Справа № 340/449/22
Суддя: О.В. КРАВЧУК
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/449/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кравчук О.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (адреса: вул. Павлівська, 13а, м. Світловодськ, Кіровоградська обл., 27502)

про визнання дій протиправними та скасування постанови.

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом , в якому просить суд визнати дії державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Сірик Наталії Миколаївни щодо накладення на ОСОБА_1 , штрафу протиправними та скасувати постанову старшого державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Сірик Наталії Миколаївни від 13.05.2021 року про накладення штрафу в сумі 17920,00 грн.

В обгрунтування позову вказує, що як боржник у виконавчому провадженні про стягнення додаткових витрат на лікування неповнолітньої дитини добросовісно та вчасно виконує свої зобов?язання. Заборгованість із виплати аліментів утворилася не з його вини, а через те, що стягувачка разом із дитиною без попередження залишила постійне місце проживання та вибула у невідомому напрямку. Поштові грошові перекази, які направлялися їй як аліменти на дитину, залишилися невиплаченими. За таких умов позивач вважає, що підстави для накладення на нього штрафу спірною постановою відсутні.

Ухвалою суду від 24 січня 2022 року відкрито провадження у даній адміністративній справі; справу вирішено розглядати у порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач своїм правом подання відзиву на позов не скористався.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

На примусовому виконанні у Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває виконавче провадження ВП №29436649, з примусового виконання виконавчого листа №2-1322 від 15 жовтня 2010 року, виданого Світловодським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткових витрат на лікування дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця у розмірі 300 грн, до 04.06.2021 року.

До серпня 2012 року присуджені до стягнення кошти ОСОБА_1 сплачувались регулярно, заборгованість була відсутня, що підтверджується копією довідки Світловодського відділу ДВС від 19.06.2012 р. про відсутність заборгованості.

Проте, у серпні 2012 року стягувач ОСОБА_2 виїхала разом із дитиною із м.Світловодська Кіровоградської області в інше, невідоме позивачеві місце проживання.

Викладене підтверджується довідкою з навчального закладу КЗ «Світловодська спеціальна школа Кіровоградської обласної ради» від 24.05.2021 року, довідкою з місця проживання стягувачки від 24.05.2021 р., а також повідомленням відповідача від 01.06.2021 року, в якому зазначено про те, що державним виконавцем вживаються заходи щодо встановлення місця проживання стягувача для подальшого перерахування коштів.

За таких умов аліметні платежі позивач сплачував шляхом поштового грошового переказу на відому йому останню поштову адресу ОСОБА_2 .

Скеровані у такий спосіб грошові перекази повертались позивачеві в зв`язку із відсутністю адресата за місцем проживання в м.Світловодську (квитанції від 09.10.2012 року на суму 1614,26 грн., від 23.03.2018 року на суму 48892,00 грн., від 24.03.2018 на суму 26387,18 грн., від 14.08.2018 року на суму 5379,50 грн).

Постановою старшого державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Сірик Наталії Миколаївни від 13.05.2021 року за заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, на ОСОБА_1 накладено штраф на користь держави у розмірі 17920,00 грн, що складає 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

При цьому, листом від 01.06.2021 року державний виконавець повідомив позивача про необхідність внесення суми заборгованості, яку не виплачено стягувачу, на депозитний рахунок Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). вся сума заборгованості по додаткових витратах на утримання дитини в розмірі 35840,00 грн. була сплачена, що підтверджується квитанцією від 04.06.2021 року, а також було перераховано 143828,31 грн. аліментів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Закономта іншими нормативно-правовими актами.

Як зазначено вище, позивач ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні ВП №29436649, відкритому на підставі виконавчого листа №2-1322 про стягнення з боржника додаткових витрат на лікування дитини.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 Закону №1404-VIII.

Відповідно до частини 3 статті 71 Закону №1404-VIII визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

28.08.2018 року набрав чинності Закон України від 03.07.2018 №2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», яким доповнено статтю 71 Закону №1404-VIII частиною 14 такого змісту:

«За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу».

Водночас, згідно з частиною 4 статті 11 Закону №1404-VIII, строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Вказані норми Закону №1404-VIII станом на день прийняття державним виконавцем спірної постанови про накладення штрафу та ухвалення судом рішення у цій справі є чинними, неконституційними не визнавались.

13 травня 2021 року головним державним виконавцем Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Сірик Н.М. у виконавчому провадженні ВП №29436649 винесено постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 .

Цією постановою встановлено, що у боржника наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки.

За заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, на боржника накладено штраф на користь держави у розмірі 17920,00 грн, що складає 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Постанова винесена на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Воднораз, суд зазначає, що відповідно до ст.75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Частинами 1, 2 статті 63 Закону №1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Отже, Закон України «Про виконавче провадження» надає державному виконавцю можливість стягувати з боржника у виконавчому провадженні штрафи за невиконання виконавчих документів.

При цьому, згідно зі статтею 71 наведеного закону, штраф може бути стягнутий з боржника за наявності заборгованості зі сплати аліментів. Такий штраф обчислюється у відсотковому розмірі від суми заборгованості за певний період і перераховується стягувачу.

Статтями ж 63 і 75 Закону №1404-VIII унормовані питання стягнення штрафу з боржника у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, яким зобов`язано боржника виконати певні дії. Сума штрафу обчислюється у розмірах неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як установлено судом, постановою від 13 травня 2021 року на позивача як боржника у виконавчому провадженні ВП№29436649 накладено штраф у розмірі 17920,00 грн, що складає 50% заборгованості зі сплати аліментів, що перевищує суму відповідних платежів за три роки. Тобто обчислення штрафу здійснено на підставі положення ст.71 Закону №1404-VIII.

Разом з цим, штраф за цією постановою стягується не на користь стягувача, а на користь держави на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», тому мав би бути обрахований у розмірах неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, оскаржена постанова про накладення штрафу містить протиріччя між порядком обчислення штрафу і підставами, на яких такий штраф був застосований до боржника.

За таких умов постанова державного виконавця про накладення штрафу є необґрунтованою і такою, що винесена без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а отже- є протиправною та підлягає скасуванню.

Воднораз суд зазначає, що при визнанні протиправним та скасуванні рішення суб`єкта владних повноважень у суду відсутні правові підстави для одночасного визнання протиправними дій відповідача щодо винесення такого рішення. Належним способом захисту порушеного права позивача у такому випадку є саме визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Викладене обумовлює висновок суду про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 271, 272, 287, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (адреса: вул. Павлівська, 13а, м. Світловодськ, Кіровоградська обл., 27502) про визнання дій протиправними та скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати протиправною і скасувати постанову старшого державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Сірик Н. М. від 13.05.2021 року у ВП №29436649 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 17920,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 272 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене у 10-денний строк з дня його складення до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК