Справа № 420/40823/24
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якого діє адвокат Рева Світлана Леонідівна, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - відповідач, ГУ ДПС в Одеській області), в якому, з врахуванням заяви від 29.05.2025, просить:

визнати протиправними та скасувати вимоги Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2020 № Ф-26059-51У на суму 35588,74 грн, від 11.10.2021 № Ф-26059-51 на суму 37788,74 грн, від 11.10.2021 року № Ф-26059-51У на різницю боргу у сумі 2200,00 грн щодо ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області здійснити коригування відомостей в картці платника Єдиного соціального внеску шляхом виключення з неї відомостей про наявність у ОСОБА_1 боргу зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 37788,74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 05.05.2003 по теперішній час ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області, Суворовській ДПІ. Податковим органом нараховано в автоматичному режимі єдиний внесок у розмірі 37788,74 грн. З 28.02.2019 позивач проходив військову службу за контрактом, тобто за період з лютого 2019 року по теперішній час за позивача було сплачено ЄСВ за місцем його роботи - Військовою частиною, тому нарахування в цей період йому ЄСВ як фізичній особі - підприємцю є неправомірним, не ґрунтується на законі та пред`явлені вимоги про сплату боргу (недоїмки) підлягають скасуванню.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У зв`язку із зверненням до суду з адміністративним позовом, який не відповідає вимогам процесуального законодавства, ухвалою суду від 06.01.2025 вказаний позов було залишено без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

На виконання ухвали суду від 06.01.2024 представник позивача надала клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою від 27.01.2025 причини пропуску строку звернення до суду визнано поважними, поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувано докази.

Станом на дату розгляду справи відповідач відзиву на позовну заяву та витребувані докази до суду не надав.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

Як встановлено судом, з 05.05.2003 ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа - підприємець та перебував на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області.

Відповідно до відповіді № 1391358 від 19.05.2025 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04.04.2025 внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 .

У період з 2017-2020 роки ФОП ОСОБА_1 нараховано в автоматичному режимі єдиний внесок у загальному розмірі 37788,74 грн, а саме:

09.02.2018 у суму 8448 грн за 2017 рік;

19.04.2018 у сумі 2457,18 грн за 1 квартал 2018 року;

19.07.2018 у сумі 2457,18 грн за 2 квартал 2018 року;

19.10.2018 у сумі 2457,18 грн за 3 квартал 2018 року;

21.01.2019 у сумі 2457,18 грн за 4 квартал 2018 року;

12.04.2019 у сумі 2754,18 грн за 1 квартал 2019 року;

19.07.2019 у сумі 2757,18 грн за 2 квартал 2019 року;

21.10.2019 у сумі 2757,18 грн за 3 квартал 2019 року;

20.01.2020 у сумі 2757,18 грн за 4 квартал 2019 року;

21.04.2020 у сумі 2078,12 грн за 1 квартал 2020 року;

20.07.2020 у сумі 1039,06 грн за 2 квартал 2020 року;

19.10.2020 у сумі 3178,12 грн за 3 квартал 2020 року;

19.01.2021 у сумі 2200,00 грн за 4 квартал 2020 року.

В зв`язку з наявністю боргу (недоїмки), на підставі даних ІКС ДПС ОСОБА_1 в автоматичному режимі сформовані вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2020 № Ф-26059-51У на суму 35588,74 грн, від 11.10.2021 № Ф-26059-51 на суму 37588,74 грн та від 11.10.2021 № Ф-26059-51У на суму 2200,00 грн.

Не погоджуючись із цими вимогами про сплату боргу (недоїмки), позивач звернувся до суду.

При вирішенні цього спору суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Пунктом 14.1.195 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що працівник - це фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону;

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 3 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI (у редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується:

для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами;

для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

За приписами частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (далі - Інструкція №449) у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

За змістом пункту 3 розділу VI Інструкції №449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій); платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Абзацом першим пункту 4 розділу VI Інструкції №449 визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Судом встановлено, що з 05.05.2003 ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа - підприємець та перебував на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області.

Відповідно до відповіді № 1391358 від 19.05.2025 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04.04.2025 внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 .

З 28.02.2019 ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України, що підтверджується контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 28.02.2019.

Відповідно до індивідуальних відомостей про страховану особа форми ОК-7 позивач у період з лютого 2019 року по липень 2019 року отримував грошове забезпечення (з позначкою про сплату страхових внесків «Так») від Військової частини НОМЕР_1 , у період з серпня 2019 року по квітень 2023 року отримував грошове забезпечення (з позначкою про сплату страхових внесків «Так») від Військової частини НОМЕР_2 .

Соціальне страхування є складовим елементом системи соціального захисту.

Сплата єдиного внеску є формою участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Мета такої участі полягає у гарантуванні особі матеріального забезпечення у разі настання страхового випадку (як то безробіття, тимчасова непрацездатність, нещасний випадок на виробництві чи професійне захворювання, досягнення пенсійного віку тощо).

У той же час відносини щодо адміністрування єдиного внеску при одночасному перебуванні фізичної особи в трудових відносинах та наявності у неї статусу фізичної особи-підприємця Законом № 2464-VI не врегульовано.

Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, розмір єдиного внеску не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Таким чином, метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наведене правове врегулювання дає підстави для висновку, що, з урахуванням особливостей форми діяльності осіб, що зареєстровані як фізичні особи підприємці, проте фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та доходи не отримують, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

Особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Інше тлумачення норм Закону № 2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДПС і зареєстровані як фізичні особи-підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

За доводами контролюючого органу, усупереч обов`язків платника єдиного внеску, ОСОБА_1 не нарахував та не сплатив у встановлений строк єдиний внесок у розмірі мінімального страхового внеску:

09.02.2018 у суму 8448 грн за 2017 рік;

19.04.2018 у сумі 2457,18 грн за 1 квартал 2018 року;

19.07.2018 у сумі 2457,18 грн за 2 квартал 2018 року;

19.10.2018 у сумі 2457,18 грн за 3 квартал 2018 року;

21.01.2019 у сумі 2457,18 грн за 4 квартал 2018 року;

12.04.2019 у сумі 2754,18 грн за 1 квартал 2019 року;

19.07.2019 у сумі 2757,18 грн за 2 квартал 2019 року;

21.10.2019 у сумі 2757,18 грн за 3 квартал 2019 року;

20.01.2020 у сумі 2757,18 грн за 4 квартал 2019 року;

21.04.2020 у сумі 2078,12 грн за 1 квартал 2020 року;

20.07.2020 у сумі 1039,06 грн за 2 квартал 2020 року;

19.10.2020 у сумі 3178,12 грн за 3 квартал 2020 року;

19.01.2021 у сумі 2200,00 грн за 4 квартал 2020 року.

В зв`язку з наявністю боргу (недоїмки), на підставі даних ІКС ДПС ОСОБА_1 в автоматичному режимі сформовані вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2020 № Ф-26059-51У на суму 35588,74 грн, від 11.10.2021 № Ф-26059-51 на суму 37588,74 грн та від 11.10.2021 № Ф-26059-51У на суму 2200,00 грн.

Як вбачається з листа Головного управління ДПС в Одеській області від 12.12.2024 № 46447/6/15-32-13-05-06 відповідно до даних ІКС ДПС станом на 09.12.2024 по ОСОБА_1 обліковується заборгованість по єдиному внеску у сумі 35588,74 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач з 28.02.2019 ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України та, відповідно, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сплачувався Військовою частиною НОМЕР_1 та Військовою частиною НОМЕР_2 .

При цьому, контролюючим органом за 2017-2020 роки позивачу, як фізичній особі-підприємцю, нараховувався до сплати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність у позивача обов`язку зі сплати єдиного внеску, починаючи з 28.02.2019.

При цьому, до 28.02.2019 позивач повинен був сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу, а саме:

за 2017 рік (4 квартали) - 8448 грн;

за 2018 рік (4 квартали) 9828,72 грн;

за 2019 рік (1 місяць) 918,06 грн.

Таким чином, позивач повинен був сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 19194,78 грн, а відтак вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2020 № Ф-26059-51У є протиправною та підлягає скасуванню на суму 16393,96 грн.

Як вбачається з матеріалів справи контролюючим органом винесено вимоги від 11.10.2021 № Ф-26059-51 на суму 37588,74 грн та від 11.10.2021 № Ф-26059-51У на суму 2200,00 грн.

При цьому, починаючи з 28.02.2019, у позивача відсутній обов`язок щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу.

Порядок стягнення заборгованості з платників визначений розділом VI Інструкції №449, відповідно до пунктів 1, 2 якого до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення податковим органом своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий податковий орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена податковими органами у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

За змістом пункту 3 розділу VI Інструкції № 449, податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадках, передбачених абзацом третім пункту 3 розділу VI Інструкції № 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у пункті 1 статті 4 Закону, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) крім загальних реквізитів має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Згідно із приписами пункту 4 розділу VI Інструкції №449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з ІТС за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера «У» (узгоджена вимога).

В третій частині літера «У» (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання: платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження; вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Пунктом 7 розділу VI Інструкції №449 визначено, що якщо протягом наступного базового звітного періоду сума боргу (недоїмки) платника зросла, після проходження відповідних процедур узгодження та оскарження вимога про сплату боргу (недоїмки) подається до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства тільки на суму зростання боргу (недоїмки).

Під сумою зростання боргу (недоїмки) для цілей цього пункту необхідно розуміється:

позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними ІТС станом на кінець календарного місяця та сумою боргу, зазначеною у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі, зменшене на суму сплат(и) після такого пред`явлення, якщо сума сплат(и) не більша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі;

позитивне значення різниці між сумою боргу платника за даними ІТС станом на кінець календарного місяця та сумою сплат(и) після пред`явлення до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимоги, зменшене на суму боргу, зазначену в такій вимозі, якщо сума сплат(и) менша за суму боргу, зазначену у пред`явленій до органу державної виконавчої служби або до органу Казначейства вимозі.

Як видно з матеріалів справи і не спростовано відповідачем, первісно вимогою від 13.11.2020 № Ф-26059-51У позивачу визначено борг в загальній сумі 35588,74 грн, який утворився за періоди: 2017 рік, 1, 2, 3, 4 квартали 2018 року, 1, 2, 3, 4 квартали 2019 року, 1, 2 та 3 квартали 2020 року.

Надалі відповідач збільшив позивачу суму боргу на 2200,00 грн за 4 квартал 2020 року - до 37788,74 грн, та на підставі розділу VI Інструкції №449 виставив вимоги від 11.10.2021 № Ф-26059-51 на суму 37788,74 грн та від 11.10.2021 № Ф-26059-51У (на різницю суми боргу).

Таким чином, причиною прийняття вимог від 11.10.2021 № Ф-26059-51 та від 11.10.2021 № Ф-26059-51У було зростання боргу (недоїмки).

Оскільки протягом 2019-2020 років позивач проходив військову службу за контрактом (був найманим працівником), то збільшення йому суми боргу за останній квартал 2020 року та виставлення вимог на суму зростання боргу (недоїмки) є протиправним.

Отже, судом не встановлено та відповідачем не доведено правомірних підстав для винесення вказаних спірних вимог, а тому з урахуванням також і вищевикладеного останні є протиправними та підлягають скасуванню, як такі, що прийнятті без законних для цього підстав.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області здійснити коригування відомостей в картці платника єдиного соціального внеску шляхом виключення з неї відомостей про наявність у ОСОБА_1 боргу зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 37788,74 грн суд зазначає наступне.

Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5 (далі - Порядок), визначає правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку оперативний облік платежів здійснюється податковими органами в інформаційній системі.

Метою ведення оперативного обліку і складання звітності податкових органів є забезпечення користувачів повною, достовірною та неупередженою інформацією щодо стану розрахунків платників з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування для прийняття оптимальних управлінських рішень.

Для забезпечення достовірності відображення облікових показників в ІКП структурними підрозділами за напрямами роботи здійснюється попередній та загальний контроль у терміни, встановлені цим Порядком.

Згідно з пунктами 4-5 розділу І Порядку відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

Моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми інформаційної системи забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи.

Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів.

Дії працівників територіальних органів ДПС під час відображення в інформаційній системі первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку передбачено, що для забезпечення ведення оперативного обліку податків, зборів, платежів, єдиного внеску в ІКС ДПС відкриваються ІКП за кожним кодом класифікації доходів бюджету / технологічним кодом єдиного внеску щодо кожного платника, територіального органу ДПС, що відповідає місцю обліку платника або обліку об`єкта оподаткування, коду території територіальної громади згідно з Кодифікатором адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 26 листопада 2020 року № 290 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 12 січня 2021 року № 3).

Податковому органу, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Порядку ІКП за основним та неосновним місцем обліку закривається структурним підрозділом, що здійснює облік платежів, не пізніше наступного робочого дня після отримання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) про припинення шляхом ліквідації юридичної особи або проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця з урахуванням умов, визначених у цьому пункті.

При цьому в ІКС ДПС ІКП закриваються із встановленням дати закриття за умов:

погашення сум податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафних санкцій та пені та/або списання сум податкового боргу, штрафних санкцій та пені;

повернення платнику помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та/або списання до бюджетів за заявою платника;

повернення платнику помилково та/або надміру сплачених коштів єдиного внеску та/або списання до фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за заявою платника;

відсутності розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань, податкового боргу або іншої заборгованості, контроль за справлянням якої покладено на податкові органи, яка може бути розстрочена (відстрочена) згідно з чинним законодавством, не погашених на дату закриття ІКП;

повноти відображення в ІКП результатів контрольно-перевірочної роботи.

Інформація щодо нарахувань та надходжень платежів до бюджетів за платниками, у яких закриті ІКП, враховується в звітності податкових органів до кінця відповідного року, у якому відбулось таке нарахування та/або сплата.

Механізм перенесення до ІКП, визначених за результатами контрольно-перевірочної роботи, сум грошових зобов`язань, податкових та інших платежів, єдиного внеску, методи контролю відповідності показників результатів контрольно-перевірочної роботи даним ІКП передбачений розділом V Порядку, відповідно до пункту 1 розділу 4 якого працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження податкового органу, до компетенції яких належать розгляд скарг під час проведення процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах, під час проведення процедури судового оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних ІКС ДПС вносять дані до ІКС ДПС, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених ІКС ДПС із записами підсистеми, що відображає результати контрольно-перевірочної роботи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.02.2018 у справі №816/2042/16, у платника податків наявний матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Відтак, з метою належного захисту прав, свобод, інтересів позивача, позовна вимога щодо зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області здійснити коригування відомостей в картці платника єдиного соціального внеску шляхом виключення з неї відомостей про наявність у ОСОБА_1 боргу зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 37788,74 грн підлягає частковому задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління ДПС в Одеській області здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника єдиного соціального внеску шляхом виключення з неї відомостей про наявність у ОСОБА_1 боргу зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 18593,96 грн.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, і не довів правомірність свого рішення, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір».

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати вимоги Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2020 № Ф-26059-51У на суму 16393,96 грн, від 11.10.2021 № Ф-26059-51 на суму 37788,74 грн, від 11.10.2021 № Ф-26059-51У на різницю боргу у сумі 2200,00 грн щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області здійснити коригування відомостей в інтегрованій картці платника єдиного соціального внеску шляхом виключення з неї відомостей про наявність у ОСОБА_1 боргу зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 18593 (вісімнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто три) грн 96 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний