової служби у відставку за віком.

Міністерством оборони України в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 подано до Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області подання про призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 №7474 від 01.04.2024.

До подання додано: заяву про призначення / перерахунок пенсії від 27.03.2024; копію розрахунку №706 вислуги років ОСОБА_1 ; копію витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.03.2024 №67; грошовий атестат №22/995 від 05.03.2024; копію паспорту позивача та РНОКПП; копію посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_2 ; копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серія НОМЕР_4 .

Згідно із заявою про призначення / перерахунок пенсії від 27.03.2024 позивач просив призначити йому пенсію за вислугою років.

Протоколом за пенсійною справою № від 06.03.2024 встановлено, що позивачу повторно призначено пенсію за вислугою років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 06.03.2024.

Відповідно до довідки від 01.08.2024 №2042 з 01.07.2021 основний розмір пенсії становив 3661,54 грн, та вбачається, що позивачу нарахована доплата у розмірі 2000,00 грн.

Станом на 01.01.2024 відповідно до довідки від 01.08.2024 №2042 основний розмір пенсії становив 3661,54 грн, та вбачається, що позивачу нараховано індексацію базового ОСНП 2022 у розмірі 512,62 грн, індексацію базового ОСНП 2023 у розмірі 822,31 грн та щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Згідно з протоколом за пенсійною справою позивача від 06.03.2024, пенсія призначена з 06.03.2024, основний розмір пенсії складав 70% грошового забезпечення (вислуга років 28) у розмірі 15624,60 грн. Підсумок пенсії з надбавками складає 16254,85 грн.

Позивач, не погоджуючись з призначенням пенсії за вислугу років з нової дати 06.03.2024 та як наслідок із діями щодо припинення виплати щомісячної доплати у 2000,00 грн та припинення виплати індексацій за 2022, 2023, 2024 роки, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправних дій відповідача щодо скасування з 06.03.2024 суми індексації пенсії позивача відповідно до Постанови №118, №168 та №185.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача поновити виплату індексації основного розміру пенсії позивача, призначеної відповідно до Постанов №118, №168 та №185 з 06.03.2024.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача вважати призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з нової дати 06.03.2024 - перерахунком раніше призначеної пенсії за вислугою років пенсіонера станом на 06.03.2024, здійсненого з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову на військову службу до дня фактичного звільнення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем самостійно подано заяву саме про призначення пенсії, а не заяву про перерахунок пенсії, у зв`язку з чим відповідачем не вчинено протиправних дій щодо повторного призначення пенсії за вислугою років.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача поновити виплату позивачу з 06.03.2024 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 (дві тисячі) гривень згідно з пунктом 1 Постанови №713, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах відбулось саме призначення пенсії за вислугу років позивачу по лінії Міноборони після його звільнення зі служби у Військовій частині НОМЕР_1 із використанням грошового забезпечення, визначеного станом після 01.03.2018, а отже в силу приписів абзацу другого Постанови №713 у відповідача відсутні підстави для продовження виплати позивачу доплати у розмірі 2000 грн, що свідчить про правомірність відмови ГУ ПФУ у Харківській області.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги відповідача вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволення позову про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо скасування з 06.03.2024 суми індексації пенсії ОСОБА_1 відповідно до Постанов №118, №168, №185 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити виплату індексації основного розміру пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Постанов №118, №168 та №185 з 06.03.2024.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Загальні умови і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту - Закон №2262-XII).

Відповідно до ст.1 Закону №2262-XII особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Абзацами 1-3 Закону №2262-XII встановлено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців (ч.2 ст.51 Закону №2262-ХІІ).

Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що пенсіонерам, яким призначена пенсія на підставі Закону №2262-ХІІ та які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом до Збройних Сил України, мають право на перерахунок пенсійного забезпечення з урахуванням додаткової вислуги років від часу такого призову на військову службу до дня фактичного звільнення.

Процедуру подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 (далі по тексту - Порядок №3-1; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.2 розд. I Порядку №3-1 заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби.

Згідно з п.3 розд. I Порядку №3-1 заява про призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого годувальника, який отримував пенсію відповідно до Закону, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (заява про призначення/перерахунок пенсії (додаток 1 до цього Порядку)), припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (заява про виплату пенсії (додаток 2 до цього Порядку)), заява про працевлаштування (звільнення) (початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), прийняття (звільнення) на (зі) службу (служби) (додаток 3 до цього Порядку), заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4 до цього Порядку), заява про виплату одноразової грошової допомоги (додаток 5 до цього Порядку), заява про виплату допомоги на поховання (додаток 6 до цього Порядку) подається заявником до органу, що призначає пенсію.

Відповідно до п.2 розд. ІІ Порядку №3-1 до заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються такі документи: 1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (додаток 7 до цього Порядку); 2) витяги з наказів про звільнення та (або) виключення зі списків особового складу (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню) або їх копії; 3) розрахунок вислуги років для призначення пенсії / виписка з розрахунку вислуги років для призначення пенсії або їх копії (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню); 4) грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (додаток 8 до цього Порядку); 5) військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); 6) документи про страховий стаж особи, які передбачені підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року № 13-1) (далі - Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») (для призначення пенсії згідно з пунктом «б» статті 12 Закону); 7) документи, що підтверджують право на встановлення особі надбавок, підвищень та інших доплат (за наявності), які передбачені пунктом 4 цього розділу; 8) заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримали громадянства Російської Федерації та не одержують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії.

Пунктом 5 розд. ІІ Порядку № 3-1 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі особи та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії, та з урахуванням додатково наданих документів.

При переведенні з одного виду пенсії на інший, поновленні виплати пенсії особа може додатково подати документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку, підвищення та інші доплати).

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, в контексті спірних правовідносин, є збільшення вислуги років у пенсіонерів із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом №2262-ХІІ, у разі призову їх на військову службу, зокрема під час мобілізації, що може бути реалізовано шляхом звернення із відповідною заявою пенсіонера, поданою безпосередньо до територіального органу Пенсійного фонду України та доданими до неї документами.

За обставинами справи, ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугою років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з березня 2009 року (пенсійна справа №).

У 2020 році позивач призваний до лав Збройних сил України на особливий період, де проходив службу до березня 2024 року та був звільнений з військової служби у відставку за віком.

Міністерством оборони України в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 подано до Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області подання про призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 №7474 від 01.04.2024.

До подання додано: заяву про призначення / перерахунок пенсії від 27.03.2024; копію розрахунку №706 вислуги років ОСОБА_1 ; копію витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.03.2024 №67; грошовий атестат №22/995 від 05.03.2024; копію паспорту позивача та РНОКПП; копію посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_2 ; копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серія НОМЕР_4 .

Згідно із заявою про призначення / перерахунок пенсії від 27.03.2024 позивач просив призначити йому пенсію за вислугою років.

Протоколом за пенсійною справою № від 06.03.2024 встановлено, що позивачу повторно призначено пенсію за вислугою років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 06.03.2024.

Однак, колегія суддів зауважує, що згідно Положення №3-1 пенсійний орган повинен був перевірити отримані з ІНФОРМАЦІЯ_1 документи щодо призначення пенсії позивачу, з`ясувати, що він уже отримує пенсію за вислугу років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перевірити вислугу років від часу призову на військову службу до дня фактичного звільнення, документи про грошове забезпечення та згідно його заяви прийняти рішення про перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугою років.

Натомість, пенсійний орган після отримання вказаних документів з ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи у своєму розпорядженні пенсійну справу позивача та володіючи інформацією, що останній має статус пенсіонера та отримував пенсію за вислугою років з березня 2009 року, замість перерахунку раніше призначеної пенсії протиправно повторно призначив ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 06.03.2024.

Доводи відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, про те, що призначаючи пенсію позивачу за вислугу років з 06.03.2024, відповідач керувався поданням ІНФОРМАЦІЯ_1 №7474 від 01.04.2024 та заявою позивача про призначення / перерахунок пенсії від 27.03.2024, тобто діяв у межах та спосіб, визначений законом, колегія суддів вважає помилковими, оскільки у спірному випадку пенсія позивачу вже призначена за вислугою років згідно з Законом №2262-ХІІ, тому у відповідача відсутні правові підстави для повторного призначення одного й того виду пенсії.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

Посилання суду першої інстанції на правові висновки Другого апеляційного адміністративного суду, викладені у постанові від 21.01.2025 у справі №520/15314/24, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони прийняті щодо правовідносин, які не є релевантними стосовно обставин даного спору. Зокрема, в означеній справі пенсійну справу особи було закрито у зв`язку з переходом на інший вид пенсії та надалі призначено пенсію за вислугу років.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно повторно призначено пенсію за вислугою років ОСОБА_1 з 06.03.2024, замість перерахунку та виплати збереженої пенсії з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову на військову службу до дня фактичного звільнення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідачем жодних належних доказів на підтвердження правомірності власних дій, які є предметом оскарження, надано не було.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд зазначає, що спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal проти Об`єднаного королівства» (заява №22414/93) зазначив, що ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист (параграф 145).

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (параграф 75 рішення Європейського суду з прав людини від 05 квітня 2005 у справі «Афанасьєв проти України»).

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; повний захист прав позивач неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини, з метою повного та належного захисту прав позивача, колегія суддів, відповідно до вимог ч.2 ст.9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та обрати спосіб захисту порушеного права позивача, що в повній мірі сприяє досягненню ефективного захисту інтересів позивача та встановлює спосіб відновлення його права від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо повторного призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з 06.03.2024, замість перерахунку та виплати збереженої пенсії з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову на військову службу до дня фактичного звільнення та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з 06.03.2024 з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову на військову службу до дня фактичного звільнення, з урахуванням фактично сплачених сум.

Разом з тим, позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вважати призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з нової дати 06.03.2024 - перерахунком раніше призначеної пенсії за вислугою років пенсіонера станом на 06.03.2024, здійсненого з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову на військову службу до дня фактичного звільнення, не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем ініційовано процедуру саме призначення пенсії за вислугою років з подальшими відповідними розрахунками.

За цим, у разі протиправного повторного призначення пенсії за вислугою років, замість перерахунку та виплати збереженої пенсії з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову на військову службу до дня фактичного звільнення, належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії.

Також, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо скасування призначеної суми індексації пенсії позивачу, яка була призначена 01.03.2022 відповідно до Постанови №118, індексації пенсії з 01.03.2023, яка була призначена відповідно до Постанови №168, індексації пенсії з 01.03.2024, яка була призначена відповідно до Постанови №185; зобов`язання відповідача поновити виплату індексації основного розміру пенсії позивача, призначеної відповідно до Постанов №118, №168, №185 з 06.03.2024; визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у скасуванні виплати щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 (дві тисячі) гривень згідно з пунктом 1 Постанови №713; зобов`язання відповідача поновити виплату позивачу з 06.03.2024 щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000 (дві тисячі) гривень згідно з пунктом 1 Постанови №713, задоволенню не підлягають, з огляду на їх передчасність, оскільки відповідач не проводив перерахунок та виплату пенсії позивача за вислугою років з 06.03.2024 з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову на військову службу до дня фактичного звільнення, а протиправно повторно призначив пенсію за вислугою років.

Колегія суддів зазначає, що передчасне задоволення даних вимог фактично суперечить основним засадам адміністративного судочинства, оскільки судове рішення не може ставитись в залежність від настання або ненастання обставин, що можуть виникнути в майбутньому.

Також, у разі незгоди позивача з подальшими діями відповідача, останній не позбавлений права звернутися за захистом порушених прав з відповідним позовом до суду.

Оскільки суд не вправі вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, колегія суддів вважає, що вищевказані позовні вимоги не підлягають захисту судом і у їх задоволенні слід відмовити у зв`язку з передчасністю її заявлення.

За цим, доводи апеляційної скарги відповідача є частково обґрунтованими.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.2 ст.308 КАС України).

Інші доводи і заперечення сторін по справі, з урахуванням наведеного, на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову. За цим, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 по справі № 520/29546/24 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо повторного призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з 06.03.2024, замість перерахунку та виплати збереженої пенсії з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову на військову службу до дня фактичного звільнення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з 06.03.2024 з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову на військову службу до дня фактичного звільнення, з урахуванням фактично сплачених сум.

В іншій частині в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко І.С. Чалий