Справа № 480/124/24
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення
11 червня 2025 року Справа № 480/124/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Осіпової О.О, розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2024р. у справі №480/124/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Сумській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 під час проведення з 01.07.2021 перерахунку пенсії.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області здійснити з 01.07.2021 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

25.04.2024р. видано виконавчі листи.

Позивач через систему «Електронний суд» подав заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі.

Ухвалою суду від 11.07.2024р. прийнято заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконання рішення суду у справі №480/124/24 до свого провадження.

Заява позивача призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб (письмовому провадженні), надано відповідачу строк для надання відповідних письмових пояснень щодо поданої заяви.

З того часу представник боржника жодних письмових пояснень на заяву про встановлення судового контролю за виконання рішення суду не надав, як і доказів виконання судового рішення.

Суд, перевіривши доводи заяви позивача про встановлення судового контролю та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами України та є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25квітня 2012 року №11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі «Шмалько проти України», заява №60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28 листопада 2006 року, заява №30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, -за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, визначений ст.ст.381-1, 382, 382-1 КАС України.

Так, відповідно до ч.ч.1,2 ст.381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Згідно абз.1 ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч.2 ст.382 КАС України у заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Згідно ч.1 ст.382-1 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду зави) суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

Вказані вище положення не розкривають умови, за яких суд має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення. Втім, очевидно, що такими умовами можуть бути невиконання, виконання не у повному обсязі або не у спосіб встановлений судом судового рішення всупереч вимог Конституції та закону.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Судом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2024р. у справі №480/124/24 зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, буд. 43, ) здійснити з 01.07.2021 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Доказів того, що рішення суду у цій справі виконано у повному обсязі, відповідачем не надано.

Зокрема, із відповіді ГУ ПФУ в Сумській області від 13.05.2024р. №1800-0202-8/22945 на звернення ОСОБА_1 від 17.05.2024р. (а.с.37) вбачається, що сума перерахованих коштів за період з 01.07.2021р. до 30.04.2024р. становить 15109грн., що нарахована до виплати та буде виплачена за наявності бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету, оскільки згідно зі статтею 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій звільненим зі служби військовослужбовців забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім того, у відповіді зазначено, що з 01.03.2022 розмір пенсії позивача становить 21709,02 грн., перерахований на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 у справі № 480/6866/22, з 01.03.2023 - 23209,02 грн., перерахований на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі №480/6577/23.

Однак, враховуючи пункт 2, абзац 2 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році з 1 березня 2024 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», після проведеного перерахунку пенсії позивача з 01.03.2024 у загальному її розмірі 26709,02 грн. передбачено її індексацію, щомісячну доплату у сумі 2000 гривень, проте, згідно з ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 - ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб виплата здійснюється у максимальному її розмірі, що станом на дату надання відповіді становить 23610,00 грн.

Таким чином, після проведеного перерахунку на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2024 у справі № 480/124/24 розмір пенсії не змінився та складає 23610,00 грн., що виплачується ОСОБА_1 з 01.03.2024.

Враховуючи викладене, суд вважає, що є усі підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній справі.

Такий висновок суду узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, прослідковується однозначна позиція, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення як завершальна стадія судового процесу за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області подати звіт про виконання рішення суду.

Більш того, після проведеного перерахунку розмір пенсії позивача не тільки не змінився, але знову був обмежений у максимальному розмірі вже на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році, тобто не на підставі, яка була вказана у відповіді ГУ ПФУ в Сумській області від 08.12.2023р. №1800-0202-8/55150 (а.с.12) в якості обмеження максимального розміру пенсії, що стало причиною для звернення із відповідним позовом до суду у справі №480/124/24, в якій подана заява про встановлення судового контролю.

Тобто, незважаючи на зазначення Сумським окружним адміністративним судом у рішенні від 20.03.2024р. у справі №480/124/24, яким відповідача зобов`язано здійснити з 01.07.2021р. перерахунок та виплату пенсії позивачу без обмеження максимальним розміром пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії, ГУ ПФУ в Сумській області повторно обмежило максимальний розмір пенсії, що створює іншу самостійну підставу для звернення ОСОБА_1 із позовом до суду до органу Пенсійного фонду України, яка не може бути вирішена у межах здійснення судом контролю за виконанням рішенням суду у справі №480/124/24, оскільки така підстава для обмеження ще не існувала на момент його ухвалення та відповідно не була оцінена та досліджена судом.

Тому судовий контроль повинен бути встановлений саме в частині виплати боржником суми перерахованих коштів за період з 01.07.2021р. до 30.04.2024р., що становить 15109грн..

З приводу заяви позивача в частині накладення штрафних санкцій на першого заступника начальника ГУ ПФУ в Сумській області ОСОБА_2 за умисне невиконання рішення суду у розмірі 50000 грн. суд вважає необхідним відмітити, що специфіка застосування штрафної санкції, передбаченої ч.3 ст. 382-3 КАС України, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, що він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту, чи невиконання рішення суду. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Вказаних висновків дійшов Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.04.2020р. у справі №560/523/19, які з урахуванням частини п`ятої статті 242 КАС України підлягають обов`язковому застосуванню до спірних правовідносин.

Більш того за змістом ч.3 ст. 382-3 КАС України суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб саме у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту.

Оскільки станом на дату розгляду заяви про встановлення судового контролю суд ще не постановлював ухвал про відмову у прийнятті звіту, то заява позивача у частині стягнення штрафу першого заступника начальника ГУ ПФУ в Сумській області є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Також суд зазначає, що відповідно до абзацу 3 ч.5 ст. 382-3 КАС України якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Отже, специфіка застосування штрафної санкції за статтею 382-3 КАС України, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність органу, що він очолює.

Приймаючи до уваги те, що судом під час розгляду справи не встановлено фактів, які б свідчили саме про умисне невиконання відповідачем рішення суду у цій справі у частині невиплати нарахованої суми перерахованих коштів за період з 01.07.2021р. до 30.04.2024р. у розмірі 15109грн, то суд не знаходить підстав для накладення штрафу.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області подати у 90-денний строк з дня отримання даної ухвали звіт про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2024р. у справі №480/124/24.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.О. Осіпова