Справа № 320/10320/24
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

12 червня 2025 року м. Київ № 320/10320/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державної податкової служби України, Державної фіскальної служби України, Міністерства фінансів України, Бюро економічної безпеки України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Кабінету Міністрів України, Державної податкової служби України, Державної фіскальної служби України, Міністерства фінансів України, Бюро економічної безпеки, в якому просить суд:

- визнати протиправними (НЕзаконними) рішення, дії та бездіяльність Кабінету Міністрів України, Державної податкової служби України, Державної фіскальної служби України, Міністерства фінансів України, Бюро економічної безпеки у формі вчиненої ними активної відмови (повідомлення про відсутність інформації за її наявності, тощо) та пасивної відмови (мовчанні, ненадсилання відповіді, тощо) надати мені відомості (інформацію, копії документів) відповідно до підпунктів 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 1.5. пункту 1 запиту від 03.11.2023 року (Додаток_1) в порядку доступу до публічної інформації у відповідності до норм Закону України Про доступ до публічної інформації від 13 січня 2011 року №2939-VI (далі також Закон №2939-VI), а саме : 1.нформацію про нормативно-правові акти, якими внормовано наступні питання, що пов`язані з ліквідацією органів податкової міліції : 1.1.правові підстави ліквідації органів податкової міліції; 1.2.порядок ліквідації органів податкової міліції; 1.3.порядок передачі майнових та немайнових активів, прав та обов`язків органів податкової міліції до інших органів державної влади; 1.4.порядок адміністративного правонаступництва інших органів державної влади щодо функцій, які здійснювались органами податкової міліції до моменту її ліквідації; 1.5. порядок переведення працівників податкової міліції до інших органів державної влади або порядок їх працевлаштування в наслідок ліквідації органів податкової міліції;

-зобов`язати Кабінет Міністрів України, Державну податкову служби України, Державну фіскальну службу України, Міністерство фінансів України, Бюро економічної безпекивчинити ВСІ необхідні та достатні ДІЇ і ЗАХОДИ передбачені спеціальним Законом України Про доступ до публічної інформації від 13 січня 2011 року №2939- VI для виконання обов`язків, що виникли у Відповідачів, в зв`язку з отриманням ними мого Запиту від 03.11.2023 (Додаток 1) на доступ до публічної інформації на доступ до публічної інформації про єдине громадянство в Україні; 3.2. надати позивачу достовірну та повну інформацію запитувану відповідно до підпунктів 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 1.5. пункту 1 запиту від 03.11.2023 (Додаток 1) в порядку доступу до публічної інформації у відповідності до норм Закону України Про доступ до публічної інформації від 13 січня 2011 року №2939-VI (далі також Закон_№ 2939-VI), а саме : 1.нформацію про нормативно-правові акти, якими внормовано наступні питання, що пов`язані з ліквідацією органів податкової міліції : 1.1.правові підстави ліквідації органів податкової міліції; 1.2.порядок ліквідації органів податкової міліції; 1.3.порядок передачі майнових та немайнових активів, прав та обов`язків органів податкової міліції до інших органів державної влади; 1.4.порядок адміністративного правонаступництва інших органів державної влади щодо функцій, які здійснювались органами податкової міліції до моменту її ліквідації; 1.5. порядок переведення працівників податкової міліції до інших органів державної влади або порядок їх працевлаштування в наслідок ліквідації органів податкової міліції.

Ухвалою суду від 04.03.2024 позовна заява залишена без руху та визначено, що недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом подання до суду позовної заяви з уточненим складом учасників справи (для суду та відповідно до кількості відповідачів), з урахуванням вказаних судом зауважень.

Позивачем 27.03.2024 вказані вимоги не усунуті, оскільки не подано до суду позовну заяву, в

якій уточнено склад учасників справи та викладено позовні вимоги належним чином до кожного суб`єкта владних повноважень згідно способу судового захисту порушеного права, передбаченого законом.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши позовну, суд доходить висновку про наявність підстав для її повернення, з огляду на таке.

Частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Відтак, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують ці обставини, зокрема, факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного права позивача та об`єктивного обов`язку відповідача.

У силу вимог частини першої статті 21 Кодексу, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Суд зазначає, що вказані правовідносини між позивачем та відповідачем не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, не є основними та похідними позовними вимогами, оскільки склались за різних обставин, за різного правового регулювання та на підставі різних дій суб`єкта владних повноважень та різних періодів.

Отже в основу спірних правовідносин покладено різні підстави їх виникнення, та різні докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

При цьому, суд зазначає, що лише виникнення спірних правовідносин між тими самими суб`єктами не є достатньою підставою для об`єднання не пов`язаних між собою вимог в одне провадження.

Фактично, звернувшись до суду з таким позовом, позивач має намір одночасно врегулювати усі наявні у нього спірні правовідносини з відповідачем, незважаючи на те, що підстави їх виникнення є різними та не пов`язаними між собою, а також не враховуючи, що таке об`єднання непов`язаних між собою вимог ускладнить розгляд справи.

З урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги мають різні підстави їх виникнення, які не пов`язані між собою та обґрунтовуються різними доказами, що, у свою чергу, не відповідає правилам об`єднання позовних вимог, які викладені у статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Передбачене статтею 169 КАС України право суду на повернення позовної заяви у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог є законодавчо закріпленим процесуальним обмеженням, встановленим державою з метою регулювання процедурних питань з метою їх упорядкування, дотримання процесуальної економії та недопущення завантаження процесу ускладненими позовними заяви, вимоги яких мають розглядатися в окремих провадженнях.

Суд зауважує, що повернення позовної заяви позивачеві свідчить не про допущення судом надмірного формалізму, а про вчинення дій, направлених на упорядкування процесуальних правовідносин, тобто є необхідним (позитивним) формалізмом, який сприяє належному здійсненню правосуддя. При цьому, така процесуальна дія не є порушенням права позивача на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, оскільки не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду у належному (встановленому законом) порядку.

Правовий висновок щодо необхідності повернення позовних заяв у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог викладено Верховним Судом у постановах від 05.03.2019 у справі №917/1377/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 80470812), від 27.02.2019 у справі №922/2225/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 80308662), від 14.08.2018 у справі №910/3569/188 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 75896052).

Відтак, суд доходить висновку про наявність підстав для повернення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 169, 171, 172, 241, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 - повернути.

2. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати (видати) особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 КАС України з моменту її підписання суддею (суддями). Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України, протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Леонтович А.М.