Справа № 480/3339/24
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2025 року Справа № 480/3339/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3339/24 за позовом Приватного виробничого підприємства "Вибір" до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування картки відмови,-
В С Т А Н О В И В:
Приватне виробниче підприємство "Вибір" (далі - позивач) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Волинської митниці (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2024/000062/3 від 08.04.2024;
- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205140/2024/000178 від 22.01.2024.
Представник позивача стверджує, що незважаючи на те, що подання передбачених Митним кодексом України документів дозволяло посадовій особі підрозділу митного оформлення відповідача виконати необхідні процедури митного контролю та митного оформлення товарів позивача і відповідно завершити їх митне оформлення, 22.01.2024 року відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UА205140/2024/000019/1, згідно з яким заявлену декларантом митну вартість товару скориговано «за резервним методом», рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби на рівні 1,78 Євро/кг за МД № UA500500/2023/016158 від 12.05.2023.
Не погодившись з вказаним рішенням митного органу, позивач звернувся до Державної митною службою України зі скаргою, за результами розгляду якої вирішено зобов`язати Волинську митниці прийняти нове рішення відповідно до законодавства.
Разом з тим, 08 квітня 2024 року Волинська митниця з урахуванням вимоги Держмитслужби винесла нове Рішення про коригування митної вартості № UA205140/2024/000062/3, яким митну вартість визначено за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно зі статтею 59 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби, а саме: товар 1 на рівні 1,275 євро/кг за МД № UA209230/2024/0033099 від 12.01.2024.
Позивач не погоджується зі вказаними рішеннями та зазначає, що на виконання вимог Митного кодексу України, уповноваженою особою позивача до митного оформлення загалом були надані відповідачу документи для підтвердження митної вартості товару, які за своїм змістом не суперечать один одному, в повному обсязі свідчать про вагу та ціну товару, про проведення оплати за товар у розмірах, визначених укладеним контрактом, про транспортування товару, про складові заявленої позивачем митної вартості товару, а тому таких документів було цілком достатньо для визначення митної вартості товарів за основним методом.
Щодо твердження відповідача щодо розбіжності у документах у зв`язку з відсутністю інформації про вартість навантажувальних і розвантажувальних робіт, як підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості, представник вказує, що умовами поставки передбачено, що навантажувальні роботи здійснюються постачальником, тобто позивач не міг нести ці витрати, а тому вимагати таку інформацію у декларанта відповідач взагалі не мав жодної підстави.
Щодо наданої до митного оформлення заявки-договору вказав, що до митного оформлення позивачем надано заяву-договір № 21 на перевезення вантажів від 17 січня 2023, проте при укладенні заявки-договору було допущено описку в даті укладання договору та замість 2024 року вказано 2023 рік. Представник зазначає, що наведена в заявці-договорі інформація в повній мірі підтверджує перевезення саме оцінюваного товару, а наявність технічної помилки жодним чином не може ставити під сумнів дійсність такого правочину та, тим більше, правдивість інших даних, що стосуються перевезення товарів.
Щодо названих відповідачем недоліків у митній декларації країни відправлення, просив суд врахувати, що експортна митна декларація не є основним документом, що підтверджує митну вартість товарів, в розумінні ст. 53 МК України.
Стосовно висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготований спеціалізованою експертною організацією, представник вказав, що цей документ носить виключно інформаційний характер. Разом з тим, позивач не звертався до жодної експертної організації за відповідним висновком та, відповідно, не міг надати його митному органу.
Також, на переконання представника, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товар.
Однак, у оскаржуваному рішенні зазначено лише номер та дату митних декларацій, які стали джерелами інформації для коригування митної вартості. Такий підхід для формування оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, на думку представника, прямо суперечить положенням законодавства, та може бути самостійною підставою для його скасування.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в загальному позовному провадженні, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності: надані рахунок на оплату від 19.01.2024 №2 та довідка про транспортні витрати від 18.01.2024 №Б/Н не містять інформації про вартість навантажувальних та розвантажувальних робіт. Такі затрати могли бути понесені імпортером та відповідно мали б бути додані до митної вартості товару; відправник, зазначений в гр. 1 автотранспортної накладної від 18.01.2024 №Б/Н суперечить штампу та підпису відправника, вказаному в гр. 22 вищезазначеного документа; прайс-лист товару б/н від 18.01.2024 є лише пропозицією (oferta) на кожну окрему поставку від продавця. Проте прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.
Декларантом на вимогу митниці не надано жодних додаткових документів, листами від 22.01.2024 №22-01/24, від 22.01.2024 №22/01 повідомлено про їх відсутність. Таким чином, декларантом не було усунуто чи спростовано зазначені митним органом неточності та розбіжності щодо числових значень складових заявленої митної вартості, у зв`язку з чим митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості від 22.01.2024 № UА205140/2024/000019/1, згідно з яким заявлену декларантом митну вартість товару скориговано «за резервним методом».
Разом з тим, представник відповідача зазначає, що Держмитслужбою України було частково скасоване прийняте Волинською митницею рішення про коригування в частині обрання методу визначення митної вартості товару та зобов`язано прийняте нове рішення у відповідності до законодавства України.
Відтак, відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 08.04.2024 №UA205140/2024/000062/3, згідно з яким заявлену декларантом митну вартість товару скориговано "за ціною договору щодо ідентичних товарів", а рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби на рівні 1,275 євро/кг за МД №UA209230/2024/003099 від 12.01.2024.
Вказує, що оскаржуване рішення є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, положень Митного кодексу та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, а тому є законним та обґрунтованим.
Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій висловив незгоду з доводами, викладеними відповідачем у відзиві. Також, представник повторно наголосив, що нпозивачем надано до митного оформлення всі наявні в нього відомості та документи, які не суперечать один одному, не містять розбіжностей, наявних ознак підробки, натомість містять повну, достовірну, послідовну та аргументовану інформацію про товар, його вагу, ціну, інформацію про проведення оплати за товар та про всі складові митної вартості.
Ухвалою суду у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін - відмовлено.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
У подальшому, 22.01.2024 відповідачем було надіслано електронне повідомлення (а.с. 46), в якому було зазначено, що документи містять розбіжності які мають вплив на визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Також, було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
У відповідь на вказане повідомлення позивачем листом від 22.01.2024 № 22/01 повідомлено митний орган щодо неможливості надання додаткових документів (а.с.48).
У подальшому, 22.01.2024 було прийнято рішення про коригування митної вартості № UА205140/2024/000019/1 (а.с. 49), відповідно до якого відповідачем застосовано резервний метод згідно із статтею 64 Митного Кодексу України. Рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби на рівні 1,78 Євро/кг за МД № UA500500/2023/016158 від 12.05.2023.
У прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів від 22.01.2024 року № UА205140/2024/000019/1 вказано, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:
- надані рахунок на оплату від 19.01.2024 р. № 2 та довідка про транспортні витрати від 18.01.2024 б/н не містять інформації про вартість навантажувальних та розвантажувальних робіт. Такі затрати могли бути понесені імпортером та відповідно мали б бути додані до митної вартості товару;
- відправник, зазначений в гр. 1 автотранспортної накладної від 18.01.2024р. б/н суперечить штампу та підпису відправника, вказаному в гр. 22 вищевказаного документу;
- прайс-лист товару б/н від 18.01.2024 є лише пропозицією (oferta) на кожну окрему поставку від продавця. Проте прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує до продажу.
Також, відповідачем на подану митну декларацію винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА205140/2024/000178 (а.с.50-51) згідно з якою зобов`язано декларанта заповнити нову митну декларацію з урахуванням вищевказаного рішення.
Вважаючи вищевказані рішення відповідача протиправними, 20.02.2024 позивач подав скаргу до Державної митної служби України (а.с.53-57).
Листом від 20.03.2024 № 15/15-02/13/1525 (а.с.58) Держмитслужба повідомила скаржника про необхідість надання додаткових документів, що мають значення для розгляду скарги та прийняття обґрунтованого рішення, а саме: належно оформлених банківських платіжних документів, на підставі якихздійснювалась оплата по специфікації від 13.12.2023 № 49 та інвойсу від 18.01.2024 № KGP0827073 з встановленою датою оплати 18.01.2024; актів виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортноекспедиційних послуг відповідно до виставлених рахунків-фактур; належно оформленої митної декларації країни відправлення; висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованими експертними організаціями.
Листом від 25.03.2024 № 89 (а.с.59-60) ПВП «Вибір» надало Держмитслужбі додаткові пояснення та документи, зокрема: платіжну інструкцію в іноземній валюті № 1 від 11.01.2024 (а.с.61); акт виконаних робіт/наданих послуг від 24.01.2024 № 02/01 (а.с.62); платіжну інструкцію від 08.02.2024 № 194 (а.с.63).
За результатми розгляду скарги Державної митною службою України прийнято Рішення від 20.02.2024 № 50 (.с. 64-67), яким вирішено скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 22.01.2024 № UA205140/2024/000019/1, та зобов`язати Волинську митниці прийняти нове рішення відповідно до законодавства.
08 квітня 2024 року Волинська митниця з урахуванням вимоги Держмитслужби винесла нове Рішення про коригування митної вартості № UA205140/2024/000062/3 (а.с.68), яким митну вартість визначено за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів згідно зі статтею 59 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби, а саме: товар 1 на рівні 1,275 євро/кг за МД № UA209230/2024/0033099 від 12.01.2024.
У прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів від 08.04.2024 року № UA205140/2024/000062/3 вказано, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:
- заявка містить інформацію про основні умови перевезення оцінюваного товару (дату завантаження, номери транспортного засобу, вартість перевезення тощо), однак, укладена роком раніше дати завантаження товару 18-19.01.2024 (графа 7 Заявки), що ставить під сумнів дійсність наведеної в нійінформації;
- для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом надано рахунок від 19.01.2024 №2, довідку про транспортні витрати від 18.01.2024 №01/01 та CMR від 18.01.2024. З огляду на умови поставки FCA Alytus (Литва) у поданих документах відсутні відомості про суб`єкта, який поніс витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваного товару, пов`язану з його транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Оскільки, такі витрати не зазначено у графі 21 митної декларації, можна дійти висновку про не включення декларантом таких витрат до заявленої митної вартості;
- декларантом на запит митниці не надано висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованими експертними організаціями.
Вважаючи рішення відповідача про коригування митної вартості від 08.04.2024 року № UA205140/2024/000062/3 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА205140/2024/000178 протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам, суд враховує наступне.
Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України).
Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Положення ст. 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).
Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Із положень частин 1 та 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
За приписами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
За приписами ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).
За приписами положень статей 57, 58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Єдиними підставами, які надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
В той же час, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.
Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16, від 04.06.2020 у справі №1.380.2019.001823, від 01.04.2021 у справі № 260/695/19.
На переконання суду, надані позивачем до митного оформлення документи кореспондуються між собою та містять інформацію про товар та його ціну, та у сукупності підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
При цьому, суд зауважує, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Разом з тим, у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від 08.04.2024 року № UA205140/2024/000062/3, яке прийнято з урахуванням вимог Державної митної служби України за наслідками розгляду скарги позивача, вказано, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Зокрема, митний орган посилається на те, що надані деклараном рахунок від 19.01.2024 № 2, довідка про транспортні витрати від 18.01.2024 № 01/01 та CMR від 18.01.2024 не містять інформації про вартість навантажувальних та розвантажувальних робіт. При цьому, відповідач вказує, що такі затрати могли бути понесені імпортером та відповідно мали б бути додані до митної вартості товару.
При тлумаченні умов поставки має силу Інкотермс-2010.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.
За приписами статті 265 Господарського кодексу України, сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.
16 вересня 2010 року Міжнародною торговою палатою були прийняті «Інкотермс 2010. Правила ICC з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі» (далі Інкотермс 2010).
Відповідно до правил Інкотермс 2010 термін "франко-перевізник" означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару.
Таким чином, враховуючи що за умовами укладеного контракту, поставка товару здійснюється продавцем на умовах FCA Литва, м. Алітус, вул. Прамонес, 25 (склад Продавця), декларант не міг нести ці витрати, відтак вимога митного органу надати інформацію про вартість навантажувальних та розвантажувальних робіт є безпідставною.
Стосовно посилань відповідача, що заявка договір № 21 на перевезення вантажів від 17 січня 2023 року № 21 датована роком раніше (2023 рік), ніж визначена дата завантаження товару (1801.2024-19.01.2024), вказана у графі № 7 цієї заявки, суд враховує пояснення позивача, відповідно до змісту яких при укладенні заявки-договору було допущено описку в даті укладання договору та замість 2024 року вказано 2023 рік.
При цьому, про актуальність вказаної заявки-договору до наданого до митного оформлення товару свідчить, те, що заявка-договір містить: інформацію про маршрути перевезення, що відповідає фактичному маршруту поставки товару (Литва, м. Алітс-ч/з Луцьк-Україна, м. Київ), інформацію про дату завантаження та розвантаження товару, що відповідає фактичним датам перевезення товарів, відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної CMR (18.01.2024-19.01.2024), інформацію про характер вантажу (кормові добавки) та вагу, що відповідає реальній поставці, інформацію про дані автомобіля (DAF BK7050BC) та водія (Прохор Я.), пункт перетину кордону (Ягодин), що відповідає фактичним даним поставки товару та підтверджується іншими наданими до митного оформлення документами.
Оскільки умовами поставки FCA передбачено, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, ПВП «Вибір», як імпортер, не має впливу на порядок заповнення експортної декларації країни відправлення товарів.
При цьому, у наданій експортній митній декларації міститься інформація, яка дає можливість встановити належність вказаного документу до оцінюваних товарів, а саме інформація про експортера та отримувача, інформація про транспорт, що здійснює транспортування товарів, найменування та кількість (вагу) товарів, інвойс. Крім того, експортна митна декларація містить інформацію про ціну товару, яка відповідає ціні товару, вказану в специфікації та інвойсі.
Стосовно доводів відповідача про ненадання декларантом висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову, то суд вважає їх безпідставними, так як такі документи згідно ч.2 ст.53 МК України не є обов`язковими, а враховуючи, що надані декларантом документи підтверджували всі складові митної вартості, не містили розбіжностей та/або явних ознак підробки, тому у митного органу не було законних підстав для витребування додаткових документів, зокрема і перелічених вище.
Водночас, за змістом ст. 55 МК України митний орган у рішенні про коригування митної вартості товарів повинен зазначити всі причини, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, тому у випадку ненаведення всіх таких підстав в оскаржуваному рішенні суд позбавлений права надавати їм відповідну оцінку.
Підсумовуючи вищенаведене, суд зауважує, що висновки у рішенні про коригування митної вартості щодо неможливості визначення митної вартості товарів за основним методом є необґрунтованими, оскільки наданих декларантом документів було достатньо для прийняття рішення про визначення митної вартості товарів на підставі поданих документів, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25листопада 2020 року у справі № 640/4941/19.
Разом з тим, відповідачем безпідставно здійснено визначення митної вартості товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням методу визначення вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, який застосовано без достатніх на те підстав.
Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач під час митного оформлення надав необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товару та протиправність оскаржуваного рішення.
Разом з тим картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є похідною від рішення про коригування митної вартості.
За таких обставин, суд вважає, що є правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 08.04.2024 № UA205140/2024/000062/3 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 22.01.2024 № UA205140/2024/000178, оскільки такі не відповідають критеріям, установленим частиною 2 статті 2 КАС України.
Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).
Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Враховуючи вищезазначені положення, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4844,80 грн. відповідно до платіжної інстукції від 23.04.2024 року № 627 (а.с. 70).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Приватного виробничого підприємства "Вибір" до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування картки відмови задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 08.04.2024 № UA205140/2024/000062/3.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Волинської митниці від 22.01.2024 № UA205140/2024/000178.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко