Справа № 520/23260/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 р. Справа № 520/23260/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., м. Харків, по справі № 520/23260/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області

про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач-2), в якому просила суд

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №78 від 06.08.2024 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з більшого страхового стажу без зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.12.2009 року по 31.12.2010 рік та з 01.06.2015 року по 31.12.2022 рік на Харківському державному авіаційному підприємстві;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з більшого страхового стажу, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.12.2009 року по 31.12.2010 рік та з 01.06.2015 року по 31.12.2022 рік на Харківському державному авіаційному підприємстві та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2024 р. адміністративний позов залишено без задоволення.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення постановлене при неправильному застосуванні норм матеріального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 р. по справі № 520/23260/24 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначила, що у період з 15.09.1971 року по час звернення до суду вона працювала на різних посадах на Харківському державному авіаційному виробничому підприємств, протягом якого їй нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, а тому до страхового стажу позивача має зараховуватись такий період роботи.. Крім того, позивач зазначає, що ухваленні рішення по справі суд знехтував та не застосував як норму права правові позиції обов`язкові для застосування, що викладені в Постановах Верховного Суду від 07.05.2024 року по справі №460/38580/22, від 24.05.2024 року по справі 460/17257/23, від 23.03.2020 року по справі №535/1031/16-а, від 30.09.2019 року по справі №414/736/17, від 20.03.2019 року по справі №688/947/17, від 27.03.2018 року по справі №208/6680/16-а.

Відповідач-1, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивача не скористався.

Відповідач-2, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, направив на адресу Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив у задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити.

На підставі положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 31.07.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про зарахування до загального страхового стажу періоду її роботи з 01.12.2009 року по 31.12.2010 рік та з 01.06.2015 року по 31.12.2022 рік на Харківському державному авіаційному підприємстві та проведення відповідного перерахунку і виплати пенсії за віком з урахуванням саме додаткового страхового стажу.

15.08.2024 року через єдине вікно Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_1 отримала рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №78 від 06.08.2024 року, згідно якого їй було відмовлено у перерахунку пенсії за віком з більшого страхового стажу. Відмова мотивована тим, що відсутня інформація про сплату страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) по Харківському державному авіаційному виробничому підприємству за період з 01.12.2009 року по 31.12.2010 року та за період з 01.06.2015 року по 31.12.2022 року, а тому врахування цього страхового періоду до обрахунку пенсії не включене. Дана обставина доводиться Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №78 від 06.08.2024 року.

Вважаючи таке рішення відповідача незаконним, в частині відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до загального страхового стажу періоду роботи на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві за період з 01.12.2009 року по 31.12.2010 рік таз 01.06.2015 року по 31.12.2022 рік та проведенні відповідного перерахунку і виплати пенсії за віком, вона звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Залишаючи без задоволення позов, суд першої виходив з того, що тому підстави для проведення перерахунку із зарахуванням до страхового стажу зазначеного періоду роботи відсутні, оскільки згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу за період з 01.06.2015 по 30.04.2024 сплата страхових внесків відсутня та оскільки Харківське державне авіаційне виробниче підприємство () не проводило сплату страхових внесків за вищевказані періоди роботи.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками, з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

У ч.1, ч.2 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створення мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

В свою чергу, положеннями ст.6 КАС України врегульовано, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визначаються найвищими ціностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також регулювання порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі- Закон № 1058).

Відповідно до ст.1 Закону № 1058-ІУ страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом, і за який сплачено страхові внески.

Згідно із частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV, траховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 було затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі персоніфікований облік), є трудова книжка.

Згідно з п. 2 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Окрім того, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 червня 2022 року у справі №383/102/14-а.

Так, пенсійним органом не зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на підприємстві «Харківське державне авіаційне виробниче підприємство», оскільки за даними системи персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату страхових внесків.

Зі змісту оскаржуваного рішення №78 від 06.08.2024 року, встановлено, що відсутня інформація про сплату страхових внесків Харківським державним авіаційним виробничим підприємстом за період з 01.12.2009 року по 31.12.2010 року; з 01.06.2015 року по 30.04.2022 року; з 01.06.2022 по 31.07.2022 року; з 01.09.2022 року по 31.12.2022 року, а тому відсутні підстави для зарахування зазначених періодів до загального страхового стажу ОСОБА_1 .

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи встановлено, що відповідно до записів трудової книжки від 15.09.1971 року, ОСОБА_1 у період з 15.09.1971 року по час звернення до суду працювала на різних посадах на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві (а.с. 9 10).

Окрім того, відповідно з довідкою за формою ОК-5, за вказаний період ОСОБА_1 була нарахована та виплачена заробітна плата (а. с. 6-8).

Також, зі змісту довідки Харківського державного авіаційного підприємства від 22.04.2024 року № 072 встановлено, що ОСОБА_1 дійсно працює у Харківському державному авіаційному підприємстві, з 15.09.1971 року начальником слюсарно-зварювального цеху 2 групи по теперішній час.

При цьому, матеріали справи не містять посилань пенсійного органу на недоліки у заповненні трудової книжки позивачки чи на певні дефекти окремих її записів.

З наданого до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу, як і в оскаржуваному рішенні відповідач-2 зазначає, що оскільки Харківське державне авіаційне виробниче підприємство не проводило сплату страхових внесків за періоди роботи: з 01.12.2009 по 31.12.2010; з 01.06.2015 по 30.04.2022; з 01.06.2022 по 31.07.2022; з 01.09.2022 по 31.12.2022 роки, то і немає підстав для зарахування зазначених періодів до загального страхового стажу ОСОБА_1 .

Такі дії відповідача суд апеляційної інстанції вважає протиправними, виходячи з наступного.

Страхувальники, у розумінні статті 1 Закону №1058-ІV, це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

За положеннями статті 20 Закону №1058-ІV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески являються складовою умовою існування солідарної системи та підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну (або не в повному обсязі) сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

При цьому, відповідачем не заперечується, що позивачка в період з 15.09.1971 року по час звернення Пенсійного органу працювала на різних посадах на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві.

Разом з тим, обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок згідно із частиною другою статті 6 Закону № 2464-VI покладено на платника єдиного внеску.

Суд зазначає, що періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до відповідного стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.

Відтак, відсутність в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування - індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) відомостей про сплату роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення особи права на пенсію, оскільки остання не може нести за це відповідальність.

Аналогічні висновки приведено у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №242/5635/16-а.

У той же час, право позивача на пенсійне забезпечення не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівниками, відповідальними за порядок ведення трудової документації. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці або індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Крім того, частиною 3 ст. 44 Закону № 1058-ІV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Таким чином, пенсійний орган не позбавлений права в порядку ч.3 ст. 44 Закону №1058-IV вимагати від підприємств документи, необхідні для призначення пенсії особі.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права при ухваленні судового рішення, а тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №78 від 06.08.2024 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з більшого страхового стажу без зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.12.2009 року по 31.12.2010 рік та з 01.06.2015 року по 31.12.2022 рік на Харківському державному авіаційному підприємстві.

В частині позовних вимог позивачки про зобов`язання пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату пенсії, зарахувавши до страхового стажу відповідні періоди, то колегія суддів, виходить з наступного.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Колегія суддів враховує правову позицію, що міститься, зокрема у постановах Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №806/965/17 та від 27.09.2021 у справі №380/8727/20, відповідно до якої у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому особою дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання особою усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вже було прийняте рішення №78 від 06.08.2024 року, згідно якого позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії за віком з більшого страхового стажу, то за встановлених по справі обставин, ефективним способом захисту є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з більшого страхового стажу, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.12.2009 року по 31.12.2010 рік та з 01.06.2015 року по 31.12.2022 рік на Харківському державному авіаційному підприємстві та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 року по справі №520/23260/24 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 понесла судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 1211,20 грн та апеляційної скарги 1860,80 грн, що підтверджується відповідними квитанціями.

Враховуючи, що за наслідками апеляційного перегляду, апеляційна скарга задоволена, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів солідарно витрати зі сплати судового збору у розмірі 3072 грн., а саме стягнути з ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 00 коп, та ГУ ПФУ України в Харківській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 по справі № 520/23260/24 - скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №78 від 06.08.2024 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з більшого страхового стажу без зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.12.2009 року по 31.12.2010 рік та з 01.06.2015 року по 31.12.2022 рік на Харківському державному авіаційному підприємстві.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з більшого страхового стажу, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.12.2009 року по 31.12.2010 рік та з 01.06.2015 року по 31.12.2022 рік на Харківському державному авіаційному підприємстві та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій