Справа № 640/4341/19
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 р. м. Чернівці Справа №640/4341/19

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Григораша В.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Голубова Н.Л.;

представника позивача Григоренко О.В.;

представники відповідача Мовчан Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял-Хауз" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял-Хауз" з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, з такими позовними вимогами:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2019 закрито підготовче провадження по адміністративній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

На виконання положень п.2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" №2825-ІХ та відповідно Порядку передачі судових справ нерозглянутих Окружним адміністративним судом м. Києва, затвердженого наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 до Чернівецького окружного адміністративного суду скерована дана адміністративні справа.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями Чернівецького окружного адміністративного суду, адміністративну справу передано на розгляд судді Григорашу В.О.

Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду Григораша В.О. від 12.03.2025 прийнято справу №640/4341/19 до свого провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, з викликом сторін на 11:00 год. 15 квітня 2024 р.

Вказаною ухвалою суду здійснено заміну відповідача по справі №640/4341/19 Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві () на Головне управління ДПС у м. Києві (), як правонаступника.

Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду Григораша В.О. від 13.03.2025 виправлено в ухвалі судді Чернівецького окружного адміністративного суду Григораша В.О. від 12.03.2025 у справі №640/4341/19 допущену описку у даті призначення судового засідання, а саме: з 15 квітня 2024 р. на 15 квітня 2025 р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Вказує, що 28.12.2017 позивачем було самостійно розраховано та в повному обсязі сплачено податок за землю з юридичних осіб в сумі 1528554,19 грн. 29.12.2017 подано декларації за 2015, 2016, 2017 роки по податку за землю з юридичних осіб, в яких відображені зобов`язання за минулі періоди та нараховані ним штрафні санкції в розмірі 3 % від суми недоплати. 05.01.2018 у зв`язку із виявленням описки позивачем було подано уточнюючі декларації до декларацій по податку за землю з юридичних осіб за 2015, 2016, 2017 роки. Разом зобов`язань перед бюджетом визначено в сумі 1378031,62 грн, яка й була сплачена 28.12.2017, тобто до подачі 29.12.2017 декларацій по податку за землю з юридичних осіб за 2015, 2016, 2017 роки, так і уточнюючих декларацій, До були подані 05.01.2018. Позивач наголошував на тому, що при заповненні декларацій за 2015, 2016, 2017 роки, які подано 29.12.2017 було допущено описку, а саме не коректно було заповнено рядок 5 "Нараховано до збільшення податкового зобов`язання на 20_ рік на періоди, за якими не настав термін сплати (позитивне значення) (р. 3-р.4)", було заповнено так виходячи з назви рядка до нього включаються позитивна різниця (р. 3- р. 4, які в декларації заповнені і дійсно мають позитивну різницю, а рядок 7 "Розмір заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів або періодів поточного року, за якими минув термін сплати" - заповнено вірно, так як період уточнення 2015, 2016, 2017 роки, по яких минув термін сплати. Окрім цього, зазначено, що оскаржуване рішення містить помилки та неточності, зокрема у рішенні зазначається, що застосовується відповідальність за затримку на 77776 календарних днів, що не може відповідати дійсності.

Не погоджуючись із позовною заявою, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказано, що за порушення вимог п. 287.3 ст. 287 ПК України несвоєчасно сплачено узгоджене грошове зобов`язання по податковому розрахунку земельного податку із затримкою до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання. За результатами розгляду матеріалів перевірки винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 21.08.2018 № про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань із земельного податку у розмірі 10 % у сумі 111051,91 грн.

У наданих до суду додаткових поясненнях позивачем зазначено, що з серпня 2014 у товариства виникло право власності на земельні ділянки, відповідно, в серпні 2014 року товариством було подано першу податкову декларацію, у зв`язку із збільшенням земельної площі. Оплата здійснювалася щомісячно у відповідності з вимогами законодавства. 20.02.2015 подано податкову декларацію з плати за землю за 2015 рік. В листопаді 2015 подано уточнюючу декларацію, у зв`язку із збільшенням земельної площі. Оплата здійснювалася щомісячно. 22.02.2016 було подано податкову декларацію з плати за землю за 2016 рік. 01.04.2016 Товариство перейшло на спрощену систему оподаткування, тому 20.04.2016 було подано уточнення до річної декларації, в якій прибрали нарахування податкових платежів за 9 місяців 2016 року. Вказано, що про перехід на спрощену систему оподаткування було повідомлено відповідача. 01.10.2017 Товариство повернулося на загальну систему оподаткування, про що також було повідомлено відповідача. У зв`язку із переходом, 19.10.2017 до контролюючого органу було подано декларацію за 2017 рік (за жовтень, листопад та грудень 2017 року), оскільки пільга щодо звільнення від спати податку на землю та подання декларації не застосовується з дня переходу на загальну систему оподаткування.

Зазначено, що в грудні 2017 року Товариством було прийнято рішення самостійно нарахувати податок на землю та сплатити штрафні санкції за період перебування на прощеній системі оподаткування за період з 01.04.2016 по 30.09.2017, тому 28.12.2017 товариством сплачено земельний податок на суму 1528554,19 грн. 29.12.2017 (останній робочий день року) подано декларації за 2015, 2016, 2017 роки. 02.01.2018 виявилося, що відбулось випадкове "задвоєння" суми податкового зобов`язання в декларації за 2016 рік з урахуванням уточнень з 01.01., яку було подано 29.12.2017. Вказано, що оскільки з початку 2018 року ДФС України було змінено форму декларацій та можливість виправити помилку "задвоєння" було можливим лише 05.01.2018, то цього ж дня було подано уточнюючу декларацію. Саме за таку помилку контролюючим органом і було нараховано штрафні санкції за період з 30.12.2017 по 05.01.2018 року.

Наголошено на тому, що помилкове "задвоєння" суми вказаної в декларації не призвело до будь-якого фактичного ненадходження податку до бюджету та не було завдано жодних збитків бюджету, що, на думку позивача, не призводить до обов`язку платника податку сплатити "задвоєну" суму податку.

Ухвалою суду від 10.04.2025 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Забезпечено представнику ТОВ "Роял-Хауз" - Григоренко Ользі Василівні участь в призначеному на 15 квітня 2025 року о 11:00 год судовому засіданні та в подальших судових засіданнях у справі №640/4341/19 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС за веб-посиланням: https://vkz.court.gov.ua/.

Ухвалою суду від 15.04.2025 підготовче провадження в адміністративній справі №640/4341/19-а - закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.05.2025 об 11:00 год.

В судовому засіданні, призначеному на 13.05.2025 оголошено перерву для дослідження доказів до 10:00 год. 27.05.2025.

Ухвалою суду від 14.05.2025 задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Забезпечено представнику Головного управління ДПС у м. Києві - Мовчану Дмитру Володимировичу участь в призначеному на 27 травня 2025 року о 10:00 год судовому засіданні та в подальших судових засіданнях у справі №640/4341/19 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі № 640/4341/19 з використанням системи відеоконференцзв`язку "ВКЗ" (через Електронний суд), електронна адреса .

У судовому засіданні, призначеному на 27.05.2025 судом оголошено перерву до 12:00 год 03.06.2025, у зв`язку з витребуванням від позивача додаткових доказів.

В судовому засіданні, призначеному 03.06.2025 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення по даній справі.

В ході судового розгляду справи, представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги, з посиланням на обставини, що викладені ним у заявах по суті спору.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, з посиланням на обставини, що викладені ним у заявах по суті спору.

Заслухавши вступні промови учасників справи, перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Роял-Хауз" зареєстроване 02.09.2020, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинено запис 012053051 про включення відомостей про проведення державної реєстрації юридичної особи за ідентифікаційним кодом 39105343. З 20.02.2014 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві. Основним видом економічної діяльності згідно КВЕД 68.20 є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Згідно матеріалів справи, 04.07.2018 посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві проведено камеральну перевірку ТОВ "Роял-Хауз" з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми (зобов`язання) по земельному податку.

За результатами камеральної перевірки складено відповідний акт від 04.07.2018 №4885/26-15-12-12-12/39105343, в якому зафіксовано порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Роял-Хауз" несвоєчасну сплату самостійно визначених податкових зобов`язань з плати за землю з юридичних осіб, чим порушено вимоги п. 287 ст. 287 ПК України.

На підставі висновків камеральної перевірки, 21.08.2018 податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким за затримку на 7776 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 1110519,1 грн зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 111501,91 грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2018 протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом про його скасування.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1. статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Так, згідно пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідальність за порушення правил сплати грошового зобов`язання протягом граничних строків передбачена ст.126 Кодексу.

Статтею 31 ПК України передбачено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися.

Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За приписами пункту 38.1 статті 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно підпункту 10.1.1. пункту 10.1. статті 10 ПК України до місцевих податків належить, зокрема, податок на майно.

Податок на майно складається, зокрема, з плати за землю (підпункт 265.1.3. пункту 265.1. статті 265 ПК України).

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.147. пункту 14.1. статті 14 ПК України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пп.286.2, 286.3 ст.286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Згідно пункту 287.1. статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до пункту 287.3. статті 287 ПК України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Положеннями статті 111 ПК України встановлено, що за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, передбачено такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Відповідно до статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідальність за порушення правил сплати грошового зобов`язання протягом граничних строків передбачена ст.126 ПК України.

У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як встановлено судом, за порушення вимог п. 287.3 ст. 287 ПК України за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання по податковому розрахунку із земельного податку із затримкою до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, а саме за затримку на 7776 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 1110519,1 грн до Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял-Хауз" застосовано штраф у розмірі 10 % у сумі 111501,91 грн.

Щодо виявленого податковим органом порушення вимог п. 287.3 ст. 287 ПК України, позивач вказує, що оплата податкового зобов`язання із сплати земельного податку була проведена своєчасно, проте при заповненні уточнюючих декларацій за 2015, 2016, 2017 роки, які подано 29.12.2017, було допущено описку, а саме не коректно було заповнено рядок 5-12 "Нараховано до збільшення податкового зобов`язання на 20_ рік на періоди, за якими не настав термін сплати (позитивне значення) (р. 3-р.4)" та рядок 7 -12 "Розмір заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів або періодів поточного року, за якими минув термін сплати"

Надаючи оцінку доводам позивача та відповідача щодо виявленого в ході камеральної перевірки порушення вимог ПК України, судом встановлено, що 20.02.2015 ТОВ "Роял-Хауз" подано до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві звітну податкову декларацію з плати за землю за 2015 рік.

22.02.2016 ТОВ "Роял-Хауз" подано до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві звітну податкову декларацію з плати за землю за 2016 рік від 19.02.2016, що підтверджується квитанцією від 22.02.2016 №2. Дослідженням вказаної декларації встановлено, що позивачем здійснено розрахунок суми земельного податку за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень2016 року на суму 33566,70 грн.

Відповідно до повідомлення вих. №3 від 20.04.2016 надісланого на адресу ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, ТОВ "Роял-Хауз" повідомлено про перехід на спрощену систему оподаткування з 01.04.2016, тому також повідомлено про подання уточненої податкової декларації з плати за землю на 2016 рік.

Таким чином, у зв`язку із переходом на спрощену систему оподаткування, 20.04.2016 ТОВ "Роял-Хауз" подано уточнюючу податкову декларацію із розрахунком суми земельного податку лише за січень, лютий та березень 2016 року на суму 8391,69 грн.

Згідно повідомлення №1 від 19.10.2017 надісланого на адресу ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, ТОВ "Роял-Хауз" повідомлено про перехід зі спрощеної системи оподаткування 5% на загальну систему оподаткування з 01.10.2017, тому з 01.10.2017 стає платником податку на землю на загальних підставах.

У зв`язку із переходом на загальну систему оподаткування, 19.10.2017 ТОВ "Роял-Хауз" подано до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, звітну податкову декларацію за 2017 рік із розрахунком суми земельного податку за жовтень, листопад та грудень 2017 року на суму 147255,29 грн.

Згідно платіжних доручень №278 від 30.11.2017 та №287 від 22.12.2017 товариство сплатило земельний податок за жовтень, листопад 2017 року в сумі 98170,20 грн.

Як зазначалось позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог та встановлено судом з матеріалів справи, 29.12.2017 ТОВ "Роял-Хауз" до податкового органу подано уточнюючі декларації із розрахунком суми земельного податку за період перебування на прощеній системі оподаткування, а саме за період з 01.04.2016 по 30.09.2017.

Поряд з цим судом встановлено, що згідно платіжного доручення №1 від 28.12.2017 товариством сплачено земельний податок за 2014-2017 роки на суму 1528554,19 грн.

Вказане також підтверджуються відомостями із інтегрованої картки платника податків із яких вбачається, що позивачем 28.12.2017 було самостійно розраховано та в повному обсязі сплачено земельний податок в сумі 1528554,19 грн.

Також, судом встановлено, що 05.12.2018 ТОВ "Роял-Хауз" подано до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві уточнюючі декларації за 2015, 2016 та 2017 роки.

Згідно уточнюючої декларації за 2015 рік від 05.12.2018 ТОВ "Роял-Хауз" здійснено розрахунок суми податкового зобов`язання за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень на суму 376816,26 грн.

Разом з цим, у графі 5-12 "Нараховано до збільшення податкового зобов`язання на 20_ рік на періоди, за якими не настав термін сплати (позитивне значення) (р. 3-р.4)" визначено суму у розмірі 348841,18 грн, а у графі 7-12 "Розмір заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів або періодів поточного року, за якими минув термін сплати" також визначено суму у розмірі 348841,18 грн. У графі 9-12 "сума штрафу" зазначено 10465,25 грн.

Згідно уточнюючої декларації за 2016 рік від 05.12.2018 ТОВ "Роял-Хауз" здійснено розрахунок суми податкового зобов`язання за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень на суму 555679,93 грн.

Разом з цим, у графі 5-12 "Нараховано до збільшення податкового зобов`язання на 20_ рік на періоди, за якими не настав термін сплати (позитивне значення) (р. 3-р.4)" визначено суму у розмірі 547288,24 грн, а у графі 7-12 "Розмір заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів або періодів поточного року, за якими минув термін сплати" також визначено суму у розмірі 547288,24 грн. У графі 9-12 "сума штрафу" зазначено 16418,64 грн.

Згідно уточнюючої декларації за 2017 рік від 05.12.2018 ТОВ "Роял-Хауз" здійснено розрахунок суми податкового зобов`язання за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень на суму 589020,51 грн.

Разом з цим, у графі 5-12 "Нараховано до збільшення податкового зобов`язання на 20_ рік на періоди, за якими не настав термін сплати (позитивне значення) (р. 3-р.4)" визначено суму у розмірі 441765,36 грн, а у графі 7-12 "Розмір заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів або періодів поточного року, за якими минув термін сплати" також визначено суму у розмірі 441765,36 грн. У графі 9-12 "сума штрафу" зазначено 13252,95 грн.

Тобто, позивачем помилково внесено одночасно у податкових декларація за 2015, 2016 та 2017 роки наведені вище суми податкових зобов`язань у розмірі 348841,18 грн, 547288,24 грн та 441765,36 грн у графи 5-12 та 7-12, в той час як правильно було б вказати дані суми лише у графі 7-12.

Вказане призвело до "задвоєння" сум податкового зобов`язання в уточнюючих деклараціях за 2015, 2016 та 2017 роки.

Як зазначалось позивачем, 02.01.2018 ТОВ "Роял-Хауз" самостійно виявлено вказаного ним помилкового "задвоєння" суми податкового зобов`язання в уточнюючих деклараціях за 2015, 2016 та 2017 роки з урахуванням уточнень з 01.01., які було подано 29.12.2017. Проте, оскільки з початку 2018 року ДФС України було змінено форму декларацій, то можливість виправити помилку "задвоєння" було можливим лише 05.01.2018.

Із матеріалів справи встановлено, що у зв`язку із допущенням помилки в уточнюючих податкових деклараціях за 2015, 2016 та 2017 роки, 05.01.2028 ТОВ "Роял-Хауз" подано до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві уточнюючі податкові декларації за 2015, 2016 та 2017 роки, в яких у графі 6-14 нараховано зменшення податкового зобов`язання (позитивне значення (р. 4- р.3) за 2015 рік у сумі 348841,18 грн, за 2016 рік у сумі 547288,24 грн, за 2017 рік у сумі 441765,36 грн.

Згідно роз`яснень податкового органу під визначенням "арифметичної помилки" слід розуміти помилку або описку, допущенну платником податку при заповненні декларацій (розрахунків) або додатків до них, зокрема, при виконанні арифметичних дій, передбачених при обчисленні об`єкта оподаткування з метою визначення податкових зобов`язань з податку, збору, обов`язкового платежу (додавання або вирахування відповідних рядків), а також описку, допущену при перенесенні даних із додатків, на підставі яких заповнюються відповідні рядки декларації (неправильно поставлена кома при застосуванні одиниці виміру, неправильно перенесений підсумок з додатка та ін.).

Під "методологічною помилкою" слід розуміти помилку, допущену платником податків при складанні ним декларації, яка полягає у неправильному застосуванні або незастосуванні ставок оподаткування чи коефіцієнтів при визначенні податкового зобов`язання з того чи іншого податку, збору (обов`язкового платежу).

Суд зазначає, що відповідно до пункту 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статт

Зазначена норма зобов`язує платника податку надіслати до контролюючого органу уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою уточнюючого розрахунку, чинного на час подання, або виправити помилку шляхом відображення уточнюючих показників у складі поточної декларації за будь-який наступний податковий період.

Більш того, можливість уточнення показників податкової звітності за періоди, які вже перевірено контролюючим органом, передбачена пунктом 50.3 статті 50 ПК України, згідно з яким у разі якщо платник податків подає уточнюючий розрахунок до податкової декларації, поданої за період, що перевірявся, або не подає уточнюючий розрахунок протягом 20 робочих днів після дати складення довідки про проведення електронної перевірки, якою встановлено порушення податкового законодавства, відповідний контролюючий орган має право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період.

Таким чином, платник податків може скористатися правом подання уточнюючого розрахунку у період після проведення перевірки і до прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення за наслідками такої перевірки, а контролюючий орган, приймаючи у такому випадку відповідне податкове повідомлення-рішення за наслідками перевірки, повинен встановити дійсний обов`язок платника зі сплати податку з урахуванням даних уточнюючого розрахунку.

Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що подані позивачем до матеріалів справи докази на підтвердження своїх доводів, свідчать про виконання ТОВ "Роял-Хауз" усіх передбачених податковим законодавством умов для визнання його добросовісним платником, оскільки обов`язок зі сплати самостійно визначених сум податкового (грошового) зобов`язання виконав вчасно.

При цьому, "задвоєння" суми податкового зобов`язання у поданих податкових деклараціях за 2015, 2016 та 2017 роки не може свідчити про несвоєчасну сплату позивачем узгодженого грошового зобов`язання по земельному податку.

Більше того, суд бере до уваги, той факт, що позивачем відразу після виявленої помилки у податкових деклараціях за 2015, 2016 та 2017 роки, 05.01.2018 вчинено дії щодо їх усунення, шляхом подання уточнюючих розрахунків, що вкотре свідчить про добросовісність платника податку щодо виконання ним своїх податкових зобов`язань перед державою.

Таким чином, з урахуванням встановленого судом факту сплати 28.12.2017 позивачем податкового зобов`язання на суму 1528554,19 грн та вжиття позивачем належних від нього заходів з метою виправлення ситуації, яка склалась щодо "задвоєння" суми податкового зобов`язання за платежем "земельний податок", шляхом подання уточнюючих податкових декларацій із виправленням, платник податку не може нести відповідальність за несвоєчасне, на думку відповідача, виконання зобов`язання зі сплати земельного податку.

Суд зазначає, що штрафні санкції застосовуються у разі не сплати узгодженої суми грошового зобов`язання протягом строків, визначених ПК України. Допущення помилки у податковій декларації щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету, а саме "задвоєння" суми податкового зобов`язання має кваліфікуватися як дія, помилкова. Відтак, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть слугувати підставою для застосування до нього штрафів.

Таким чином, суд бере до уваги те, що позивачем зобов`язання зі сплати земельного податку виконані вчасно, у встановлені Законом терміни для такої сплати, а помилка при заповненні уточнюючих декларацій за 2015, 2016, 2017 роки, які подано 29.12.2017, а саме не коректного заповнення декларацій, не може слугувати підставою для застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання.

Поряд з цим суд зазначає, що помилкове "задвоєння" позивачем суми податкового зобов`язання, вказаної в уточнених податкових деклараціях за 2015, 2016 та 2017 роки не призвело до будь-якого фактичного ненадходження податку до бюджету, та відповідно, не завдало жодних збитків бюджету.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що приймаючи податкове повідомлення-рішення № від 21.08.2018, відповідач діяв не у відповідності до вимог податкового законодавства, а тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до положень, закріплених ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. ч.1-3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для задоволення заявлених вимог.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд стягує з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений згідно квитанції від 29.03.2019 №0.0..1 судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял-Хауз" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 21.08.2018.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял-Хауз" понесені судові витрати (судовий збір) в сумі 1921,00 грн.

Згідно статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Роял-Хауз" (бульвар Дружби Народів, 18/7, м. Київ, );

Відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, ).

Суддя В.О. Григораш

Повний текст рішення складено 12.06.2025.