Справа № 640/17983/22
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року Справа№640/17983/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому проваджені адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіатранс»

до відповідача: Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека)

про скасування постанови від 04.10.2022 № 345408,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіатранс», звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про скасування постанови від 04.10.2022 № 345408 про застосування адміністративного-господарського штрафу в розмірі 51000 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 10 серпня 2022 року в процесі виконання господарської діяльності, використовуючи автомобіль «DAF» моделі XF 104.460 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в складі з спеціалізованим напівпричіпом-платформою Е марки «ЕХО» моделі 99981 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 провозив негабаритний вантаж, а саме: Трактор CASE IN MX 315 та борону дискову.

Згідно товарно-транспортної накладної від 10 серпня 2022 року № 005, ширина вантажу 3,7 метра.

Вказує, що мав відповідний дозвіл на перевезення негабаритних вантажів №2022-89 НГ.

Оригінал дозволу знаходився в офісі позивача. Копія дозволу направлялась через електронну пошту відправнику вантажу для роздрукування та передачі водієві разом з товарно-транспортною накладною, фото дозволу було направлено водієві на смартфон.

Вказує, що ним не було допущено порушення вимог абз. 17 ч.1 ст. 60 «Про автомобільний транспорт» та вказує, що відповідачем протиправно застосовано до нього адміністративно-господарські санкції, оскільки, на його думку, за дане правопорушення передбачена відповідальність за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Вважає спірну постанову протиправною та просить її скасувати.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2022 року відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).

Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 06 червня 2025 року витребувано докази у сторін.

Ухвалою суду від 06 червня 2025 року зупинено провадження у справі до надання витребуваних доказів.

Ухвалою суду від 12 червня 2025 року поновлено провадження у справі.

Відповідач, не погодившись з позовними вимогами, надав до суду відзив на позовну заяву, мотивований наступним.

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 було встановлено, що ширина склала 3,9 м при нормативно допустимій 2,6 м. Таким чином, відповідно до частини 4 пункту 4 Порядку №1007/1207 контролюючими особами Відділу державного нагляду (контролю) у місті Києві було складено довідку про здійснення габаритно-вагового контролю від 10.08.2022.

На підставі пункту 6 Порядку №422, у зв`язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у місті Києві, було складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів № 0005109 від 10.08.2022.

Визначення габаритних параметрів було здійснено рулеткою вимірювальною фібергласовою стрічкою 30 м, яка є засобом вимірювальної техніки, що відповідає вимогам експлуатаційної документації фірми-виробника, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П/788/Щ, чинне до 30.05.2023.

Перевізника було належним чином повідомлено про розгляд справи, а саме направлено рекомендований лист 990), листа від 19.08.2022 № 25628/29/24-22, про те, що розгляд відбудеться 04.10.2022. Згідно із інформацією про відстеження пересилання поштових відправлень на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта» повідомлення було отримано 14.09.2022.

Враховуючи те, що відповідно до акту проведення перевірки ТОВ «КІАТРАНС» виконувало вантажні перевезення з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових параметрів, а саме ширина склала 3,9 м, при нормативно допустимій 2,6 м, з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм 50% відсотків, відповідно начальником Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу відповідно до абзацу 17 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ, тобто 8500 грн.

Позивач під час розгляду справи Окружним адміністративним судом міста Києва цієї справи, надав відповідь на відзив, у якій позовні вимоги підтримав та зазначив наступне.

Представник позивача був присутнім під час ухвалення спірної постанови та надав відповідний оригінал зазначеного вище дозволу, проте посадовою особою відповідача його не взято до уваги.

Пояснення відповідача щодо накладення штрафу у розмірі 8500 грн не відповідають змісту спірної постанови.

Відповідачем невірно кваліфіковано правопорушення позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «КІАТРАНС», , КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний).

Посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі направлення від 04.08.2022 № 000355 проведено рейдову перевірку транспортних засобів, щотижневого графіку проведення рейдових перевірок відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві 10.08.2022 року проведено рейдову перевірку за адресою: м. Київ, Столичне шосе (дорога дублер) біля АЗС «АНІК».

Під час проведення габаритно-вагового контролю автомобілю «DAF» моделі XF 104.460 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в складі з спеціалізованим напівпричіпом-платформою Е марки «ЕХО» моделі 99981 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить позивачу, водій ОСОБА_1 було встановлено перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів при перевезенні неподільного вантажу, а саме ширини 3,9 м, при допустимій ширині 2,6 м, про що складено відповідну довідку від 10.08.2022 № 005109 «Про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів» та довідку від 10.08.2022 № 040119 «Про результати здійснення габаритно-вагового контролю».

Актом відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті від 10.08.2022 № 332698 «Про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено порушення абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Постановою відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті від 04 жовтня 2022 року № 345408 застосовано до відповідача адміністративно-господарський штраф за порушення абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 51000 грн.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зазначає на наступне.

Відповідно до частини десятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III, тут і далі в редакції, чинній на момент проведення рейдової перевірки) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту.

За текстом статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до статті 33 Закону № 2344-III автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

За текстом частини першої статті 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону № 2344-III до внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, пов`язаних з цими перевезеннями, а також технологічні перевезення вантажів, що здійснюються в межах одного виробничого об`єкта без виїзду на автомобільні дороги загального користування.

До комплексу допоміжних операцій, пов`язаних із внутрішніми перевезеннями вантажів автомобільним транспортом, належать: завантаження та розвантаження автомобільних транспортних засобів; перевантаження вантажів на інший вид транспорту чи транспортний засіб; сортування, пакування, обмірювання та маркування вантажу; накопичення, формування або дроблення партій вантажу; зберігання вантажу; транспортно-експедиційні послуги.

Правила перевезень вантажів транспортними засобами затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків (частина четверта статті 48 Закону № 2344-III).

За частиною другою статті 49 Закону № 2344-III водій транспортного засобу зобов`язаний: мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

За текстом частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з підпунктом 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення(підпункти 2,15, 29 пункту 5 Положення).

Такими чином, саме на відповідача покладено обов`язок накладення на перевізників адміністративного-господарських штрафів за порушення вимог чинного законодавства під час здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 (далі - Правила №30, в редакції, чинні на момент здійснення рейдової перевірки), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (в редакції, чинній на момент проведення рейдової перевірки), визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує, зокрема, за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м).

Частинами першою, четвертою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 (далі - Порядок №879).

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. (пункт 3 Порядку №879).

Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Суд зазначає, що відповідно до свідоцтва № П/788/Щ від 30.05.2022 рулетка вимірювальна з фібергласовою стрічкою Зав № Р/003 виробник S-line відповідає експлуатаційній документації фірми-виробника, діапазон вимірювання від 2-30000мм.

Згідно з пунктами 3.1-3.5. пункту 3 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженого Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом укладаються між фізичними та юридичними особами, які здійснюють автомобільні перевезення вантажів на комерційній основі (надалі - Перевізники), та вантажовідправниками або вантажоодержувачами (надалі - Замовники). Примірний договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом у міському та міжміському сполученні (надалі - Договір) наведений в додатку 1.

За підпунктами 11.1, 11.3, 11.5 пункту 11 Правил перевезення вантажів основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.

У разі використання товарно-транспортної накладної у паперовій формі перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - водій (експедитор) передає вантажоодержувачу, третій примірник, засвідчений підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.

В розумінні вимог статті 1 Закону № 2344-III - автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

За правилами статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Одночасно, суд звертає увагу, що перелік необхідних документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не є вичерпним, оскільки статтею 48 цього Закону визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.

На підставі абзацу 17 частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно товарно-транспортної накладної № 005 від 10.08.2022 позивач є перевізником вантажу масою 15,200 т.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі також - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі також - Порядок № 1567).

За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі також - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Так, у справі № 420/3371/21 Верховний Суд висновував, що за відсутності документів, зокрема, у випадку цієї справи, дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів, застосовуються адміністративно-господарські штрафи. Непред`явлення вказаних документів під час проведення перевірки свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону № 2344-ІІІ.

За пунктом 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Акт відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті від 10.08.2022 № 332698 не містить жодних застережень чи пояснень водія або посадових осіб позивача щодо наявності вказаного вище дозволу. Акт підписаний водієм без заперечень.

Матеріали справи містять належні та достатні докази завчасного повідомлення позивача про розгляд питання про винесення адміністративного-господарського штрафу.

Як вбачається із запиту позивача, останній був обізнаний щодо дати розгляду акту від 10.08.2022 № 332698.

Суд зазначає, що до вказаного запиту жодних додаткових доказів долучено не було.

Спірну постанову отримано позивачем 05.10.2022, про що свідчить розписка уповноваженої особи позивача.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що позивач мав можливість надати зазначений вище дозвіл як під час проведення перевірки, так і під час розгляду справи про порушення контролюючим органом.

Суд не приймає пояснення позивача що ним було надано даний дозвіл на перевезення негабаритних вантажів №2022-89 НГ відповідачу, оскільки матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на це підтвердження, окрім пояснень.

З наведеного, суд доходить до висновку, що у контролюючого органу були відсутні відомості щодо наявності у позивача дозволу на перевезення негабаритних вантажів №2022-89 НГ.

Суд зазначає, що на електронну адресу відповідача позивачем 13 жовтня 2025 року було направлено скаргу, у якій позивач просив скасувати постанову начальника відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві державної служби України з безпеки на транспорті про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) «КІАТРАНС» адміністративно-господарського штрафу № 345408 від 04 жовтня 2022 р. в розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп. Закрити справу за відсутністю в діях Товариства з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) «КІАТРАНС» адміністративно-господарського правопорушення.

Разом з тим, відомостей щодо розгляду вказаної скарги судом не надано.

Суд зазначає, що оскарження спірної постанови в адміністративному порядку висновків суду у цій справі не спростовують, скільки вказаний вище дозвіл мав бути поданий контролюючому органу саме під час перевірки.

За таких обставин, суд зазначає, що спірна постанова була прийнята контролюючим органом у порядок та спосіб, передбачений чинним законодавством.

Відповідно до ст. 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. За таких обставин суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Чинним Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено стягнення судового збору з відповідача у разі відмови у задоволенні позову.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіатранс» до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови від 04.10.2022 № 345408 відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення складено та підписано 12 червня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду Шостого апеляціного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська