Справа № 440/6969/25
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

. 12 червня 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/6969/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме :

визнати протиправними дії військової частина НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за період з 14.10.2022 по 09.05.2023 грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, щомісячної премії), виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 14.10.2022 по 09.05.2023 грошове забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби, надбавка за виконання особливо важливих завдань, щомісячна премія), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначені з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 01.01.2022 та 01.01.2023 відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14, до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та з урахуванням раніше проведених виплат.

Підставою звернення до суду з цим позовом є переконання позивача про порушення відповідачем-суб`єктом владних повноважень його прав та законних інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Питання дотримання позивачем строку звернення до суду вирішено дослідити під час підготовки справи до розгляду.

Відповідач до суду надав відзив на позовну заяву в якій заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з тим, що на думку відповідача позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом. Аргументував свою позицію тим, що позивачу було відому про порушення його прав з 09.05.2023 , з моменту отримання грошового атестату під час переміщення до військової частини НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 30.05.2025 позов залишено без руху після відкриття провадження у справі. Недоліки запропоновано усунути шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду позовної заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом та доказів, які свідчать про поважність причин пропуску цього строку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 продовжено строк позивачу для усунення недоліків позовної заяви.

04.06.2025 до суду надійшла заява позивача про поновлення процесуального строку звернення до суду. В обґрунтування якої вказує на те, що про порушення своїх прав позивач дізнався лише у травні 2025 року після звільнення 18.04.2025 з військової служби. Щодо довідки про грошове забезпечення позивача №952 від 12.07.2023, позивач вказує на те, що остання була надана для отримання відомостей про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди у справі № 440/18123/23. Звертає увагу суду на те, що в даній довідці зазначено лише загальний розмір грошового забезпечення, без зазначення всіх складових, що входили до грошового забезпечення та яких величин здійснювався розрахунок, тобто відсутнє зазначення розміру посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років та інших додаткових видів грошового забезпечення та премії. З вищевказаної довідки не вбачається з якого саме розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб обраховані посадовий оклад та оклад за військовим званням.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 у відповідача було витребувано у відповідача письмові пояснення щодо заяви позивача про поновлення процесуального строку від 04.06.2025.

11.06.2025 до суду на виконання вимог ухвали від відповідача надійшли додаткові пояснення щодо заяви про поновлення процесуального строку звернення до суду, в яких відповідач заперечує проти його поновлення та вказує на пропущення позивачем останнього.

Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку для звернення до суду та клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 233 КЗпП встановлено тримісячний строк для звернення до суду для вирішення трудових спорів.

Суд вважає, що застосування такого строку є доречним в даній справі, оскільки предметом оскарження є грошове забезпечення позивача.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатися на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, згідно з частинами першою та другою якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Як свідчать матеріали справи, позивач 09.05.2023 переміщений до військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби. При переміщенні позивачу був наданий грошовий атестат у відповідності до наказу Міністерства оборони України від 15.09.2022 № 280 «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України», а саме, відповідно до п. 2 розділу 5 якого під час відправки одного військовослужбовця у нього повинні бути: припис, документи, що посвідчують особу військовослужбовця, військово-перевізні документи, продовольчий і речовий атестати, грошовий атестат, а в опечатаному пакеті - обліково-послужна (крім осіб офіцерського складу) і службова картки, медична книжка. У приписах офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу вказується, коли, кому та за яким вихідним номером надіслано їх особову справу.

Суд зазначає, що в розпорядженні позивача була наявна довідка про його грошове забезпечення № 95 від 12.07.2023, з якою він звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом 08.12.2023 (справа №440/18123/23). Доказів дати отримання вищевказаної довідки відповідачем також не надано.

Як було вказано судом раніше в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 30.05.2025, що строк звернення до суду слід відраховувати з 08.12.2023, з моменту звернення до суду з позовною заявою у справі № 440/6969/25. Оскільки факт подання позивачем позову до суду 08.12.2023 беззаперечно свідчить про його обізнаність зі змістом довідки про грошове забезпечення №95 від 12.07.2023, яка була додана до позовної заяви від 08.12.2023 у справі №440/18123/23.

Однак позивач не погодився з таким фактом, так вказує на те, що довідка про грошове забезпечення позивача №952 від 12.07.2023 була надана для отримання відомостей про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди у справі № 440/18123/23. Звертає увагу суду на те, що в даній довідці зазначено лише загальний розмір грошового забезпечення, без зазначення всіх складових, що входили до грошового забезпечення та яких величин здійснювався розрахунок, тобто відсутнє зазначення розміру посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років та інших додаткових видів грошового забезпечення та премії. З вищевказаної довідки не вбачається з якого саме розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб обраховані посадовий оклад та оклад за військовим званням.

Однак ознайомившись з додатковими поясненнями, наданими відповідачем на виконання вимог ухвали про витребування доказів від 09.06.2025, суд зазначає наступне.

Як зазначив відповідач, при переміщенні позивачу був наданий грошовий атестат у відповідності до наказу Міністерства оборони України від 15.09.2022 № 280 «Про затвердження Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України», а саме, відповідно до п. 2 розділу 5 якого під час відправки одного військовослужбовця у нього повинні бути: припис, документи, що посвідчують особу військовослужбовця, військово-перевізні документи, продовольчий і речовий атестати, грошовий атестат, а в опечатаному пакеті - обліково-послужна (крім осіб офіцерського складу) і службова картки, медична книжка. У приписах офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу вказується, коли, кому та за яким вихідним номером надіслано їх особову справу.

Без вказаного грошового атестату переміщення неможливе, та військовослужбовця на новому місці служби не приймуть, та не поставлять на грошове забезпечення.

В довідці про грошове забезпечення, зазначена загальна сума, яку позивач отримував за місяць, оскільки на той час детальне розшифрування позивач не вимагав.

Станом на 2023 рік, загальновідомою інформацією було те, що прожитковий мінімум для обрахунку грошового забезпечення був саме 1762 грн, встановлений на 01.01.2018, як і є по сьогодні, оскільки ніхто не змінював постанову КМУ від від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Відтак, суд приходить до висновку, що позивач був обізнаний про своє грошове забезпечення ще 09.05.2023.

А отже, суд вважає, що позивач пропустив процесуальний строк звернення до суду та в даному випадку відсутні підстави для поновлення позивачу процесуального строку для звернення до суду з даною позовною заявою.

Таким чином, позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, викладені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 30.05.2025, у встановлений судом строк. Тобто дана позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Отже, суд вважає, що даний позов підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 7 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви позивача про поновлення процесуального строку звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Чеснокова