Справа № 640/6651/20
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року ЛуцькСправа № 640/6651/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РА Артмастер» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РА Артмастер» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р» №003708405 від 17.09.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2019 року, поданої до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ТОВ «РА Артмастер», за результатами якої ГУ ДФС у м. Києві складено акт №8579/26-15-12-06-16 від 21.08.2019. На підставі висновків акта перевірки відповідачем 17.09.2019 прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» №003708405, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку па додану вартість на суму 54 000,00 гри., з яких 36 000, 00 грн. - за податковим зобов`язанням та 18 000, 00 грн. - за штрафними санкціями.

Позивач вважає що під час прийняття повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві не врахувала всі надані ТОВ «РА Артмастер» первинні документи, що призвело до помилкових висновків та прийняття протиправного повідомлення-рішення, з огляду на таке.

18.06.2019 між ТОВ «РА Артмастер» (замовник) та ТОВ «РТМ-Україна» (Виконавець) було укладено додаток №7 від 20 травня 2019 року до договору про надання рекламних послуг № 6641 від 18 грудня 2018 року, за умовами якого ТОВ «РТМ-Україна» надало ТОВ «РА Артмастер» послуги з розміщення реклами на загальну суму 41 070,00 грн., що підтверджується, зокрема, актом здачі- прийняття робіт (надання послуг) №5268 від 30 червня 2019 року; податковою накладною № 278 від 31.05.2019, податковою накладною № 9 від 18.06.2019 року, які були зареєстровані в ЄРПН.

18.06.2019 між ТОВ «РА Артмастер» (замовник) та ТОВ «РТМ Діджитал» (Виконавець) було укладено договір про надання рекламних послуг №ДЖ-47, за умовами якого ТОВ «РТМ Діджитал» надало ТОВ «РА Артмастер» послуги з розміщення реклами на загальну суму 180 000,00 грн., що підтверджується, зокрема, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ДЖ-0000269 від 31.07.2019; податковою накладною №5 від 21.06.2019, зареєстрованою в ЄРПН; податковою накладною №4 від 19.06.2019, зареєстрованою в ЄРПН.

Позивач вважає, що необхідними та достатніми підставами для включення до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання товару, робіт чи послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв`язку з таким придбанням. З огляду на наведені норми права та фактичні обставини справи ТОВ «РА Артмастер» правомірно віднесло до податкового кредиту суми податку на додану вартість по операціям з ТОВ «РТМ Діджітал».

Крім того, 30.08.2019 ТОВ «РА Артмастер» було виявлено допущену у звітності механічну помилку, а саме, до податкового кредиту включено суму ПДВ 44 488,33 грн., як таку, що виникла по взаємовідносинах з одним контрагентом - ТОВ «РТМ-Україна» (податковий номер - 31282375), в той час як зазначений розмір податкового кредиту був сформований на підставі правовідносин з двома контрагентами: ТОВ «РТМ-Україна» (податковий номер - 31282375) - 8 488,33 грн. та ТОВ «РТМ Діджітал» (податковий номер - 90) - 36 000,00 грн. При цьому, дана сума не вплинула на загальну суму податкового кредиту розрахованого в декларації за червень 2019 року, відповідно, не відбулося збільшення податкового кредиту на 36 000,00 грн.

02.09.2019, з метою усунення допущеної помилки, ТОВ «РА Артмастер» було подано уточнений розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року, в уточнюючому додатку №5 до якої було зазначено вірні дані. 03.09.2019 на адресу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва було надіслано лист з додатками, яким додатково повідомлено контролюючий орган про виявлену помилку.

Проте, не зважаючи на зазначені обставини відповідачем не були враховані надані ТОВ «РА Артмастер» в уточненому розрахунку дані, що призвело до прийняття відповідачем протиправного податкового повідомлення-рішення форми «Р» №003708405 від 17.09.2019.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/6651/20, вирішено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції відповідач вказав, що перевіркою встановлено, що позивачем в декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року сформовано податковий кредит на суму ПДВ 36 000 грн. за рахунок податкових накладних, які не зареєстровані в ЄРПН (таблиця 1 акту перевірки від 21.08.2019 №8579/26-15-12-06-16). Позивачем до податкового кредиту включено податкові накладні по ТОВ «РТМ- Україна» на загальну суму ПДВ 44 488,33 грн., але згідно ЄРПН контрагентом ТОВ «РТМ-Україна» зареєстровано 3 податкові накладні по ТОВ «РА Армастер» на загальну суму 8 488,33 грн. відповідно на суму 36 000 грн. відсутня реєстрації податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. Отже, перевіркою встановлено порушення ТОВ «РА Армастер» п. 201.10 ст. 201 Кодексу, що призвело заниження податкових зобов`язань з ПДВ за червень 2019 року на суму ПДВ 36 000 грн.

У відповіді на відзив позивач не погодився із твердженнями представника відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву та підтримав свою позицію викладену у позовній заяві.

Станом на 15 грудня 2022 року день набрання чинності Законом України від 13 грудня 2022 року №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон №2825-IX) цю адміністративну справу Окружним адміністративним судом міста Києва розглянуто не було.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Закону №2825-ІХ (в редакції Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 16 липня 2024 року №3863-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ») адміністративну справу №640/6651/20 передано на розгляд та вирішення Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 року справу прийнято до провадження; замінено у справі відповідача Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код юридичної особи 43141267) на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44116011); розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Правом подачі додаткових поясненнях сторони також не скористались.

Перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встанови такі обставини.

Судом встановлено, що 21.08.2019 контролюючим органом на підставі п. 200.10 ст. 200, пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, ст. 76 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2019 року, поданої до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві ТОВ «РА Артмастер», за результатами якої складено акт №8579/26-15-12-06-16 від 21.08.2019.

Зі змісту наведених у акті перевірки висновків вбачається, що ГУ ДФС у м. Києві встановлено порушення ТОВ «РА Артмастер» пункту 201.10 ст. 201 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту з ПДВ за червень 2019 року на суму ПДВ 36 000,00 гри. та заниження податкових зобов`язань з ПДВ за червень 2019 року на суму ПДВ 36 000,00 гри.

17.09.2019 на підставі акту перевірки ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» №003708405, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку па додану вартість на суму 54 000,00 гри., з яких 36 000, 00 грн. - за податковим зобов`язанням та 18 000, 00 грн. - за штрафними санкціями.

Позивач, вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким що підлягає скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд застосовує вимоги законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин та виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі ПК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

За приписами пункту 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Відповідно до пункту 76.3 статті 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

За приписами пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 ПК України.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно із пунктом 202.1 статті 202 ПК України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей:

а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця;

б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Відповідно до пункту 49.18 статті 49 та статті 203 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених ПК України, подаються за базовий звітний період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.07.2019 ТОВ «РА Артмастер» була подана до податкового органу за місцем реєстрації, податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2019 року з відповідними додатками та підписана ЕЦП посадовими особами. Факт отримання податкової звітності підтверджується квитанціями № 1 та №2.

Актом про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «РА Артмастер» за червень 2019 року №8579/26-15-12-06-16 від 21.08.2019 встановлено, що ТОВ «РА Артмастер» в декларації з податку на додану вартість за червень 2019 року сформовано податковий кредит на суму ПДВ 36000,00 грн за рахунок податкових накладних по ТОВ «РТМ- Україна» на загальну суму ПДВ 44488,33 грн., але згідно ЄРПН контрагентом ТОВ «РТМ-Україна» зареєстровано 3 податкові накладні по ТОВ «РА Армастер» на загальну суму 8488,33 грн. відповідно на суму 36000 грн. відсутня реєстрації податкових накладних.

Перевіркою встановлено порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження суми, яка підлягала сплаті до бюджету на суму 36000,00 грн.

Разом з тим, податковим органом не враховано, що 02.09.2019 позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2019 року, який прийнято податковим органом, що підтверджується квитанцією № 1 від 30.09.2017.

Відповідно до уточнюючого розрахунку, позивачем було виявлено допущену у звітності механічну помилку, а саме, до податкового кредиту включено суму ПДВ 44 488,33 грн., як таку, що виникла по взаємовідносинах з одним контрагентом - ТОВ «РТМ-Україна» (податковий номер - 31282375), в той час як зазначений розмір податкового кредиту був сформований на підставі правовідносин з двома контрагентами: ТОВ «РТМ-Україна» (податковий номер - 31282375) - 8 488,33 грн. та ТОВ «РТМ Діджитал» (податковий номер - 90) - 36 000,00 грн. При цьому, дана сума не вплинула на загальну суму податкового кредиту розрахованого в декларації за червень 2019 року, відповідно, не відбулося збільшення податкового кредиту на 36 000, 00 грн.

Таким чином, позивачем правомірно відображено податковий кредит з податку на додану вартість в розмірі 44 488,33 грн. з двома контрагентами: ТОВ «РТМ-Україна» та ТОВ «РТМ.

Суд зауважує, що абзацом 3 пункту 50.1 статті 50 ПК України встановлено, що платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 травня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

При цьому, за приписами пункту 50.2 статті 50 ПК України платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Пунктом 50.2. ст.50 ПК України передбачено, що платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Отже, чинним законодавством визначено заборону подання уточненого розрахунку платником податків виключно під час проведення документальних (планових та позапланових перевірок), яка не є застосовною до камеральних перевірок з огляду на розмежування Податковим кодексом України видів перевірок.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивач наділений правом подачі уточнюючого розрахунку під час проведення камеральної перевірки, що й було вчинено ТОВ «РА Артмастер».

При цьому, камеральна перевірка податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2019 року ТОВ «РА Артмастер» була проведена контролюючим органом 21.08.2019, а оскаржуване податкове повідомлення рішення винесено на підставі вказаного акта перевірки 17.09.2019.

В той же час, ТОВ «РА Артмастер» подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2019 року 02.09.2019, тобто після складання акта перевірки, проте до винесення оскаржуваного податкового-повідомлення-рішення.

При цьому ТОВ «РА Артмастер» 03.09.2019 на адресу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва було надіслано лист з додатками, яким додатково повідомлено контролюючий орган про виявлену помилку.

Водночас, відповідачем при прийнятті рішення не враховано право позивача на внесення змін до податкової звітності, передбачене статтею 50 ПК України.

У відповідності до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами (підпункт 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про протиправність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення, оскільки контролюючим органом не враховано усі обставини при його прийнятті.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду із позовною заявою, позивач сплатив судовий збір у сумі 2 102,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 04.03.2020 №3770, відтак в силу вимог частини першої статті 139 КАС України підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РА Артмастер» (04116, місто Київ, вулиця Старокиївська, будинок 10-Г, офіс 506, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві форми «Р» № 003708405 від 17.09.2019.

Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РА Артмастер» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський