Справа № 160/1049/25
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/1049/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року (суддя Калугіна Н.Є., повне судове рішення складено 19 лютого 2025 року) у справі № 160/1049/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ) про:

визнання протиправними дій щодо відмови нарахувати та виплатити щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року по справі № 160/28021/23, оформлену листом від 10 січня 2025 року № 1740-52914/Г-01/8-0400/25, та з урахуванням 90% розміру пенсії та без обмеження максимальним розміром пенсії, а також без обмеження будь-яким строком;

зобов`язання перерахувати та виплатити на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року по справі № 160/28021/23 щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року №713, y розмірі 2000,00 грн, починаючи з місяця припинення такої доплати (01 липня 2021 року), та з урахуванням 90% розміру пенсії та без обмеження максимальним розміром пенсії, а також без обмеження будь-яким строком;

визнання протиправними дій щодо відмови нарахувати з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року та з 01 березня 2024 року в повному розмірі індексацію пенсії в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року № 118, постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року № 168 та постановою Кабінетом Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 23 лютого 2024 року № 185, та з урахуванням 90% розміру пенсії та без обмеження максимальним розміром пенсії, а також без обмеження будь-яким строком;

зобов`язання перерахувати та виплатити з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року та з 01 березня 2024 року в повному розмірі індексацію пенсії в порядку визначеному, постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року № 118, постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року № 168 та постановою Кабінетом Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 23 лютого 2024 року № 185, та з урахуванням 90 % розміру пенсії та без обмеження максимальним розміром пенсії, а також без обмеження будь-яким строком.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо виплати ОСОБА_1 з 01.03.2024 року пенсії з обмеженням її максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити з 01.03.2024 року ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт вказує на неврахування судом першої інстанції приписів ч. 7 ст. 43 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», стосовно обмеження пенсій максимальним розміром, а також п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, що призвело до необґрунтованого неврахування приписів статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», стосовно обмеження пенсій максимальним розміром.

Звертає увагу, що відповідачем не приймалось рішення про перерахунок пенсії позивача на підставі довідки від 19 липня 2021 року № 33/24/С-3056, тому питання встановлення розміру пенсії до виплати є похідним та має вирішуватися перерахунку пенсії.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" пенсійний орган провів перерахунок пенсії позивача з 01.03.2024, розмір якої станом на 01.12.2024 склав: основний розмір пенсії 23582,48 грн (90% від 26202,75 грн).

Крім того, позивачу нараховані наступні надбавки: індексація базового ОСНП 2022 (23582,48*0,140) 3301,55 грн; індексація базового ОСНП 2023 (26884,03*0,1970) 1500,00 грн; індексація базового ОСНП 2024 (28384,03*0,0796) 1500,00 грн, щомісячна доплата відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду) у розмірі 2000,00 грн. Підсумок пенсії з надбавками склав 31884,03 грн, належний до виплати розмір пенсії з урахуванням максимального розміру пенсії становить 23610 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 у справі № 160/6894/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.04.2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.07.2021 №ФД107426, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум та без обмеження максимальним розміром.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.02.2024 у справі № 160/28021/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити з 01.07.2021 року ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб".

На виконання рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії.

12.12.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.02.2024 по справі №160/28021/23, перерахувати та виплатити з 01 березня 2022 року в повному розмірі індексацію в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2022 році» від 16.02.2022 №118, з урахуванням раніше виплачених сум; перерахувати та виплатити з 01 березня 2023 року в повному розмірі індексацію в порядку визначеному, постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 №168, з урахуванням раніше виплачених сум, перерахувати та виплатити з 01 березня 2024 року в повному розмірі індексацію в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 23.02.2024 № 185, з урахуванням раніше виплачених сум.

Перерахунок та виплату пенсії позивач просив провести у розмірі 90% від грошового забезпечення, визначеного для перерахунку пенсії, та без обмеження максимального розміру пенсії, а також без обмеження будь-яким строком.

Листом від 10.01.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено позивача, що 01.03.2022 та з 01.03.2023 пенсію позивача проіндексовано відповідно до постанов №118, №168, але перерахунок не призвів до її збільшення, оскільки розмір пенсії, обчислений на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 у справі №160/6894/22, перевищує максимальний розмір, визначений статтею 43 Закону №2262.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.02.2024 у справі № 160/28021/23 позивачу з 01.07.2021 нараховано щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Повідомлено, що оскільки зазначеним рішенням суду не було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати позивачу щомісячну доплату відповідно до постанови №713 у сумі 2000,00 грн понад максимальний розмір пенсії, визначений статтею 43 Закону №2262, тому розмір пенсії та доплати за період з 01.03.2024 по 31.08.2024 обчислено в межах максимального розміру. З урахування зазначеного, доплата пенсії на виконання рішення суду у сумі 165,12 грн обчислена тільки за період з 01.03.2024 по 31.08.2024, оскільки за період з 01.07.2021 по 29.02.2024 розмір пенсії обчислено без обмеження максимальним розміром. Також повідомлено, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.02.2024 у справі №160/28021/23 не зобов`язано органи Пенсійного фонду України провести позивачу індексацію пенсії відповідно до постанов №118, №168 та №185 понад максимальний розмір пенсії, визначений статтею 43 Закону №2262. 3 01.09.2024 виплата пенсії здійснюється у розмірі 23610,00 грн, який обчислено на виконання рішення суду та з урахування вимог постанови №185.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини щодо обмеження пенсії максимальним розміром регулюються нормами Закону №2262-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, а не нормами Закону №3668, тобто обмеження пенсії максимальним розміром є протиправним.

Разом з тим, суд першої інстанції вказав, що право позивача на виплату 2000,00 грн відповідно до постанови №713 встановлено на підставі рішення суду у справі № 160/28021/23, однак припинення її виплати відбулось у зв`язку із обмеженням позивачу пенсії максимальним розміром, вже після проведення індексації пенсії у 2024 році, що підтверджується розрахунком пенсії позивача станом на 01.12.2024.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги стосовно визнання протиправними дій відповідача щодо припинення позивачу доплати, передбаченої постановою №713 та встановленої на підставі рішення суду у справі № 160/28021/23, а також щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті з 01.03.2024 року пенсії з урахуванням індексації, передбаченої постановою КМУ від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з урахуванням індексації, передбаченої постановою КМУ від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з урахуванням індексації, передбаченої постановою КМУ від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсійних страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та виходячи із 90% грошового забезпечення та без обмеження будь-яким строком, не можуть бути задоволені, адже спірним у даній справі є питання щодо дій відповідача стосовно обмеження позивачу пенсії максимальним розміром саме після нарахування на підставі рішення суду 2000,00 грн та проведеної у 2022, 2023, 2024 індексації, а судом не встановлено порушених прав позивача в цій частині позовних вимог.

Відповідачем оскаржене рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, тобто щодо протиправності обмеження максимального розміру пенсії.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає обґрунтованим висновок про задоволення частини позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 90% грошового забезпечення.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" проведено перерахунок пенсії позивача з 01 березня 2024 року, розмір якої станом на 01 грудня 2024 року склав 23582,48 грн (90% від 26202,75 грн).

Виходячи з розрахунку пенсії, позивачу нараховані наступні надбавки: індексація базового ОСНП 2022 (23582,48*0,140) - 3301,55 грн; індексація базового ОСНП 2023 (26884,03*0,1970) - 1500,00 грн; індексація базового ОСНП 2024 (28384,03*0,0796) - 1500,00 грн, щомісячна доплата відповідно до ПКМУ №713 (згідно з рішенням суду) у розмірі 2000,00 грн. Підсумок пенсії з надбавками склав 31884,03 грн, належний до виплати розмір пенсії з урахуванням максимального розміру пенсії становить 23610 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 у справі № 160/6894/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.04.2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.07.2021 №ФД107426, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум та без обмеження максимальним розміром.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.02.2024 у справі № 160/28021/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити з 01.07.2021 року ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб".

На виконання рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії.

Позивач 12 грудня 2024 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.02.2024 по справі №160/28021/23, перерахувати та виплатити з 01 березня 2022 року в повному розмірі індексацію в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2022 році» від 16.02.2022 №118, з урахуванням раніше виплачених сум; перерахувати та виплатити з 01 березня 2023 року в повному розмірі індексацію в порядку визначеному, постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 №168, з урахуванням раніше виплачених сум, перерахувати та виплатити з 01 березня 2024 року в повному розмірі індексацію в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 23.02.2024 № 185, з урахуванням раніше виплачених сум.

Перерахунок та виплату пенсії позивач просив провести у розмірі 90% від грошового забезпечення, визначеного для перерахунку пенсії, та без обмеження максимального розміру пенсії, а також без обмеження будь-яким строком.

Листом від 10 січня 2025 року ГУ ПФУ повідомлено позивача, що 01.03.2022 та з 01.03.2023 пенсію позивача проіндексовано відповідно до постанов №118, №168, але перерахунок не призвів до її збільшення, оскільки розмір пенсії, обчислений на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 у справі №160/6894/22, перевищує максимальний розмір, визначений статтею 43 Закону №2262.

Спірним під час апеляційного перегляду справи є виключно питання правомірності обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закону № 2262-ХІІ).

08 липня 2011 року прийнято Закон № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01 жовтня 2011 року.

Відповідно до статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20 грудня 2016 року.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, яким визнав такими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин, змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Відтак, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Відповідачем у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що приведені вище норми Закону № 2261-ХІІ та Закону № 3668-VI суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13 лютого 2019 року Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Висновок суду в цій справі відповідає правовому висновку, викладеному Верховним Судом в постанові від 30 серпня 2022 року в справі № 440/994/20.

Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром, встановленим Законом № 3668-VI.

Доводи апелянта щодо правомірності обмеження пенсії позивача максимальним розміром спростовані приведеними висновками суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року у справі № 160/1049/25 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року у справі № 160/1049/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 11 червня 2025 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 11 червня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко