Справа № 440/5120/25
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/5120/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з єдиного податку у сумі 12211,33 грн. /а.с. 1-4/.

Позов обґрунтований тим, що за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 обліковується податковий борг, який виник у зв`язку з несплатою відповідачем податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 12211,33 грн, нарахованих у зв`язку із перебуванням відповідача на спрощеній системі оподаткування згідно поданої нею заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 10 січня 2012 року № 204.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Копія вказаної ухвали надсилалася відповідачу на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 47-50/, проте рекомендоване поштове відправлення повернуто відділенням поштового зв`язку до суду із відміткою від 29 квітня 2025 року "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року вважається врученою відповідачу та правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до статей 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 8/ ОСОБА_1 з 27 травня 2010 року зареєстрована як фізична особа-підприємець.

ФОП ОСОБА_1 подала до Машівського відділення Карлівської МДПУ у Полтавській області заяву про застосування спрощеної системи оподаткування від 10 січня 2012 року № 204, в якій просила перевести її на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності з 01 січня 2012 року та повідомила про обрання ставки єдиного податку при переході на спрощену систему оподаткування 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати та 2 групи за видом діяльності 15.81.0: Виробництво хліба та хлібобулочних виробів /а.с. 11-12/.

Згідно з частиною першою статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок сплати податків і зборів встановлений Податковим кодексом України /надалі ПК України/.

Підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 ПК України встановлено, що єдиний податок належить до місцевих податків.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пунктів 291.2 та 291.3 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

З аналізу пункту 291.4 статті 291 ПК України слідує, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на першу, другу, третю та четверту групи платників єдиного податку.

Згідно з підпунктом 2 цього пункту ( в редакції, чинній станом на 01 січня 2012 року) до другої групи належать фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1 000 000 гривень.

Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005) va375202-05. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для третьої групи.

За змістом пункту 293.1 статті 293 ПК України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Підпунктом 2 пунктом 293.2 статті 293 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: для другої групи платників єдиного податку - не більше 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до положень статті 298 ПК України порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку першої - третьої груп здійснюється відповідно до підпунктів 298.1.1-298.1.4 цієї статті.

Для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу за місцем податкової адреси заяву.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до заяви відповідача про застосування спрощеної системи оподаткування, поданої нею до контролюючого органу, з 01 січня 2012 року відповідача переведено на 2 групу платників єдиного податку, ставка єдиного податку для якої на момент виникнення спірних правовідносин складає 20% розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" установити у 2022 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 6500 гривень.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установити з 1 січня 2023 року мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі - 6700 гривень.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установити з 1 січня 2024 року мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 7100 гривень.

Таким чином, ставка єдиного податку для платників 2 групи впродовж 2022 року складала 1300 грн (6500 гривень х 20%), впродовж 2023 року - 1340 грн (6700 гривень х 20%), а впродовж 2024 року - 1420,00 грн (7100 гривень х 20%).

Відповідно до пункту 295.1 статті 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Разом з тим, судом встановлено, що єдиний податок з фізичних осіб за період березень 2022 року, з серпня 2023 року по березень 2024 року відповідачем не сплачувався та станом на момент розгляду справи за відповідачем обліковується заборгованість зі сплати єдиного податку з фізичних осіб за вказаний період на загальну суму 12211,33 грн /а.с. 6/.

Заявлена позивачем до стягнення сума боргу в 12211,33 грн відповідає визначенню податкового боргу, наведеному у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, а саме: "податковий борг" - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 статті 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно із пунктом 42.5 вказаної статті у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Полтавській області сформовано податкову вимогу форми "Ф" №0-1631 від 02 листопада 2023 року /а.с. 9/, яку направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу позивача та повернуто з відміткою поштової служби адресат відсутній за вказаною адресою /а.с. 10/.

З огляду на приписи пунктів 42.2, 42.5 статті 42, пункту 58.3 статті 58 та пунктів 59.1 та 59.5 статті 59 ПК України, податкова вимога форми "Ф" №0-1631 від 02 листопада 2023 року вважається врученою відповідачу у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Доказів оскарження та скасування вказаної податкової вимоги в адміністративному або судовому порядку матеріали справи не містять.

Наявну суму податкового боргу відповідачем самостійно не погашено, про що свідчать наявні у матеріалах справи копії інтегрованих карток особового рахунку відповідача з єдиного податку за відповідний період /а.с. 36-45/.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з приписами пункту 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

З огляду на викладене правове регулювання, позовна вимога до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у загальній сумі 12211,33 грн заявлена позивачем правомірно, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивач, який є суб`єктом владних повноважень, витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не поніс, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 44057192) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу на загальну суму 12211,33 грн задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 12211,33 грн (дванадцять тисяч двісті одинадцять гривень тридцять три копійки) на розрахунковий рахунок UA0016634, отримувач: ГУК у Полтавській області / тг с. Михайлівка / 18050400, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк