Справа № 640/2356/19
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року Справа № 640/2356/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Садової М.І.,

за участю секретаря судових засідань Акулової А. М.,

представника позивача Лисюка О. Г. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача Василевської А. В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в місті Харкові в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім - Ніко" до головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

у с т а н о в и в :

товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Ніко» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 04.12.2018 та № від 04.12.2018.

В обґрунтування позову покликається на те, що під час митного оформлення товару «радіатори для використання в автомобілях «Mitsubishi»: «радіатор кондиціонера» за митними деклараціями від 27.10.2015 № 125130014/2015/490169, від 08.12.2015 № 125130014/2015/491938, від 05.04.2016 № 125130014/2016/483853, від 10.05.2016 № 125130014/2016/485577, від 01.06.2016 № 125130014/2016/486809, від 16.06.2016 № 125130014/2016/487541 та від 26.07.2016 № 125130014/2016/489505 він правильно класифікував їх за кодом 8708 91 35 00 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), що передбачає ставку ввізного мита 0%. Митні органи завершили оформлення без зауважень, випустивши товари у вільний обіг. Однак відповідач провів документальну невиїзну перевірку, склавши Акт № 1342/26-15-14-06-06/32380570 від 07.11.2018, у якому дійшов висновку, що товари повинні класифікуватися за кодом 8418 99 10 00 УКТ ЗЕД зі ставкою мита 6%. На підставі цього було видано оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Позивач вважає перекваліфікацію необґрунтованою, оскільки: товари є частинами кондиціонерів автомобілів Mitsubishi і призначені виключно для використання в них, що відповідає коду 8708 91 35 00. Відповідач не провів експертизи товарів, а базувався лише на листі ДФС України від 10.04.2018 № 10730/7/99-99-19-03-01-17. Просить позов задовольнити. У відповідності до ст. 139 КАС України просить вирішити питання розподілу судових витрат.

Відповідачем подано відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що перевірка встановила порушення правил класифікації, оскільки радіатори є частинами холодильного обладнання, а не автомобілів, і підлягають класифікації за кодом 8418 99 10 00 УКТ ЗЕД. Класифікація базується на правилах інтерпретації УКТ ЗЕД, примітці 2(е) до Розділу XVII, примітці 2 до Розділу XVI, а також на листі Всесвітньої митної організації (ВМО) № 18NL0213-YN від 05.09.2018, який підтверджує код 8418 99. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.02.2019 у справі №640/2356/19 відкрито провадження в адміністративній справі.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 до Харківського окружного адміністративного суду, згідно супровідного листа № 01-19/1430/25 від 31.01.2025 передаємо 742 (сімсот сорок дві) судові справи згідно з актом приймання-передачі від 31.01.2025, зокрема адміністративну справу №640/2356/19.

Відповідно до статті 31 КАС України здійснено повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду адміністративної справи.

Вказана адміністративна справа надійшла до провадження судді Харківського окружного адміністративного суду Садової М. І.

Ухвалою суду від 20.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду задоволено клопотання про заміну сторони (відповідача) у справі та ухвалено замінити головне управління ДФС у м. Києві () його правонаступником - головним управлінням ДПС у м. Києві (відокремлений підрозділ , м. Київ, вул. Шолуденка,33/19, 04116).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.

Суд установив, відповідачем проведена документальна невиїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ НІКО», за результатами якої складено акт № 1342/26-15-14-06-06/32380570 від 07.11.2018 про результати документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ НІКО» вимог законодавства України з питань державної митної справи у частині правильності класифікації товару «Радіатори для використання в а/м «Mitsubishi»: РАДІАТОР КОНДИЦІОНЕРА...» у товарній під категорії 8708 91 35 00 згідно УКТ ЗЕД за митними деклараціями: від 27.10.2015 № 125130014/2015/490169; від 08.12.2015 № 125130014/2015/491938, від 05.04.2016 № 125130014/2016/483853, від 10.05.2016 № 125130014/2016/485577, від 01.06.2016 № 125130014/2016/486809; від 16.06.2016 № 125130014/2016/487541, від 26.07.2016 № 125130014/2016/489505.

Так, в акті перевірки посадові особи відповідача процитували лист ДФС України від 10.04.2018 № 10730/7/99-99-19-03-01-17 на адресу підпорядкованих митниць і зазначили, що "радіатор (конденсатор) кондиціонера є частиною автомобільної системи кондиціонування повітря. Схема роботи кондиціонера в автомобілі принципово не відрізняється від роботи побутового холодильника". Таким чином, вчинена ДФС України маніпуляція з характеристиками товару створила підстави для проведення перевірок необмеженого кола суб`єктів, що здійснювали ввезення таких товарів, та зміни класифікації цих товарів за УКТЗЕД у такий, спосіб, що призводить до збільшення податкових платежів.

Позивач не погоджуючись з висновками, викладеними в акті, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ НІКО» 23.11.2018 направило до ГУ ДФС у м. Києві письмові заперечення з обґрунтуванням своєї позиції.

За результатами розгляду заперечень, 05.12.2018 на адресу позивача надійшла відповідь вих. № 112834/10/26-15-14-06-16 від 29.11.2018, у якій зазначено, що висновки, наведені в Акті перевірки залишаються без змін, а заперечення без задоволення.

04.12.2018 відповідачем прийнято оскаржувані повідомлення-рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення № від 04.12.2018, за яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ввізне мито на товари, що ввозяться суб`єктами господарювання на загальну суму 8643,07 грн. (з якої за податковими зобов`язаннями 6914,46 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 1728,61 грн.).

- податкове повідомлення-рішення № від 04.12.2018, за яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 728,58 грн. (з якої: за податковими зобов`язаннями 1382,87 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 345,72 грн.).

Не погоджуючись із прийнятими ППР, позивач звернувся до податкового органу із скаргою від 14 грудня 2018 року.

Рішенням про результати розгляду скарги від 29.01.2019 № 4491/6/99-9-9-11-06-03-25 податковий орган залишив податкові повідомлення-рішення без змін, а скаргу ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ НІКО» без задоволення.

Позивач вважає висновки, викладені в акті перевірки та оскаржувані податкові повідомлення рішення № від 04.12.2018 та № від 04.12.2018 такими, що прийняті у невідповідності до положень норм Закону та такими, що порушують права, свободи та інтереси позивача. У зв`язку з вказаним позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

В силу приписів статті 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТЗЕД; фактурну вартість товарів; митну вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (стаття 257 МК України).

Статтею 69 Митного кодексу України передбачено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД, яка складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Згідно з частиною п`ятою статті 69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

В силу приписів частини шостої статті 69 Митного кодексу України штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Статтею 345 Митного кодексу України передбачено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення. Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті 354 Митного кодексу України в акті перевірки зазначаються факти заниження і факти завищення податкових зобов`язань підприємства. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТЗЕД, їх митної вартості та країни походження, підстав для звільнення від оподаткування окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті про результати перевірки.

У справі, що розглядалась, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу правильності визначення коду товару, що ввозився позивачем, згідно з УКТЗЕД, а також розміру митних платежів, що підлягають сплаті до Державного бюджету у зв`язку з розмитненням даного товару.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 19.09.2013 №584-VII "Про Митний тариф України".

Митний тариф України містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється відповідно до УКТЗЕД, Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з урахуванням Пояснень до Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, приміток до розділів і груп та визначальних для класифікації характеристик товару.

Згідно з Основними правилами інтерпретації УКТЗЕД класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами.

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

5. На додаток до наведеного до зазначених нижче товарів застосовуються такі правила:

(a) футляри для фотоапаратів, музичних інструментів, зброї, креслярського приладдя, прикрас та подібні вироби, які мають спеціальну форму і призначені для зберігання відповідних виробів або набору виробів, придатні для тривалого використання разом з виробами, для яких вони призначені, класифікуються разом з упакованими в них виробами. Це правило не поширюється на тару (упаковку), що становить разом з виробом одне ціле і надає останньому істотно іншої властивості;

(b) відповідно до правила 5 (a) тару (упаковку) разом з товарами, які в ній містяться, слід класифікувати разом з цими товарами, якщо вона належить до такого типу тари (упаковки), яка зазвичай використовується для упакування цих товарів. Це положення є необов`язковим, якщо ця тара (упаковка) придатна для повторного використання.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

У справі, що розглядалась, суд встановив, що позивач здійснював ввезення товарних виробів, що мають назву Запасні частини для автомобілів: радіатори: радіатор кондиціонер.

Позивач визначив код товару Запасні частини для автомобілів: радіатори: радіатор кондиціонер за товарною підкатегорією 8708 91 35 00 згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з урахуванням пояснень до Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, приміток до розділів і груп та визначальних для класифікації характеристик товару це означає: Група 87. Засоби наземного транспорту, крiм залiзничного або трамвайного рухомого складу, їх частини та обладнання: 8708 частини та пристрої моторних транспортних засобів товарних позицій 8701-8705 (трактори (8701); моторні транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, включаючи водія (8702); автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі (8703); моторні транспортні засоби для перевезення вантажів (8704); Моторні транспортні засоби спеціального призначення, крім призначених головним чином для перевезення людей або вантажів (наприклад, автомобілі вантажні для аварійного ремонту, автокрани, автомобілі пожежні, автобетономішалки, автомобілі прибиральні для доріг, автомобілі поливомийні, автомобілі-майстерні, радіологічні автомобілі)): 8708 9- інші частини та приладдя: 8708 91- - радіатори та їх частини: 8708 91 35 00- - - - радіатори.

Код вказаного товару, що визначений органом доходів і зборів (8418 99 10 00) згідно з УКТ ЗЕД означає: Група 84. Реактори ядернi, котли, машини, обладнання i механiчнi пристрої; їх частини: 8418 Холодильники, морозильники та iнше холодильне або морозильне обладнання, електричне або iнших типiв; тепловi насоси, крiм установок для кондицiонування повiтря товарної позицiї 8415: 8418 9- частини: 8418 99- - iншi: 8418 99 10 00- - - - випаровувачi та конденсатори, крiм тих, що використовуються у побутових холодильниках.

Суд відмічає, що назва товару «радіатор кондиціонера для використання в легковому автомобілі «Mitsubishi» містить посилання на зібраний (комплектний, завершений) виріб - легковий автомобіль «Mitsubishi», для реалізації «основної властивості» якого (тобто для функціонального призначення якого) необхідним є радіатор кондиціонера (товарна позиція 8708 91 35 00 згідно з УКТЗЕД).

Натомість відповідач наводить аргументи, що радіатор кондиціонера легкового автомобіля «Mitsubishi» слід класифікувати за товарною позицією 8418 (Холодильники, морозильники та iнше холодильне або морозильне обладнання, електричне або iнших типiв; тепловi насоси).

Крім того, суд акцентує увагу, що ні в назві товарної позиції, ні в назві категорії, ні в назві підкатегорії 8418 не згадується поняття «радіатор» в якості опису товару.

Відповідно до частини 5 статті 69 Митного кодексу України у разі наявності складного випадку класифікації товару у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару, при виникненні суперечностей щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, необхідно застосовувати спеціальні знання, проводити дослідження.

Аналіз положень статті 69 МК України дає підстави для таких висновків: класифікацію товарів згідно з УКТ ЗЕД здійснює декларант; митний орган здійснює контроль за такою класифікацією; митний орган може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.

Повноваження митного органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.

Аналогічний висновок зазначив Верховний Суд у постановах від 03 квітня 2018 року у справі № 814/1256/17 та від 16 грудня 2024 року у справі № 160/24963/23.

Верховний Суд за результатами розгляду справи вважає, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає декларацію. Орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження митного органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта. Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій щодо самостійного визначення коду товару, оскільки проведене експертне дослідження не спростовує правильності визначення декларантом коду товару та не містить жодних тверджень, які б надавали право митному органу самостійно визначити інший код УКТ ЗЕД. Відповідні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 03.04.2018 у справі № 814/1256/17.

Жодних експертиз чи досліджень товару ані податковим органом, ані під час митного оформлення товару, ані під час перевірки поза межами митного оформлення не проводили, висновки посадових осіб відповідача базуються виключно на інформації, що наведена у листі ДФС України від 10.04.2018 № 10730/7/99-99-19-03-01-17 та такий лист не може бути допустимим, належним доказом підтвердження віднесення товару до запропонованого контролюючим органом коду товарів за УКТ ЗЕД.

Підпунктом 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, який застосовується до спірних правовідносин поряд з положеннями статей 345, 351 Митного кодексу України, передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, контролюючим органом вищого рівня в порядку контролю за діями або бездіяльністю посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня здійснено перевірку документів обов`язкової звітності платника податків або матеріалів документальної перевірки, проведеної контролюючим органом нижчого рівня, і виявлено невідповідність висновків акта перевірки вимогам законодавства або неповне з`ясування під час перевірки питань, що повинні бути з`ясовані під час перевірки для винесення об`єктивного висновку щодо дотримання платником податків вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Наказ про проведення документальної позапланової перевірки в цьому випадку приймається контролюючим органом вищого рівня лише у тому разі, коли стосовно посадових осіб контролюючого органу нижчого рівня, які проводили документальну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або їм повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення

Жодних відомостей про неподання позивачем документів, що необхідні для визначення коду товару під час його митного оформлення, подання недостовірних документів або про факти протиправних дій чи бездіяльності з боку посадових осіб митниць, що здійснювали митний контроль, відповідач суду не надав.

Будь-яких інших фактичних даних, які б мали значення для вирішення справи суд не встановив.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1-3 ст.90 КАС України).

З огляду на викладене вище суд прийшов висновку про задоволення позову, у зв`язку з чим оспорювані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

У відповідності до ст. 139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім - Ніко" до головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 04.12.2018 № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Державної податкової служби у м. Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім - Ніко" судовий збір у розмірі 1921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім - Ніко", місцезнаходження місто Київ, вулиця Набережно-Хрещатицька, причал №4, ;

відповідач головне управління Державної податкової служби у м. Києві, місцезнаходження місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, .

Повне судове рішення складено та підписано суддею 10.06.2025.

Суддя М. І. Садова