Справа № 120/7636/25
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відвід судді

м. Вінниця

12 червня 2025 р. Справа № 120/7636/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні заяву представника відповідача про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправним та скасування рішення зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправним та скасування рішення зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 05.06.2025 забезпечено адміністративний позов ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України про визнання протиправним та скасування рішення шляхом зупинення дії рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №V-005/2025 від 16.05.2025 про притягнення адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН №000188, видане Радою адвокатів Вінницької області 18.10.2017) до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку - до набрання законної сили судовим рішенням у цій адміністративній справі.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, представником відповідача подано заяву про відвід судді Заброцької Л.О. Мотивуючи заяву про відвід представник відповідача зазначає, що постановлення суддею ухвали від 05.06.2025 про забезпечення позову викликає у відповідача сумніви у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді даної справи.

Вирішуючи заяву про відвід, суд керується наступними мотивами.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до частини четвертої цієї ж статті, незгода сторони із процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді у іншій справах, публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У відповідності до ч. 3-4 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Дослідивши заяву представника відповідача про відвід судді, а також доводи наведені в обґрунтування заявленого відводу щодо наявності сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді Заброцької Л.О. під час розгляду цієї справи, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Як уже зазначалось вище, підставою для подання заяви про відвід судді стала ухвала від 05.06.2025 року, якою забезпечено адміністративний позов ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України про визнання протиправним та скасування рішення шляхом зупинення дії рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №V-005/2025 від 16.05.2025 про притягнення адвоката ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН №000188, видане Радою адвокатів Вінницької області 18.10.2017) до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку - до набрання законної сили судовим рішенням у цій адміністративній справі.

При цьому в ухвалі від 05.06.2025 суд зазначив, що хоча наслідки ухвалення рішення по суті і наслідки вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії оскаржуваного індивідуального акта є певною мірою схожими і полягають у не розповсюдженні дії та наслідків оскаржуваного рішення на позивача, вони, при цьому, не є тотожними і саме по собі вжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії оскаржуваного рішення, у жодному разі не призводять до вирішення спору по суті, оскільки такий спосіб забезпечення позову прямо передбачений положеннями чинного процесуального законодавства, в ухвалі про забезпечення позову не констатується та не встановлюється факт протиправності оскаржуваного рішення, і, головне, дія заходів забезпечення позову обмежена у часі і жодним чином не є остаточною. Відповідний процесуальний документ лише тимчасово зупиняє настання негативних наслідків для заявника, до перевірки правомірності вчинених відповідачем як суб`єктом владних повноважень відповідних дій, - до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Розглянувши подану заяву, суд зауважив, що, виходячи з конкретних обставин цієї справи, ненадання тимчасового захисту може призвести до настання негативних наслідків для позивача, які будуть незворотними та фактично нівелюють саму суть звернення до суду з цим позовом у випадку прийняття рішення на користь позивача.

В свою чергу, стосовно співмірності вжитого заходу забезпечення позову судом зауважено, що забезпечення адміністративного позову у зазначений спосіб не змінює обсяг прав та обов`язків сторін у спорі та зацікавлених осіб. Застосування заходів забезпечення позову у даній справі матиме наслідком лише відтермінування виконання оскаржуваного рішення, якщо за результатом розгляду справи по суті суд відмовить у задоволенні заявлених позовних вимог.

Тобто судом не надавалась оцінка прийнятому рішенню, а вжиті заходи забезпечення позову є тимчасовими до встановлення наявності або відсутності факту протиправності оскаржуваного рішення. При цьому, у разі прийняття рішення по суті про відмову позовних вимог оскаржуване рішення не втрачає своєї дії та застосовані заходи можуть бути застосовані до позивача.

Відтак, вжитий захід забезпечення позову, на переконання суду, є обгрунтованим та співмірним з предметом спору.

При цьому відповідач не позбавлений права на оскарження ухвали суду від 05.06.2025 в апеляційному порядку у разі незгоди з прийнятим рішенням.

Відтак, на думку суду, прийняття ухвали від 05.06.2025 року, якою забезпечено позов ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України не свідчить, що суд є упередженим чи необ`єктивним при розгляді цієї справи.

Також слід зазначити, що з боку суду в даній справі відсутня будь-яка особиста зацікавленість чи упередженість.

Суд зауважує, що, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42); у контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996-III).

Отже, при наданні оцінки об`єктивності судді під час здійснення правосуддя необхідно розрізняти два критерії: 1) об`єктивна безсторонність, яка полягає у встановленні фактів, які можуть ставити під сумнів незалежність судді; 2) суб`єктивна безсторонність, яка полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.

При цьому, особиста безсторонність судді презюмується поки не надано доказів протилежного (згадане вище рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v.Switzerland), п. 42).

Відтак, не може бути підставою для відводу заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджена жодними належними і допустимими доказами.

Натомість, заявляючи відвід судді, відповідач не надав доказів на підтвердження обставин, які б об`єктивно викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості судді. Наведені у заяві обставини не свідчать про наявність підстав для відводу, передбачених у п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України, а сам відвід пов`язується виключно з суб`єктивним сприйняттям відповідачем ухваленого судового рішення та дій судді під час прийняття до провадження справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Частиною четвертою статті 40 КАС України визначено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Відтак, з урахуванням приписів ч. 4 ст. 40 КАС України вирішення питання про відвід головуючої судді Заброцької Л.О. в цій справі має здійснюватися суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, який визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 41, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву про відвід судді Заброцькій Людмилі Олександрівні в адміністративній справі № 120/7636/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про визнання протиправним та скасування рішення зобов`язання вчинити дії, передати для вирішення іншим суддею, визначеним в порядку, встановленому ст. 31 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна