Справа № 620/5166/25
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року Чернігів Справа № 620/5166/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії Управлінні соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області щодо не нараховування та не виплати ОСОБА_1 з 22.09.2017 державної соціальної допомоги, як матері дитини з інвалідністю до 18 років ( ОСОБА_2 ), відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік" та з 01.11.2023 надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю до 18 років відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік";

стягнути з Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області на користь ОСОБА_1 невиплачену за період з вересня 2017 року по квітень 2025 року державну соціальну допомогу, як матері дитини з інвалідністю до 18 років ( ОСОБА_2 ), відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік" та надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю до 18 років відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік" в розмірі 164917,88 грн;

визнати протиправними дії відповідача щодо не нараховування та не виплати ОСОБА_1 з 13.04.2014 державної соціальної допомоги, як матері дитини з інвалідністю до 18 років ( ОСОБА_3 ), відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік" та з 07.02.2019 надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю до 18 років відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік";

стягнути з Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області на користь ОСОБА_1 невиплачену за період з квітня 2014 року по квітень 2025 року державну соціальну допомогу, як матері дитини з інвалідністю до 18 років ( ОСОБА_3 ), відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік" та надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю до 18 років відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік" в розмірі 216979,52 грн;

зобов`язати Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області нараховувати та виплачувати з 01.05.2025 ОСОБА_1 державну соціальну допомогу, як матері дитини з інвалідністю до 18 років ( ОСОБА_3 ), відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік" та надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю до 18 років відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік".

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для його звернення до суду.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Вказану ухвалу суду відповідач отримав 13.05.2025, що підтверджується довідкою в матеріалах справи (а.с.42), однак правом для подання відзиву чи заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву у встановлений судом 15-денний строк не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як слідує з матеріалів справи, позивач є матір`ю дітей, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, отримую, що підтверджується відповідними посвідченнями, згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» від 16.11.2000 № 2109-ІІІ (далі - Закон № 2109-ІІІ) наступні державні соціальні допомоги:

на ОСОБА_2 з 22.09.2017 державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю віком до 18 років в розмірі 70 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону № 2109-ІП) та з 01.11.2021 надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю віком від 6 до 18 років в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років (абзац другий частини четвертої статті 3 Закону № 2109-ІІІ);

на ОСОБА_3 з 23.04.2014 державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю віком до 18 років в розмірі 70 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та з 07.02.2019 надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю віком від 6 до 18 років в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років.

Не погоджуючись з вказаними розмірами державних соціальних допомог на дитину з інвалідністю віком до 18 років та надбавок на догляд за дитиною з інвалідністю, позивач звернулася до суду з відповідним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу "заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом". Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частина 1 статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 № 966-XIV (далі - Закон № 966-XIV) визначає прожитковий мінімум як вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

За правилами частини 2 статті 1 Закону № 966-XIV прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Частиною 1 статті 2 Закону № 966-XIV встановлено, що прожитковий мінімум застосовується для: загальної оцінки рівня життя в Україні, що є основою для реалізації соціальної політики та розроблення окремих державних соціальних програм; встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім`ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України; визначення права на призначення соціальної допомоги; визначення державних соціальних гарантій і стандартів обслуговування та забезпечення в галузях охорони здоров`я, освіти, соціального обслуговування та інших (абзаци 1 -4).

За змістом частин 1, 3 статті 4 цього Закону, прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України після проведення науково-громадської експертизи сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг. Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Своєю чергою, відповідно до пункту 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про соціальні послуги» від 17.01.2019 № 2671-VIII (далі - Закон № 2671-VIII) соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 13 Закон № 2671-VIII фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є дітьми з інвалідністю.

Закон України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» від 16.11.2000 № 2109-ІІІ (далі - Закон № 2109-ІІІ), відповідно до Конституції України гарантує особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю право на матеріальне забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України та їх соціальну захищеність шляхом встановлення державної соціальної допомоги на рівні прожиткового мінімуму.

Статтею 1 Закону № 2109-ІІІ визначено, що право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, з питань сім`ї та дітей, організовує роботу щодо призначення та виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю. Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно з цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 2 Закону № 2109-ІІІ державна соціальна допомога призначається у таких розмірах: особам з інвалідністю з дитинства І групи - 100 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; особам з інвалідністю з дитинства II групи - 80 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; особам з інвалідністю з дитинства III групи - 60 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; на дітей з інвалідністю віком до 18 років - 70 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Частиною 4 статті 3 Закону № 2109-ІИ передбачено, що надбавка на догляд за іншою дитиною з інвалідністю встановлюється в розмірі: на дитину з інвалідністю віком до 6 років - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років; на дитину з інвалідністю віком від 6 до 18 років - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років.

Згідно із статтею 4 Закону № 2109-ІІІ, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства призначається на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи. На дітей з інвалідністю державна соціальна допомога призначається на строк, зазначений у медичному висновку, який видається у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, але не більш як по місяць досягнення дитиною з інвалідністю 18-річного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» було установлено у 2014 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 вересня - 1167 гривень; для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 вересня - 1074 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» було установлено у 2015 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 вересня - 1167 гривень; для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 вересня - 1074 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» було установлено у 2016 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1355 гривень; для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» було установлено у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень; для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» було установлено у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2077 гривень; для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2077 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року -1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні; для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» було установлено у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень; для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» було установлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; для працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня; для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» було установлено у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні; для працездатних осіб: з 1 січня - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні; для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» було установлено у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні; для працездатних осіб - 2684 гривні; для осіб, які втратили працездатність, - 2093 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» було установлено у 2024 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; для працездатних осіб - 3028 гривень; для осіб, які втратили працездатність, - 2361 гривня.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» було установлено у 2025 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; для працездатних осіб - 3028 гривень; для осіб, які втратили працездатність, - 2361 гривня.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2109-ІІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 79 «Деякі питання призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», затверджений Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю дитинства та дітям з інвалідністю (Порядок № 79).

Пунктом 1 Порядку № 79, визначено, що цей Порядок відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» визначає умови призначення і виплати, перелік документів, необхідних для призначення: державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства або дітям з інвалідністю віком до 18 років (далі - державна соціальна допомога); надбавок на догляд за особами з інвалідністю з дитинства або дітьми з інвалідністю віком до 18 років (далі - надбавка на догляд).

Пунктом 5 Порядку № 79, передбачено, що право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства та діти з інвалідністю віком до 18 років. До державної соціальної допомоги призначається також надбавка на догляд за дітьми з інвалідністю віком до 18 років. Надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років призначається одному з батьків, усиновлювачів, опікуну, піклувальнику, які не працюють, не навчаються в закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (крім заочної форми здобуття освіти), не проходять військову службу, не займають виборну посаду і фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років.

Пунктом 9 Порядку № 79 встановлено, що державна соціальна допомога (в тому числі надбавка на догляд) призначається з дня звернення за їх призначенням, якщо протягом трьох місяців подано всі необхідні документи. Якщо до заяви подано документи не в повному обсязі, орган соціального захисту населення повідомляє заявнику про прийняття відповідних документів із зазначенням дати їх прийняття, а також про документи, які у тримісячний строк необхідно подати (повідомлення видається/надсилається йому у паперовій або електронній формі (за наявності електронної адреси). Днем звернення за призначенням державної соціальної допомоги (в тому числі з надбавкою на догляд) вважається день прийняття заяви з документами. Якщо заява з документами надсилається засобами поштового зв`язку, то днем звернення за державною соціальною допомогою (у тому числі надбавкою на догляд) вважається дата, зазначена на відбитку календарного штемпеля. Заява розглядається не пізніше ніж через 10 днів після її надходження з документами.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 79 розмір державної соціальної допомоги призначається відповідно до прожиткового мінімуму, що визначається згідно із законом.

Державна соціальна допомога на дітей з інвалідністю віком до 18 років, призначається в розмірі 70 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Розмір надбавки на догляд призначається в таких розмірах: на іншу дитину з інвалідністю віком від 6 до 18 років - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років.

У разі збільшення розміру прожиткового мінімуму перерахунок державної соціальної допомоги (в тому числі з надбавкою на догляд) проводиться органами соціального захисту населення без подання заяви особою з інвалідністю з дитинства чи законним представником особи з інвалідністю з дитинства, визнаної недієздатною, та дитини з інвалідністю віком до 18 років, яка отримує державну соціальну допомогу (далі - отримувач).

Державна соціальна допомога та надбавка на догляд призначаються в новому розмірі з дня набрання чинності законом про збільшення розміру прожиткового мінімуму.

Якщо щомісячний розмір державної соціальної допомоги не досягає прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам призначається щомісячна доплата в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи, позивач доглядає за двома дітьми з інвалідністю віком до 18 років та у відповідності до вимог Закону № 2109-ІІІ отримує на кожну дитину державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю віком до 18 років, та надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю, що є нижчими розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на відповідний рік».

Так, у пункті 2.3 Рішення Конституційного Суду України №76-VIII від 22.05.2018 № 5-р/2018 зазначено:

«Конституційний Суд України виходить з того, що статтею 46 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист, включаючи право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша); визначено джерела і механізми соціального забезпечення громадян (частина друга); та встановлено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя). У державі, яку проголошено соціальною, визначений законодавцем розмір прожиткового мінімуму має реально забезпечувати гідний рівень життя людини; Згідно зі статтею 46 Основного Закону України соціальний захист пов`язується, зокрема, «з неможливістю мати заробіток (трудовий дохід), його втратою чи недостатнім рівнем життєвого забезпечення громадянина і непрацездатних членів його сім`ї» (абзац третій пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 28.04.2009 №9-рп/2009);

Наведений зміст права, гарантований статтею 46 Конституції України, узгоджується із її приписами, за якими, зокрема, людина її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (частина перша статті 3); кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім 'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (стаття 48);

Конституційний Суд України вважає, що зазначені положення Основного Закону України зобов`язують державу створити ефективну систему соціального захисту різних категорій осіб, яка сприяла б узгодженню рівня їхнього життя з реалізацією права на достатній життєвий рівень для них та їхніх сімей шляхом надання відповідного соціального забезпечення. Заходи соціального захисту мають втілювати ідеї соціальної солідарності та справедливості, бути спрямовані на охорону і захист особи при настанні можливих соціальних ризиків;

На думку Конституційного Суду України, держава виходячи з існуючих фінансово-економічних можливостей має право вирішувати соціальні питання на власний розсуд. Тобто у разі значного погіршення фінансово-економічної ситуації, виникнення умов воєнного або надзвичайного стану, необхідності забезпечення національної безпеки України, модернізації системи соціального захисту тощо держава може здійснити відповідний перерозподіл своїх видатків з метою збереження справедливого балансу між інтересами особи та суспільства. Проте держава не може вдаватися до обмежень, що порушують сутність конституційних соціальних прав осіб, яка безпосередньо пов`язана з обов`язком держави за будь-яких обставин забезпечувати достатні умови життя, сумісні з людською гідністю».

За приписами статті 8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії.

Частиною третьою статті 46 Конституції України встановлено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Так, позивач та її дитина з інвалідністю підпадають під всі умови, визначені зазначеною конституційною нормою, для того, щоб рівень життя її дитини з інвалідністю був забезпечений не нижче від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Конституція України має найвищу юридичну силу (частина 2 статті 8 Конституції України).

Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок, що для вирішення цього спору, необхідно застосовувати норми Конституції України як норми прямої дії, які мають найвищу юридичну силу, в тому числі й над законами України та постановами Кабінету Міністрів України.

За такого правового врегулювання, суд має повноваження у порядку адміністративного судочинства застосувати положення статті 46 Конституції України під час надання оцінки правомірності здійснення нарахування та виплати позивачу соціальних виплат.

Зазначена правова позиція узгоджується з висновками, викладеними Верховним Судом у постанові від 16.07.2020 у справі № 562/2658/15-а.

З огляду на викладене, позивач має право на розмір соціальної допомоги на дитину з інвалідністю у розмірі не нижче прожиткового мінімуму, встановленого законом та розмір надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю не нижче прожиткового мінімуму, встановленого законом. Зазначені виплати не можна розглядати у сукупності, оскільки виплати стосуються двох осіб (дитини та його матері), а не однієї особи.

Верховний суд в постанові від 11.04.2024 у справі № 500/429/23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/118305793) вказав, шо зазначені соціальні виплати пов`язані між собою, і надбавка на догляд за дитиною встановлюється у випадках, коли дитина потребує постійного догляду. Але зазначені соціальні виплати не можна рахувати сукупно, оскільки допомога на дитину сплачується на утримання дитини з інвалідністю і не може бути нижче прожиткового мінімуму, встановленого законом, а надбавка на догляд за дитиною, сплачується безпосередньо на утримання особи, яка здійснює такий догляд і не має інших видів доходів.

Тобто, позивач має право на отримання державної соціальної допомоги як мати дітей з інвалідністю до 18 років, відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на відповідний рік» та надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю до 18 років як працездатній особі, що не працює і здійснює догляд за дитиною з інвалідністю до 18 років, відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на відповідний рік» на кожну дитину.

Позивачем в адміністративному позові наведений розрахунок невиплаченої державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю до 18 років та надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю.

Щодо ОСОБА_2 .

Місяць та рік випл/доп нал. розм. допом. різниця випл/надб нал. розм. надб. різниця

вересень 2017 275,52 533,10 257,58

жовтень 2017 918,40 1777,00 858,60

листопад 2017 918,40 1777,00 858,60

грудень 2017 961,10 1860,00 898,90

січень 2018 961,10 1860,00 898,90

лютий 2018 961,10 1860,00 898,90

березень 2018 961,10 1860,00 898,90

квітень 2018 961,10 1860,00 898,90

травень 2018 961,10 1860,00 898,90

червень 2018 961,10 1860,00 898,90

липень 2018 1004,50 1944,00 939,50

серпень 2018 1004,50 1944,00 939,50

вересень 2018 1004,50 1944,00 939,50

жовтень 2018 1004,50 1944,00 939,50

листопад 2018 1004,50 1944,00 939,50

грудень 2018 1047,90 2027,00 979,10

січень 2019 1047,90 2027,00 979,10

лютий 2019 1047,90 2027,00 979,10

березень 2019 1047,90 2027,00 979,10

квітень 2019 1047,90 2027,00 979,10

травень 2019 1047,90 2027,00 979,10

червень 2019 1047,90 2027,00 979,10

липень 2019 1094,80 2118,00 1023,20

серпень 2019 1094,80 2118,00 1023,20

вересень 2019 1094,80 2118,00 1023,20

жовтень 2019 1094,80 2118,00 1023,20

листопад 2019 1094,80 2118,00 1023,20

грудень 2019 1146,60 2218,00 1071,40

січень 2020 1146,60 2218,00 1071,40

лютий 2020 1146,60 2218,00 1071,40

березень 2020 1146,60 2218,00 1071,40

квітень 2020 1146,60 2218,00 1071,40

травень 2020 1146,60 2218,00 1071,40

червень 2020 1146,60 2218,00 1071,40

липень 2020 1198,40 2318,00 1119,60

серпень 2020 1198,40 2318,00 1119,60

вересня 2020 1198,40 2318,00 1119,60

жовтень 2020 1198,40 2318,00 1119,60

листопад 2020 1198,40 2318,00 1119,60

грудень 2020 1238,30 2395,00 1156,70

січень 2021 1238,30 2395,00 1156,70

лютий 2021 1238,30 2395,00 1156,70

березень 2021 1238,30 2395,00 1156,70

квітень 2021 1238,30 2395,00 1156,70

травень 2021 1238,30 2395,00 1156,70

червень 2021 1238,30 2395,00 1156,70

липень 2021 1297,80 2510,00 1212,20

серпень 2021 1297,80 2510,00 1212,20

вересень 2021 1297,80 2510,00 1212,20

жовтень 2021 1297,80 2510,00 1212,20

листопад 2021 1297,80 2510,00 1212,20 1255 2379 1124

грудень 2021 1353,80 2618,00 1264,20 1309 2481 1172

січень 2022 1353,80 2618,00 1264,20 1309 2481 1172

лютий 2022 1353,80 2618,00 1264,20 1309 2481 1172

березень 2022 1353,80 2618,00 1264,20 1309 2481 1172

квітень 2022 1353,80 2618,00 1264,20 1309 2481 1172

травень 2022 1353,80 2618,00 1264,20 1309 2481 1172

червень 2022 1353,80 2618,00 1264,20 1309 2481 1172

липень 2022 1418,90 2744,00 1325,10 1372 2600 1228

серпень 2022 1418,90 2744,00 1325,10 1372 2600 1228

вересень 2022 1418,90 2744,00 1325,10 1372 2600 1228

жовтень 2022 1418,90 2744,00 1325,10 1372 2600 1228

листопад 2022 1418,90 2744,00 1325,10 1372 2600 1228

грудень 2022 1465,10 2833,00 1367,90 1416,50 2684 1267,50

січень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,50 2684 1267,50

лютий 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,50 2684 1267,50

березень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,50 2684 1267,50

квітень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,50 2684 1267,50

травень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,50 2684 1267,50

червень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,50 2684 1267,50

липень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,50 2684 1267,50

серпень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,50 2684 1267,50

вересень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,50 2684 1267,50

жовтень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,50 2684 1267,50

листопад 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,50 2684 1267,50

грудень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,50 2684 1267,50

січень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

лютий 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

березень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

квітень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

травень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

червень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

липень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

серпень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

вересень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

жовтень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

листопад 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

грудень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

січень 2025 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

лютий 2025 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

березень 2025 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

квітень 2025 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

Всього 110140,38 54777,50

Суд перевірив даний розрахунок та погоджується з ним.

З викладеного випливає, що розмір невиплаченої відповідачем державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю до 18 років та надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю з вересня 2017 року по квітень 2025 року відносно ОСОБА_2 складає 164917,88 грн.

Щодо ОСОБА_3 .

Місяць та рік випл/доп нал. розм. допом. різниця випл/надб нал. розм. надб. різниця

квітень 2014 177,15 275,20 98,05

травень 2014 664,30 1032,00 367,70

червень 2014 664,30 1032,00 367,70

липень 2014 664,30 1032,00 367,70

серпень 2015 664,30 1032,00 367,70

вересень 2014 664,30 1032,00 367,70

жовтень 2014 664,30 1032,00 367,70

листопад 2014 664,30 1032,00 367,70

грудень 2014 664,30 1032,00 367,70

січень 2015 664,30 1032,00 367,70

лютий 2015 664,30 1032,00 367,70

березень 2015 664,30 1032,00 367,70

квітень 2015 664,30 1032,00 367,70

травень 2015 664,30 1032,00 367,70

червень 2015 664,30 1032,00 367,70

липень 2015 664,30 1032,00 367,70

серпень 2015 664,30 1032,00 367,70

вересень 2015 751,80 1167,00 415,20

жовтень 2015 751,80 1167,00 415,20

листопад 2015 751,80 1167,00 415,20

грудень 2015 751,80 1167,00 415,20

січень 2016 751,80 1167,00 415,20

лютий 2016 751,80 1167,00 415,20

березень 2016 751,80 1167,00 415,20

квітень 2016 751,80 1167,00 415,20

травень 2016 791,00 1228,00 437,00

червень 2016 791,00 1228,00 437,00

липень 2016 791,00 1228,00 437,00

серпень 2016 791,00 1228,00 437,00

вересень 2016 791,00 1228,00 437,00

жовтень 2016 791,00 1228,00 437,00

листопад 2016 791,00 1228,00 437,00

грудень 2016 872,90 1355,00 482,10

січень 2017 872,90 1355,00 482,10

лютий 2017 872,90 1355,00 482,10

березень 2017 872,90 1355,00 482,10

квітень 2017 872,90 1466,33 593,43

травень 2017 872,90 1689,00 816,10

червень 2017 872,90 1689,00 816,10

липень 2017 918,40 1777,00 858,60

серпень 2017 918,40 1777,00 858,60

вересень 2017 918,40 1777,00 858,60

жовтень 2017 918,40 1777,00 858,60

листопад 2017 918,40 1777,00 858,60

грудень 2017 961,10 1860,00 898,90

січень 2018 961,10 1860,00 898,90

лютий 2018 961,10 1860,00 898,90

березень 2018 961,10 1860,00 898,90

квітень 2018 961,10 1860,00 898,90

травень 2018 961,10 1860,00 898,90

червень 2018 961,10 1860,00 898,90

липень 2018 1004,50 1944,00 939,50

серпень 2018 1004,50 1944,00 939,50

вересень 2018 1004,50 1944,00 939,50

жовтень 2018 1004,50 1944,00 939,50

листопад 2018 1004,50 1944,00 939,50

грудень 2018 1047,90 2027,00 979,10

січень 2019 1047,90 2027,00 979,10

лютий 2019 1047,90 2027,00 979,10 796,32 1509,36 713,04

березень 2019 1047,90 2027,00 979,10 1013,5 1921 907,5

квітень 2019 1047,90 2027,00 979,10 1013,5 1921 907,5

травень 2019 1047,90 2027,00 979,10 1013,5 1921 907,5

червень 2019 1047,90 2027,00 979,10 1013,5 1921 907,5

липень 2019 1094,80 2118,00 1023,20 1059 2007 948

серпень 2019 1094,80 2118,00 1023,20 1059 2007 948

вересень 2019 1094,80 2118,00 1023,20 1059 2007 948

жовтень 2019 1094,80 2118,00 1023,20 1059 2007 948

листопад 2019 1094,80 2118,00 1023,20 1059 2007 948

грудень 2019 1146,60 2218,00 1071,40 1109 2102 993

січень 2020 1146,60 2218,00 1071,40 1109 2102 993

лютий 2020 1146,60 2218,00 1071,40 1109 2102 993

березень 2020 1146,60 2218,00 1071,40 1109 2102 993

квітень 2020 1146,60 2218,00 1071,40 1109 2102 993

травень 2020 1146,60 2218,00 1071,40 1109 2102 993

червень 2020 1146,60 2218,00 1071,40 1109 2102 993

липень 2020 1198,40 2318,00 1119,60 1159 2197 1038

серпень 2020 1198,40 2318,00 1119,60 1159 2197 1038

вересня 2020 1198,40 2318,00 1119,60 1159 2197 1038

жовтень 2020 1198,40 2318,00 1119,60 1159 2197 1038

листопад 2020 1198,40 2318,00 1119,60 1159 2197 1038

грудень 2020 1238,30 2395,00 1156,70 1197,5 2270 1072,5

січень 2021 1238,30 2395,00 1156,70 1197,5 2270 1072,5

лютий 2021 1238,30 2395,00 1156,70 1197,5 2270 1072,5

березень 2021 1238,30 2395,00 1156,70 1197,5 2270 1072,5

квітень 2021 1238,30 2395,00 1156,70 1197,5 2270 1072,5

травень 2021 1238,30 2395,00 1156,70 1197,5 2270 1072,5

червень 2021 1238,30 2395,00 1156,70 1197,5 2270 1072,5

липень 2021 1297,80 2510,00 1212,20 1255 2379 1124

серпень 2021 1297,80 2510,00 1212,20 1255 2379 1124

вересень 2021 1297,80 2510,00 1212,20 1255 2379 1124

жовтень 2021 1297,80 2510,00 1212,20 1255 2379 1124

листопад 2021 1297,80 2510,00 1212,20 1255 2379 1124

грудень 2021 1353,80 2618,00 1264,20 1309 2481 1172

січень 2022 1353,80 2618,00 1264,20 1309 2481 1172

лютий 2022 1353,80 2618,00 1264,20 1309 2481 1172

березень 2022 1353,80 2618,00 1264,20 1309 2481 1172

квітень 2022 1353,80 2618,00 1264,20 1309 2481 1172

травень 2022 1353,80 2618,00 1264,20 1309 2481 1172

червень 2022 1353,80 2618,00 1264,20 1309 2481 1172

липень 2022 1418,90 2744,00 1325,10 1372 2600 1228

серпень 2022 1418,90 2744,00 1325,10 1372 2600 1228

вересень 2022 1418,90 2744,00 1325,10 1372 2600 1228

жовтень 2022 1418,90 2744,00 1325,10 1372 2600 1228

листопад 2022 1418,90 2744,00 1325,10 1372 2600 1228

грудень 2022 1465,10 2833,00 1367,90 1416,5 2684 1267,5

січень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,5 2684 1267,5

лютий 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,5 2684 1267,5

березень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,5 2684 1267,5

квітень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,5 2684 1267,5

травень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,5 2684 1267,5

червень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,5 2684 1267,5

липень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,5 2684 1267,5

серпень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,5 2684 1267,5

вересень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,5 2684 1267,5

жовтень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,5 2684 1267,5

листопад 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,5 2684 1267,5

грудень 2023 1465,10 2833,00 1367,90 1416,5 2684 1267,5

січень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

лютий 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

березень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

квітень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

травень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

червень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

липень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

серпень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

вересень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 142

жовтень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

листопад 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

грудень 2024 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

січень 2025 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

лютий 2025 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

березень 2025 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

квітень 2025 1652,70 3196,00 1543,30 1598 3025 1427

Всього 128974, 48 88005

Суд перевірив даний розрахунок та погоджується з ним.

З викладеного випливає, що розмір невиплаченої відповідачем державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю до 18 років та надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю з квітня 2014 року по квітень 2025 року відносно ОСОБА_3 складає 216979,52 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту прав, порушених відповідачем, має бути вирішено питання визначення конкретної суми державної соціальної допомоги, належної до виплати, та така сума має бути стягнена з відповідача.

Так, враховуючи характер спірних правовідносин, такий спонукаючий спосіб захисту є належним та ефективним, адже здатний забезпечити реальне поновлення прав особи у випадку задоволення позову.

Враховуючи, що державна соціальна допомога на дитину з інвалідністю до 18 років є однією із основних державних гарантій, яка визначена Конституцією України, та з огляду на правила й умови нарахування такої виплати повноваження відповідача щодо її виплати не є дискреційними.

Верховний Суд неодноразово в своїх постановах (остання з яких від 18.04.2024 у справі № 280/4812/23) приходив до висновку, що розрахунок розміру індексації заробітної плати (грошового забезпечення) не є дискреційними повноваженнями.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управлінні соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області щодо не нараховування та не виплати ОСОБА_1 з 22.09.2017 державної соціальної допомоги, як матері дитини з інвалідністю до 18 років ( ОСОБА_2 ), відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік" та з 01.11.2023 надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю до 18 років відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік".

Стягнути з Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області на користь ОСОБА_1 невиплачену за період з вересня 2017 року по квітень 2025 року державну соціальну допомогу, як матері дитини з інвалідністю до 18 років ( ОСОБА_2 ), відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік" та надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю до 18 років відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік" в розмірі 164917,88 грн.

Визнати протиправними дії відповідача щодо не нараховування та не виплати ОСОБА_1 з 13.04.2014 державної соціальної допомоги, як матері дитини з інвалідністю до 18 років ( ОСОБА_3 ), відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік" та з 07.02.2019 надбавки на догляд за дитиною з інвалідністю до 18 років відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік".

Стягнути з Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області на користь ОСОБА_1 невиплачену за період з квітня 2014 року по квітень 2025 року державну соціальну допомогу, як матері дитини з інвалідністю до 18 років ( ОСОБА_3 ), відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік" та надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю до 18 років відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік" в розмірі 216979,52 грн.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області нараховувати та виплачувати з 01.05.2025 ОСОБА_1 державну соціальну допомогу, як матері дитини з інвалідністю до 18 років ( ОСОБА_3 ), відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік" та надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю до 18 років відповідно до частини третьої статті 46 Конституції України у розмірі не нижче прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на відповідний рік".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Управління соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації (просп. Миру, 116,м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14037, ).

Повне судове рішення складено 11.06.2025.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО