Справа № 240/25240/24
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/25240/24

категорія 112050000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини військової частини НОМЕР_1 викладене в протоколі від 26.11.2024 року № 12 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 29.11.2024 року № 4806 про виключення Позивача складом сім`ї 3 (три) особи (позивач, дружина ОСОБА_2 1979 року народження, донька ОСОБА_3 2000 року народження) з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_2 Житомирського гарнізону;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_3 поновити Позивача складом сім`ї 3 (три) особи (позивач, дружина ОСОБА_2 1979 року народження, донька ОСОБА_3 2000 року народження) на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у Житомирському гарнізоні при військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України у загальній черзі на отримання житла з 30.03.2006 року, у списках осіб, які користуються правом першочергового отримання житлових приміщень з 22.12.2020 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 перебував на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов. Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_4 , що оформлене протоколом засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_4 від 26.11.2024 року № 12, у зв`язку з переведенням до нового місця несення служби його було знято з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 . Позивач не погоджується з правомірністю оскаржуваного рішення з огляду на порушення порядку розгляду питання про зняття останнього з квартирного обліку. Зокрема, стосовно дотримання місячного строку з дати виключення зі списків особового складу військової частини для прийняття рішення щодо виключення з обліку у військовій частині.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що у зв`язку з переведенням позивача до військової частини НОМЕР_5 , позивача та членів його сім`ї рішенням житлової комісії військової частини було знято з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 . Дане рішення було оформлено протоколом засідання-житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2024. Зазначено, що у зв`язку з впровадженням на території України військового стану та безпосередньої участі членів комісії в заходах пов`язаних із захистом Батьківщини вказане рішення прийняте понад місячний строк з моменту виключення позивача із списків особового складу військової частини. Також, представником відповідача просив закрити провадження у справі, оскільки вказаний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Стосовно закриття провадження у справі, суд, зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08 червня 2022 року у справі № 362/643/21 (провадження № 14-32цс22), відступивши від висновку щодо розгляду таких спорів за правилами цивільного судочинства, викладеного у її постановах від 06 червня 2018 року у справі № 752/5881/15-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 488/1176/14-а, від 20 вересня 2018 року у справі № 815/2551/15, від 23 січня 2019 року у справі № 806/5217/15, від 04 вересня 2019 року у справі № 826/17556/16, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року у справі № 127/15109/18 і від 24 вересня 2021 року у справі № 748/303/20, а також у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2139цс15 і від 02 березня 2016 року у справі № 6-14цс16, сформувала нову правову позицію визначення юрисдикції суду з розгляду спорів з приводу проходження військової служби, а саме щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій, що полягає у наступному: «Спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Саме у зв`язку з останньою держава передбачила відповідні соціальні гарантії, а також порядок їх реалізації. Отже, такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.»

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 оформленого протоколом від 29.04.2016 №9 позивач був зарахований в загальну чергу для отримання житла МО України на підставі ст. 34 п. 4 ЖК України .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.02.2024 №37 головного сержанта військової служби ОСОБА_1 було виключено із списку особового складу військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з переведенням до нового місця служби АДРЕСА_1 .

Рішенням житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , що оформлене протоколом засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 26.11.2024 № 12 у зв`язку з переміщенням ОСОБА_1 до нового місця несення служби відповідно до вимог Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей житловим приміщенням, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 вирішено, виключити з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 головного сержанта ОСОБА_1 складом сім`ї 3 (три) особи.

Зазначене рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 було затверджене наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2024 № 4806 "Про затвердження протоколу засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 ".

Вважаючи рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 незаконним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких громадянин має змогу побудувати житло, придбати його у власність, або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступною платою відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон України № 2011-XII) передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами

Відповідно до ст. 37 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР) облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов згідно зі ст.38 ЖК УРСР встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЖК УРСР громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок № 1081).

Вказаний порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Порядком № 1081 визначено алгоритм обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання. Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що військовослужбовці мають право на забезпечення їх та членів їх сімей жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення. Для реалізації такими особами зазначеного права необхідним є їх перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Відповідно до п. 26 Порядку № 1081 військовослужбовці які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

З метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018 року затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція № 380).

Інструкція № 380 визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 380 визначено що, для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах (далі - військова частина) утворюються житлові комісії (далі - житлова комісія військової частини).

Відповідно до п. 7, 8 розділу ІІ Інструкції № 380 житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати, серед іншого, рішення про взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею).

Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом, підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі.

Отже, з наведених норм вбачається, що військовослужбовець зараховується на квартирний облік на підставі рішення житлової комісії військової частини, за результатом розгляду поданого ним рапорту. Житлова комісія водночас наділена й повноваженнями щодо зняття військовослужбовців з такого обліку.

Звертаючись з позовом до суду, позивач вказує на порушення відповідачем його житлових прав через зняття позивача з квартирного обліку військової частини НОМЕР_6 у зв`язку з вибуттям до нового місця служби.

В контексті даних тверджень, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 21 р. VI Інструкції № 380 зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі:

- поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті;

- подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік;

- в інших випадках, передбачених законодавством.

Тобто, пункт 21 розділу VI Інструкції № 380 не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачають можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках.

Таким випадком, передбаченим законодавством, є, зокрема, переміщення військовослужбовця, який перебуває на обліку, по військовій службі до іншої військової частини

Так, за приписами п. 17 розділу VI Інструкції № 380, передбачено, що у разі переміщення військовослужбовця, який перебуває на обліку, по військовій службі до іншої військової частини житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) на підставі наказу про переміщення до нового місця служби на найближчому засіданні, але не пізніше місяця з дати виключення зі списків особового складу військової частини приймає рішення щодо виключення з обліку у військовій частині та направляє за встановленим порядком відповідну особову справу військовослужбовця до нового місця його служби.

Отже, підставою зняття військовослужбовця з квартирного обліку є, в тому числі, його вибуття до іншого місяця служби, а відповідне рішення приймається житловою комісією військової частини не пізніше місяця з дати виключення такого військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Як встановлено судом, рішенням житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 про виключення ОСОБА_1 з квартирного обліку (оформлене протоколом засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 26.11.2024 №12) прийняте у зв`язку з переведенням позивача до нового місця несення служби.

Оскільки судом встановлено та сторонами не заперечуються, що позивача згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.02.2024 №37 було виключено із списку особового складу військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з переведенням до нового місця служби, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про зняття позивача з квартирного обліку прийнято правомірно.

Водночас, щодо посилань представника позивача на порушення відповідачем процедури розгляду питання про виключення позивача зі списків осіб, які потребують покращення житлових умов, зокрема в строку розгляду, суд зазначає наступне.

Перевіряючи вплив зазначеного порушення на законність прийняття оскаржуваних рішень, суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 813/1790/18, згідно з якою ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення. Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Застосовуючи наведений підхід до цієї справи, суд зазначає, що строк розгляду умовах воєнного стану, питання про зняття його з квартирного обліку, об`єктивно не вплинуло на правильність висновків відповідача щодо наявності підстав для виключення позивача з квартирного обліку, оскільки, житлова комісія військової частини НОМЕР_1 у силу імперативних приписів п. 17 розділу VI Інструкції № 380 мала прийняти рішення про зняття позивача з квартирного обліку за обставин виключення позивача з особового складу військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з переміщенням до іншої військової частини.

Водночас, згідно із частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 72 КАС України).

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Частиною 2 статті 77 КАС України регламентовано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, у контексті спірних правовідносин, порушення відповідачем процедури розгляду питання про виключення позивача зі списків осіб, які потребують покращення житлових умов, зокрема в частині рішення комісії у встановлений строк, не може слугувати самостійною та достатньою підставою для висновку про протиправність оскаржуваного рішення.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання незаконним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про виключення ОСОБА_1 з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 , атому правові підстави для задоволення позов відсутні.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Ю. Романченко