Справа № 380/9960/25
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 рокусправа № 380/9960/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування до стажу роботи та страхового стажу ОСОБА_1 , час проходження ним строкової військової служби в період з 17.10.2007 по 17.07.2008 у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується відомостями військового квитка серії НОМЕР_3 та відомостями про роботу в трудовій книжці серії НОМЕР_4 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу роботи і страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , час проходження ним у військовій частині НОМЕР_2 строкової військової служби в період з 17.10.2007 по 17.07.2008 включно.

Даний спір виник з публічно-правових відносин, належить до юрисдикції адміністративних судів, предметної та територіальної підсудності Львівського окружного адміністративного суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.01.2025 та 22.05.2025 позивач звертався до ГУ ПФУ у Львівській області зі зверненнями, в яких просив зарахувати на підставі положень статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (зі змінами), до його стажу роботи та страхового стажу час проходження ним строкової військової служби в період часу з 17.10.2007 по 17.07.2008 у військовій частині НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ), що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 і відомостями про роботу в трудовій книжці серії НОМЕР_4 , проте відповідачем не зараховано час проходження військової служби до стажу роботи та страхового стажу, у зв`язку із відсутністю в реєстрі застрахованих осіб відомостей на нього за період проходження ним строкової військової служби з 17.10.2007 по 17.07.2008.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Кухар Н.А.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою про відкриття провадження запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Представник відповідача на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву (вх. № 9975 ел від 05.06.2025 року), де просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Зазначає, що згідно із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI Пенсійний фонд, відповідно до покладених на нього завдань, формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відомості до реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них вносяться на підставі звітності, що подається страхувальниками до органів податкової служби, а за період до 01.01.2011 року до органів Пенсійного фонду України.

Представник відповідача зазначає, що відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 03.12.2013 № 25-2, відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до органів Пенсійного фонду України за період до 01.01.2011 подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою платника.

Окрім цього, посилається на те, що за осіб, які проходили строкову військову службу у Збройних Силах України звітність зобов`язані подавати військові частини, а саме: індивідуальні відомості про застраховану особу.

При цьому, представник відповідача у своєму відзиві визнає те, що згідно з військовим квитком за № НОМЕР_3 , виданого 16.06.2014 ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач був призваний на строкову військову службу 17.10.2007 року та звільнений в запас 17.07.2008 року.

Разом із цим, також вважає, що відповідачем в повній мірі та в межах своїх повноважень здійснено всіх заходів щодо зарахування позивачу страхового стажу, так як ним скеровано відповідні запити до військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку із чим просить повністю відмовити позивачу у задоволенні даного позову.

Позивачем скеровано на адресу суду відповідь на відзив, в якому зазначає про те, що відповідачем не надано жодного підтвердження вжиття будь-яких заходів щодо зарахування періоду проходження ним військової служби до стажу роботи та страхового стажу, у тому числі скерування будь-яких запитів до військової частини чи витребування та отримання інформації з даного приводу.

Окрім цього, позивач у відповіді на відзив зазначає, що відсутність в Реєстрі застрахованих осіб інформації про сплату військовою частиною страхових внесків не може мати наслідком позбавлення позивача права на зарахування такого періоду до його страхового стажу та стажу роботи, що гарантовано ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частиною 1 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

07.01.2025 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області зі зверненням, в якому просив зарахувати на підставі вимог ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (зі змінами), до його стажу роботи та страхового стажу час проходження строкової військової служби в період часу з 17.10.2007 по 17.07.2008 у військовій частині НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ), що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 та відомостями про роботу в трудовій книжці серії НОМЕР_4 .

На дане звернення відповідачем надано письмову відповідь від 15.01.2025 за вих. № 925-374/Б-56/8-1300/25, з якої вбачається, що питання про зарахування часу проходження ОСОБА_1 строкової військової служби не вирішено, у зв`язку із скеруванням листа до військової частини НОМЕР_2 щодо приведення у відповідність відомостей про строкову військову службу за 2007-2008 роки.

У подальшому, 22.04.2025 ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача зі зверненням, в якому просив зарахувати до стажу роботи і страхового стажу час проходження строкової військової служби в період з 17.10.2007 по 17.07.2008, із долученням відповідних копій військового квитка серії НОМЕР_3 і трудової книжки серії НОМЕР_4 , що містять відповідні записи.

На повторне звернення від 22.04.2025 відповідачем було надано аналогічну відповідь від 07.05.2025 за вих. № 9688-9830/Б-56/8-1300/25, з якої вбачається, що час проходження позивачем військової служби не зараховано до його стажу роботи та страхового стажу, у зв`язку із відсутністю в реєстрі застрахованих осіб відомостей на нього за період проходження ним строкової військової служби з 17.10.2007 по 17.07.2008, про що скеровано повторний лист у військову частину.

З відповідей ГУ ПФУ у Львівській області від 15.01.2025 № 925-374/Б-56/8-1300/25, а також від 07.05.2025 за № 9688-9830/Б-56/8-1300/25, та витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, вбачається, що час проходження ОСОБА_1 строкової військової служби не зараховано до його стажу роботи та страхового стажу.

Таким чином, не зважаючи на наявність у належних позивачу військовому квитку серії НОМЕР_3 та трудовій книжці серії НОМЕР_4 відомостей про проходження ОСОБА_1 в період часу з 17.10.2007 по 17.07.2008 строкової військової служби, відповідачем в порушення вимог ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», вказаний період до стажу роботи та страхового стажу позивача не зараховано.

Не погоджуючись із бездіяльністю ГУ ПФУ у Львівській області, як суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору по суті суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (зі змінами та доповненнями), передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Вказана вище норма Закону є спеціальною, та не містить жодної прив`язки щодо зарахування часу перебування громадян на строковій військовій службі до сплати військовою частиною страхових внесків до Пенсійного фонду України чи подання нею, як страхувальником, відповідних звітів тощо.

Більше того, вказані обставини не можуть бути підставою для виключення періоду проходження строкової військової служби зі страхового та трудового стажу позивача, оскільки останній не може відповідати за будь-які порушення, що могли бути допущені військовою частиною, як страхувальником.

Недотримання правил подання чи несвоєчасного подання звітності чи інші порушення, допущені страхувальником, не можуть впливати на особисті права та інтереси застрахованої особи, а тим більше бути підставою для позбавлення її конституційного права на соціальний захист.

Особі, яка виконала покладений на неї конституційний обов`язок, зокрема, щодо проходження військової служби, повинно бути гарантоване у зв`язку із цим дотримання державою її прав, свобод та законних інтересів.

Відповідно до вимог п. 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (зі змінами до неї), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається з п. 6 цього Порядку, для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються, зокрема, військові квитки.

Факт проходження ОСОБА_1 строкової військової служби в період з 17.10.2007 по 17.07.2008 у військовій частині НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) підтверджується належними йому документами, а саме військовим квитком серії НОМЕР_3 та відомостями про роботу в трудовій книжці серії НОМЕР_4 .

Окрім цього, суд враховує, що з метою забезпечення обліку застрахованих осіб в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування в Україні діє система персоніфікованого обліку та Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 1 Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, це організаційно - технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 згаданого вище Закону, реєстр застрахованих осіб автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.

Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування і соціальними та іншими виплатами, передбаченими законодавством, та електронного реєстру листків непрацездатності, порядок організації ведення та надання інформації з якого встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є податкові органи та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до абз. 4 ч. 5 ст. 21 цього ж Закону, персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Як вбачається з положень ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати.

Таким чином, обов`язок щодо подання до Пенсійного фонду відомостей про заробітну плату застрахованої особи, на яку сплачено страхові внески, покладається саме на роботодавця.

Вказане також кореспондується з ч. 2 ст. 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, відповідно до якої персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють порядок внесення відомостей про застрахованих осіб до Реєстру страхувальників, суд дійшов висновку про те, що обов`язок, а також відповідальність за правильність заповнення такої звітності та її достовірність покладається саме на страхувальника або уповноважений орган.

При цьому, невиконання підприємством, а у даному випадку, військовою частиною, свого обов`язку зі сплати внесків до Пенсійного фонду України не може позбавляти позивача соціальної захищеності та страхового стажу за час роботи (проходження служби) на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний вище висновок узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 в справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 в справі № 490/12392/16-а, від 01.11.2018 в справі № 199/1852/15-а, від 27.02.2019 в справі № 638/5795/17, від 31.10.2019 у справі № 683/1814/16-а, від 23.03.2020 в справі № 535/1031/16-а та від 26.03.2020 в справі № 299/3616/16-а, від 02.08.2022 в справі № 560/4616/20.

Також, беручи до уваги висновки Верховного Суду, які суд враховує в силу ч. 5 ст. 242 КАС України, та ту обставину, що між сторонами відсутній спір щодо самого факту проходження позивачем військової служби в період з 17.10.2007 року по 17.07.2008 року, суд вважає, що відсутність в Реєстрі застрахованих осіб чіткої інформації про сплату військовою частиною страхових внесків стосовно позивача не може бути наслідком позбавлення позивача права на зарахування такого періоду до його страхового стажу та стажу роботи, яке гарантовано ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Таким чином, не зарахування відповідачем до страхового стажу та стажу роботи позивача періоду проходження ним строкової військової служби в період з 17.10.2007 року по 17.07.2008 року у військовій частині НОМЕР_2 , не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України та є протиправним.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про проходження ним в період з 17.10.2007 року по 17.07.2008 року строкової військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , відповідачем не надано.

З огляду на вказане, суд вважає, що час проходження позивачем строкової військової служби в період з 17.10.2007 року по 17.07.2008 року у військовій частині НОМЕР_2 , повинен бути зарахований до стажу роботи та страхового стажу позивача.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача буде визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати Головного управління ПФУ у Львівській області зарахувати до стажу роботи і страхового стажу позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) час проходження ним строкової військової служби в період з 17.10.2007 по 17.07.2008 у військовій частині НОМЕР_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ).

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. Отже, відповідно до положень статті 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 94, 139, 241 246, 262, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування до стажу роботи та страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , час проходження строкової військової служби в період з 17.10.2007 по 17.07.2008 у військовій частині НОМЕР_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу роботи та страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , час проходження ним у військовій частині НОМЕР_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) строкової військової служби в період з 17.10.2007 року по 17.07.2008 року включно.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачений судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Реквізити учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ).

СуддяКухар Наталія Андріївна