Справа № 159/3032/25
Суддя: Чалий А. В.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/3032/25
Провадження № 2-а/159/176/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 рокум.Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

за участі секретаря судового засідання Конашук М.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

13.05.2025 через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 в якій він просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 1215 від 01.05.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

В обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 14.04.2025 відносно нього складено протокол №1215 про адміністративне правопорушення. 01.05.2025 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 за наслідками розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно позивача було винесено постанову №1215 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу в розмірі 17000, 00 гривень. Позивач вважає, що у даному випадку, при притягненні його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП, не забезпечено об`єктивного з`ясування обставин справи, не встановлено та не доведено події і склад адміністративного правопорушення, в тому числі, вини особи в його вчиненні. Крім того, не враховано наявності обставин, що виключають застосування положень зазначеної норми. Позивач вважає, що диспозиція норми ст. 210 КУпАП є бланкетною. Зазначає, що по досягненню 25-річного віку з 08.01.2010 він підлягав взяттю н військовий облік військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах. При цьому Закон України №2232-ХІІ до 19.05.2024 не визначав строків виконання громадянами України військового обов`язку, зокрема і щодо виконання правил військового обліку. Проте, з 19.05.2024 діють положення ч.10 ст. 1 Закону№2232-ХІІ, яким визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України щ оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Позивач вважає, що до 19.05.2024 норми ч. 3 ст. 210 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою за бездіяльність за минулий час не існувало. Позивачу ще у 2010 році виповнилося 25 років, тобто в січні 2010 він досяг граничного віку для призовника. Чинним на той момент законодавством передбачався обов`язок стати на військовий облік як військовозобов`язаний, одна не визначались строки виконання цього обов`язку. Доказів вжиття органом, на який покладалося ведення/забезпечення військового обліку військовозобов`язаних, заходів щодо взяття призовника ОСОБА_1 на військовий облік до матеріалів справи про адміністративне правопорушення надано не було. Жодних повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 (до липня 2021 року) з метою постановлення на облік позивач не отримував, доказів зворотного під час розгляду справи не надано.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП за викладених в оскаржуваній постанові обставин суперечить закону, оскільки закон, за яким він притягується до адміністративної відповідальності, не має зворотної дії в часі, законодавства, яке згідно оскаржуваної постанови порушив позивач, в період часу, за який він притягується до адміністративної відповідальності не існувало. З урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_1 вважає, що не міг вчинити адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП з 2010 року, бо норма ч. 3 ст. 210 КУпАП введена в дію лише 19 травня 2024 року, одночасно із вказівкою на 60-денний строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку, що ОСОБА_1 і зробив. Таким чином, відсутні подія та склад адміністративного правопорушення ч. 3 ст. КУпАП, за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000, гривень.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.05.2025 позовну заяву залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 161 КАС України.

20.05.2025 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.05.2025 відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду.

28.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема зазначила, що позивач ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, не став на облік військовозобов`язаних без поважних причин, в особливий період. Так, 14.04.2025 о 09 год 00 хв у ІНФОРМАЦІЯ_3 в ході перевірки військовозобов`язаного ОСОБА_1 було встановлено, що він досягнувши граничний вік перебування на військовому обліку призовників, не став на облік військовозобов`язаних. Без поважних причин, в особливий період, не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних з 2010 року по 14.04.2025, тобто він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Про вчинення адміністративного правопорушення 14.04.2025 складено протокол уповноваженою на те посадовою особою у двох примірниках, позивач один примірник отримав, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача вважає, що позивач з метою ухилення від адміністративної відповідальності, по надуманих мотивах безпідставно звернувся до суду із зазначений вище адміністративним позовом.

19.05.2025 в судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку з клопотанням позивача.

29.05.2025 судове засідання не відбулося у зв`язку з зайнятістю головуючого судді в іншому судовому провадженні.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ст. 205 ч.1 КАС України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Судом встановлено, що 01.05.2025 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 1215 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Відповідно до вказаної постанови, військовозобов`язаний ОСОБА_1 з 2010 по 14.04.2025 не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 за задекларованим місцем проживання, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Вказана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 14.04.2025 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, складеного інспектором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Частиною 3 статті 210 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Суд звертає увагу, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», який набрав чинності 19.05.2024, внесено зміни до статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за змістом яких статтю 210 доповнено частиною 3, якою встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, тобто порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, в особливий період.

Стаття 58 Конституції України встановлює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

У своєму рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, за загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Окрім того, Конституційний суд України в рішенні від 29.06.2010 № 17-рп/2010 зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Отже, до 19.05.2024 норми ч.3 ст. 210 КУпАП, за якою позивача притягнули до адміністративної відповідальності, не існувало.

Водночас, починаючи з 19.05.2024, встановлено 60-денний строк для уточнення громадянами України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає сувору адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в умовах особливого періоду.

Суд звертає увагу, що відповідно до витягу з "Резерв +" ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , звання солдат, категорія обліку військовозобов`язаний, вчасно уточнив свої дані, тобто у 60-денний строк.

Таким чином, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у травні 2025 року, відповідачем фактично застосовано норму закону, яка не підлягала застосуванню до спірних правовідносин, з огляду на приписи ст. 58 Конституції України та ст. 8 КУпАП.

Повноваження щодо кваліфікації адміністративного правопорушення та визначення розміру штрафу, є дискреційним повноваженням органу (посадової особи) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності рішення, передбаченим у Кодексі адміністративного судочинства України критеріям, не може перебирати на себе вказані повноваження, оскільки суд контролює виключно дотримання норм чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростовували твердження позивача, відповідачем не надано.

В п. 30 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

А тому, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки належним способом захисту порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 139, 241-246, 251, 271, 272, 279, 283, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову № 1215 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 01.05.2025 винесену тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 17 000, 00 гривень скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 сплачений судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:А. В. Чалий