Справа № 211/1387/25
Суддя: Сільченко В. Є.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 211/1387/25
Провадження № 2-а/210/20/25
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 червня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого судді Сільченко В.Є.

секретаря судового засідання Козіної В.А.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Петренка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ст. 210-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ст. 210-1 КУпАП.

Позов мотивовано тим, що 06.11.2024 року було винесено протокол про вчинення адміністративного правопорушення громадянином ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

06.11.2024 року відбувся розгляд адміністративної справи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 та винесено постанову, якою ОСОБА_1 було визнано виним у вчинені адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 вирішив звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Позивач зазначає, що 06.11.2024 року, будучи в ІНФОРМАЦІЯ_4 , йому не було вручено про вчинення ним начебто адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

06.11.2024 року прибувши на розгляд адміністративної справи до ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 впевнився в тому, що розгляд справи містить формальний характер, а саме: прибувши на місця без адвоката, що є перешкоджанням права на захист в частині не запрошення адвоката для розгляду справи, здійснення тиску на адвоката шляхом телефонних переговорів щодо отримання повістки адвокату в разі прибуття, як на інститут захисту прав, а отже викликало негативні емоції у позивача та як наслідок недовіру до інституту адвокатури в цілому.

Окрім того, начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 повністю проігноровані доводи позивача та адвоката щодо відмови від отримання повістки, повністю проігноровано рішення Шостого Апеляційного Адміністративного суду м. Київ, який звернув увагу у своїй постанові №759/1018/24 від 25.04.2024 року на той факт, що дії щодо відмови від отримання повістки самі по собі не утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП. Судом не вказано конкретної частини вищезгаданої статті, а наголосив в цілому на правопорушення передбачене вищезгаданою нормою законодавства.

ОСОБА_1 зауважує на тому моменті, що протокол від 06.11.2024 року був складений без його присутності, що є порушенням його Конституційних прав та інтересів в частині здійснення повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення.

Також, позивач звертає увагу на той факт, що в постанові про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 надавав пояснення, а саме: «не відмовлявся від отримання повістки та не знав про її існування», а в протоколі від 06.11.2024 року в графі: «Від пояснення та підписання протоколу відмовився у присутності свідків» та графі: «Пояснення та зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою яка притягається до адміністративної відповідальності» містяться прочерки. Тобто, аналізуючи протокол та постанову можна дійти висновку, що вони прямо суперечать один одному, а отже повного та всебічного розгляду справи не здійснювалося.

Тому, позивач просить суд скасувати постанову від 06.11.2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі (17000 гривень) за ч. 3 ст. 210-1 КУПАП; провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити в зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заперечував щодо заявлених вимог, надав пояснення аналогічні письмовому відзиву, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи встановлено, та не заперечується позивачем, що 24.09.2024 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 було вручено повістку № позивачу щодо обов`язку прибути 30.09.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення своїх персональних даних, частина 1 статті 7 Закону України від 16.03.2017 № 1951-VIII).

У зв`язку з неприбуттям ОСОБА_1 за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_5 , 14.10.2024 року було направлено до відділення поліції №2 звернення щодо доставлення громадянина, який вчинив адміністративне правопорушення (а.с. 46).

Відповідно до ч.1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (ч.2 ст.256 КУпАП).

Відповідно до ч. 3 ст. 256 КУпАП у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Згідно з ч. 4 ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналізуючи наявну в матеріалах справи копію протоколу про адміністративне правопорушення №1577/24 від 06.11.2024 року відносно ОСОБА_1 за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та надаючи йому оцінку як доказу в контексті зазначених вище приписів норм КУпАП суд доходить висновку, що вказаний протокол складений відповідно до приписів КУпАП (а.с. 43-44).

Права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.ст. 55, 57, 59, 63, 65 Конституції України, ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 роз`яснені 06.11.2024 року, що підтверджується підписом ОСОБА_1 (а.с. 41 зворот).

В графі протоколу «Пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності» позивачем зазначено наступне: пояснень не маю. Постанову прошу виготовити для мене на 11.11.2024. Поставлено підпис ОСОБА_1 .

У вказаному протоколі зазначено дата, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відтак, 06.11.2024 року ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи 07.11.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, судом взято, до уваги, що сам позивач не заперечує що був присутній 06.11.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відтак, посилання позивача щодо складання протоколу від 06.11.2024 року без присутності ОСОБА_1 спростовується дослідженими доказами в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

07.11.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 винесено постанову №уп/16469/1, якою накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 25500,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 48).

Будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 07.11.2024 року не з`явився на розгляд справи до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З постанови №уп/16469/1 встановлено, що копію постанови ОСОБА_4 отримав 11.11.2024 року (а.с. 48 зворот).

Постановою №уп/16469/1 встановлено, що 06.11.2024 року о 11 год. 00 хв. Посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено факт порушення вимог чинного законодавства, військовозобов`язаним, якому належним чином вручено повістку 24.09.2024 року під особистий підпис на прибуття 30.09.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення персональних даних. На вказану в повістці дату та час військовозобов`язаний не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим порушив вимоги ч. 1, 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Доказів відсутності складу правопорушення не надано, поважні причини неприбуття відсутні. В діях військовозобов`язаного наявний склад адміністративного правопорушення, який підтверджений належним доказами (повістка та рапорт ТВО ЗНТЦК та СП НМВ). Та в подальшому порушував вимоги законодавства в період з 30.09.2024 року по 06.11.2024 року. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про проведення воєнного стану в Україні» в Україні з 24.02.2022 року й донині діє особливий період в умовах правового режиму воєнного стану, тому за порушення в особливий період ЗУ «Про оборону України та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Так, дії ОСОБА_1 в постанові кваліфіковані за ч.3 ст.210-1 КУпАП, як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч.3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію на час розгляду цієї справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Громадяни зобов`язані:

з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно з ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

З огляду на зазначені обставини та норми законодавства суд вважає доведеним факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до примітки до статті 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Разом з тим, суд зауважує, що позивача притягнуто до відповідальності не через відсутність його даних у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста, чи ненадання таких даних, а саме за невиконання визначеного законодавством обов`язку щодо явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у разі отримання повістки про виклик.

Отже, відповідач при винесенні постанови відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ст. 210-1 КУпАП залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 12 червня 2025 року.

Суддя: В. Є. Сільченко