Справа № 520/14713/25
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про передачу адміністративної справи до іншого суду

10 червня 2025 року справа № 520/14713/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Марина Лук`яненко, розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 (м. Вовчанськ) Харківської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (м. Вовчанськ) Харківської області щодо не винесення постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , не надсилання до територіального органу Національної поліції повідомлення про відсутність підстав для розшуку, адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (м. Вовчанськ) Харківської області винести постанову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 надіслати до територіального органу Національної поліції повідомлення про відсутність підстав для розшуку, адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

4. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (м. Вовчанськ) Харківської області проставити відмітку в «Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів» про зняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , з розшуку та не порушення ним правил військового обліку.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати на оплату судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 96 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 (м. Вовчанськ) Харківської області протиправно не винесено постанову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , не надіслано до територіального органу Національної поліції повідомлення про відсутність підстав для розшуку, адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 .

Як стверджує позивач, повістка про виклик № 1616402 від 01 січня 2025 року була надіслана позивачу за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , де він не проживає, про що останній неодноразово повідомляв територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, вона є такою, що вручена неналежним чином, а ОСОБА_1 таким, що не сповіщений про обов`язок прибути за даною повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 , а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Таким чином, позивач вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 не мав законних підстав для подання 21 січня 2025 року звернення до територіальних підрозділів Національної поліції для розшуку, затримання та доставлення ОСОБА_1 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки на обліку, в якому стоїть на військовому обліку.

Позивач також зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 (м. Вовчанськ) Харківської області протиправно відмовив у задоволенні скарги представника ОСОБА_1 , адвоката Бєлєвцової О.О., від 21 квітня 2025 року, не надіслав до територіального органу Національної поліції повідомлення про відсутність підстав для розшуку, адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , не проставив відмітку в «Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів» про зняття позивача з розшуку та не порушення ним правил військового обліку.

Позивач вважає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , виявивши, що повістка про виклик № 1616402 від 01 січня 2025 року не відповідає вимогам п.п. 1 п. 27, п. 29 (не зазначено конкретної мети, і які ж самі дані необхідно уточнити, що ці дані не доступні ІНФОРМАЦІЯ_5 , надіслано не за місцем проживання позивача) Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, зобов`язаний був винести постанову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 . Однак ним це зроблено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вивчення змісту позовної заяви і матеріалів адміністративного позову свідчить, що позивачем помилково визначено предметну підсудність адміністративної справи за даною позовною заявою без урахування приписів Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

В силу правового регулювання частини 2 статті 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом (пункт 3 частини 2 статті 19 КАС України).

Частиною 1 статті 286 КАС України встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Так, підставою звернення з цим позовом до суду, на переконання позивача, є протиправна бездіяльність відповідача щодо невинесення постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ненадсилання до територіального органу Національної поліції повідомлення про відсутність підстав для розшуку, адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 .

З наявних матеріалів адміністративного позову, судом з`ясовано, що адвокат Бєлєвцова О.О. зверталась в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 зі скаргою з приводу проведення перевірки за фактом незаконного оголошення позивача в розшук без порушення ним правил військового обліку та самовільної зміни адреси місця його проживання працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ), зняття позивача з розшуку та внесення змін до військово-облікових даних позивача щодо місця його проживання.

У відповідь на вказану скаргу ІНФОРМАЦІЯ_6 надано відповідь, зокрема, про те, що ОСОБА_1 автоматично подано в розшук відповідно до чинного законодавства; для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності необхідна особиста присутність громадянина ОСОБА_1 для складання протоколу.

Постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період від 16.05.2024 за №560 (далі - Порядок №560).

Порядок №560, серед іншого, визначає процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів.

За змістом пункту 15 Порядку №560 керівники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження відповідного керівника обласного (Київського та ІНФОРМАЦІЯ_7 з визначеними строками та обсягами призову резервістів та військовозобов`язаних, серед іншого:

- здійснюють оповіщення резервістів та військовозобов`язаних у складі груп оповіщення, до складу яких залучаються представники структурних підрозділів районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, селищних, сільських рад, підприємств, установ, організацій, представники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки і поліцейські;

- звертаються до територіального органу (підрозділу) поліції для адміністративного затримання та доставлення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- вживають заходів разом з представниками територіальних органів (підрозділів) поліції до адміністративного затримання та доставляння до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які відмовляються від отримання повісток або порушили правила військового обліку.

Відповідно до пункту 28 Порядку №560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Згідно частини 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII) громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону №3543-XII посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Приписами статті 210-1 КУпАП встановлено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

У відповідності до частини 1 статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина 3 статті 210-1 КУпАП).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 за №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок №1487).

Згідно приписів абзацу 5 пункту 79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Позивач вважає, що оскільки повістка про виклик № 1616402 від 01 січня 2025 року не відповідає вимогам п.п. 1 п. 27, п. 29 "Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 зобов`язаний був винести постанову про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 . Однак ним це зроблено не було.

Абзацом 16 пункту 79 Порядку №1487 передбачено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку.

Положеннями статті 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У спірному випадку, дослідження предмету позову лежить у площині дослідження наявності у діях позивача складу адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачено статтею 210-1 КУпАП.

Суд зазначає, що початок адміністративного правопорушення визначається моментом фактичної дії або бездіяльності особи, що прямо суперечить, у спірному випадку, правилам військового обліку та/або законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Оцінка наявності у поведінці особи ознак складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена, зокрема, статтею 210-1 КУпАП, належить до повноважень місцевого суду, який здійснює розгляд справ у порядку адміністративного судочинства.

У даному випадку позовні вимоги і визначений для них спосіб захисту порушеного права направлені на підтвердження чи спростування наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 210-1 КУпАП.

Як слідує із матеріалів справи і аргументів представника позивача, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 у зв`язку із неявкою на виклик за повісткою вважає позивача порушником правил військового обліку, в діях якого наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 210-1 КУпАП.

Відтак, дії і рішення суб`єкта владних повноважень по направленню військовозобов`язаному повістки, дотримання чи не дотримання порядку направлення повістки, в тому числі включення відомостей про порушення правил військового обліку в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також направлення відповідно до статей 259 та/або 260 КУпАП звернення до територіального органу національної поліції для здійснення адміністративного затримання та доставлення до М/РТЦК та СП для забезпечення складання протоколу чи без складання протоколу одразу ж постанови про вчинення адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена статтями 210 і 210-1 КУпАП, навіть за умови ще не складеного протоколу чи винесеної постанови, формують собою предмет і підстави позовної заяви про ініціювання та розгляд адміністративної справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Обраний спосіб захисту порушеного права (винесення постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, надіслання до територіального органу Національної поліції повідомлення про відсутність підстав для розшуку, адміністративного затримання та доставлення позивача та проставлення відмітки в «Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів» про зняття позивача з розшуку та не порушення ним правил військового обліку) є похідним від позовних вимог, які направленні на встановлення факту відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 210-1 КУпАП.

Таким чином, оскаржувана бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (м. Вовчанськ) Харківської області з подальшим зобов`язанням вчинити певні дії, є складовою процесу прийняття рішень, вчинення дій чи допущення бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтями 210, 210-1 КУпАП.

Водночас варто зазначити, що Кодексом адміністративного судочинства України не врегульовано дії суду при вирішенні питання про відкриття провадження у справі у випадку встановлення недотримання позивачем правил предметної підсудності.

У зв`язку із цим суд зазначає, що частиною 6 статті 7 КАС України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Відтак, суд вважає за необхідне у відповідності до частини 6 статті 7 КАС України за аналогією закону застосувати положення статті 29 КАС України.

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На підставі вищезазначеного, матеріали позовної заяви у випадку, який досліджується судом, мають бути передані до належного суду.

Водночас суд звертає увагу, що визначення саме такої підсудності жодним чином не звужуватиме прав позивача чи відповідача, оскільки норми КАС України передбачають достатньо альтернативних механізмів для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, незважаючи на віддаленість їх місцезнаходження від суду, в якому розглядається справа.

Натомість, відповідно до статті 318 КАС України прийняття судом рішення з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу, є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

В той же час, термін "суд, встановлений законом", за визначенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), включає в себе не тільки юридичне підґрунтя самого по собі існування "суду", але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Вирішуючи справу "Лео Занд проти Австрії" (Leo ZAND v. Austria), ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року (заява №7360/76) вказав на те, що поняття "суд, встановлений законом" передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів […]". З огляду на це, не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, здійснює судовий розгляд на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відтак, з метою дотримання вимог закону, що визначають правила підсудності адміністративних справ, а також для забезпечення прав учасників справи на розгляд справи "судом, встановленим законом", дану адміністративну справу належить передати на розгляд місцевого загального суду як адміністративного суду на підставі пункту 3 частини 2 статті 19 КАС України та пункту 2 частини 1 статті 29 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про те, на розгляд якого саме місцевого загального суду як адміністративному суду належить передати матеріали справи, суд виходить з того, що згідно статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Отже, стаття 25 КАС України пов`язує підсудність справи, зокрема, із зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача.

Водночас, якщо позивач не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Як слідує з матеріалів позовної заяви, з 15 листопада 2024 року позивач проживає у Федеративній Республіці Німеччина в м. Швебіш-Галль, що підтверджується копією Тимчасового посвідчення на легальне перебування в країні НОМЕР_3 , яке видано 15 листопада 2024 року Земельним управлінням у м. Швебіш-Галль, з нотаріально посвідченим перекладом.

Враховуючи, що позивач не має місця проживання (перебування) в Україні, а місцезнаходження відповідачів є: м. Чугуїв Харківської області, суд доходить висновку, що Чугуївський міський суд Харківської області є тим належним судом, до предметної юрисдикції якого належать спори з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, за правилами частини 8 статті 29 КАС України, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Отже, суд вважає за необхідне передати адміністративну справу №520/14713/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії на розгляд до Чугуївського міського суду Харківської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 20, 25, 28, 29, 30, 248, 256, 293, 294, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративну справу №520/14713/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - передати на розгляд до Чугуївського міського суду Харківської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Марина Лук`яненко