Справа № 480/7853/23
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 р. Справа № 480/7853/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 (суддя: А.І. Сидорук, м. Суми) по справі № 480/7853/23

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Сумській області, відповідач), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати висновок дисциплінарної комісії від 14.07.2023 та наказ начальника Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції № 111 від 14.07.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського УПП в Сумській області ДПП» за вчинення дисциплінарного проступку та застосування до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП в Сумській області ДПП майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

В обґрунтування позову вказував на протиправність рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді догани за вчинення дисциплінарного проступку, який, як встановлено службовим розслідуванням, полягав у неналежному зберіганні службового посвідчення, що призвело до його втрати. Наполягав на відсутності таких елементів складу дисциплінарного проступку як протиправне діяння та вина позивача, оскільки службове посвідчення було втрачено через неправомірні дії невідомої особи, яка заволоділа гаманцем позивача, в якому воно зберігалося. Наведені обставини, на переконання ОСОБА_1 , не можуть розцінюватися як порушення службової дисципліни або неналежне виконання обов`язків поліцейського.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 у справі № 480/7853/23 клопотання відповідача про закриття провадження у справі - задоволено. Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, а саме в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування висновку дисциплінарної комісії від 14.07.2023.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 у справі № 480/7853/23 в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернеста, 3 м. Київ, 03048, ) в особі Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції (вул. Білопільський шлях, 18/1, м. Суми, 40009), про визнання протиправним та скасування наказу - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та неправильне застосування норм матеріального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 по справі № 480/7853/23 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач підтримав власну правову позицію, викладену у позовній заяві, щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку, а саме щодо відсутності в його діях складу дисциплінарного правопорушення, оскільки втрати службового посвідчення відбулася через те, що у позивача було викрадено гаманець, де воно зберігалось. Наведені обставини, на переконання апелянта, підтверджуються, зокрема, показами свідка, яким було виявлено належне ОСОБА_1 посвідчення в шахті ліфту торгівельного центру, тобто в місці, яке не є загальнодоступним, що свідчить про те, що посвідчення туди викинула стороння особа, яка викрала у позивача гаманець.

Крім того, зауважує, що ні Законом України «Про національну поліцію», ні Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», ні наказом МВС України від 26.04.2017 № 347 «Про організацію виготовлення та видачі службових посвідчень Національної поліції України» не визначено такого виду порушення службової дисципліни або невиконання обов`язків поліцейського як допущення викрадення чи втрата ним службового посвідчення, як і не передбачено дисциплінарної відповідальності за вказане.

Зазначив, що про відсутність в його діях складу дисциплінарного проступку також свідчить направлення як відповідачем, так і самим ОСОБА_1 до Сумського РУП ГУНП в Сумській області інформації/заяви про внесення відомостей до ЄРДР про викрадення майна, належного позивачу, в результаті чого було зареєстровано кримінальне провадження № 0000742 від 21.07.2023. Однак, відповідач, не дочекавшись внесення вказаних відомостей до ЄРДР, на підставі висновку дисциплінарної комісії щодо вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку виніс незаконний наказ № 111 від 14.07.2023 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді догани.

Відповідач, у надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти задоволення її вимог та просив суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне і обґрунтоване.

В обґрунтування відзиву, окрім наведення змісту висновку службового розслідування, зауважує, що позивач з приводу крадіжки документів до Сумського РУП ГУНП в Сумській області не звертався. Крім того, звертає увагу суду апеляційної інстанції, що позивач перебуває на службі в УПП в Сумській області з 2016 року та має великий досвід у несенні служби, що в свою чергу виключає факт його можливої необізнаності з вимогами абзацу 1 пункту 10 розділу ІІ Порядку № 347 про те, що особа, яка отримала службове посвідчення відповідає за його зберігання, як під час здійснення службової діяльності, так і в позаслужбовий час.

Вважає, що факт наявності кримінального провадження 0000742 від 21.07.2023 стосовно викрадення, зокрема, службового посвідчення, на яке посилається позивач, як на підставу скасування наказу № 111 від 14.07.2023, не доводить обставин належного зберігання службового посвідчення та не спростовує вини ОСОБА_1 ..

З урахуванням викладеного, наполягає на наявності в поведінці ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку та, відповідно, правомірності дій відповідача щодо застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач несе службу в органах Національної поліції. 19.06.2023 ОСОБА_1 , перебуваючи у відпустці, під час проїзду через пропускний пункт виявив, що кишеня плечової сумки відчинена, а службове посвідчення відсутнє. Оскільки це відбувалось близько 22 год. 00 хв., а з 23 год. 00 хв. у м. Суми розпочинається комендантська година, то позивач поїхав до місця мешкання.

Позивач стверджує, що 20.06.2023 звернувся до Сумського РУП ГУНП в Сумській області з заявою за фактом викрадення документів. Стверджує, що 19.06.2023 сумку, в якій зберігалось, в тому числі, службове посвідчення, він не знімав і контролював, а останній раз використовував службове посвідчення о 13 год. 00 хв. при перетині пропускного пункту у м. Суми.

20.06.2023 ОСОБА_1 повідомив свого керівника ОСОБА_2 про вказані факти. 21.06.2023 позивач рапортом доповів начальнику Департаменту патрульної поліції Калюжному О.О. про виявлену відсутність посвідчення (викрадення).

Зазначені обставини не спростовуються сторонами, а тому є такими, що встановлені судом, відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України.

Наказом УПП в Сумській області ДПП від 10.07.2023 № 101 призначено службове розслідування (а.с.13).

Згідно з висновком службового розслідування, затвердженого 14.07.2023 начальником УПП в Сумській області ДПП Калюжним О.О., позивачем порушено абзац 1 п 10 розділу II Порядку оформлення, виготовлення, обліку, видачі, знищення службових посвідчень Національної поліції України, а також п.10 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а саме позивач неналежно зберігав службове посвідчення (а.с. 14-20).

УПП в Сумській області ДПП 14.07.2023 було винесено наказ № 111 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосовано стягнення у виді догани (а.с.21-22).

Позивач, не погоджуючись з вказаним висновком службового розслідування та прийнятим на його підставі наказом про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості та доведеності відповідачем під час судового розгляду справи правомірності застосування до позивача дисциплінарного стягнення. За висновком суду, у поведінці позивача наявний склад дисциплінарного проступку. Бездіяльність позивача полягала в неналежному зберіганні службового майна (посвідчення), що є невиконанням обов`язків службової дисципліни поліцейського. Вина позивача полягає в тому, що позивач, не будучи на службі, перебуваючи в публічних місцях, мав при собі службове посвідчення та не забезпечив розумного та належного алгоритму дій щодо його контролю та захисту, перевірки і убезпечення такого посвідчення від втрати або викрадення при скупченні людей, що при звело до наслідків - втрати службового посвідчення. На переконання суду, фактично не має значення, чи це була самостійна втрата посвідчення чи саме відбулось таємне викрадення, оскільки причинно-наслідковим зв`язком є те, що незабезпечення схоронності посвідчення призвело до можливості втрати або таємного викрадання, що і сталось.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VІІІ (далі - Закон № 580-VIII).

Положеннями статті 3 Закону № 580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону №580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Нормами частин 1 та 2 статті 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень регламентовано Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Положеннями частини 1 статті 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі по тексту - Дисциплінарний статут) визначено, що службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів (п.10 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку оформлення, виготовлення, обліку, видачі, знищення службових посвідчень Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.04.2017 № 347, службове посвідчення є офіційним документом, що посвідчує належність особи до Національної поліції, підтверджує її повноваження встановлені законодавством України.

Абзацом 1 пункту 10 розділу II вказаного Порядку визначено, що особа, яка отримала службове посвідчення, відповідає за його зберігання.

Згідно зі статтею 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За правилами частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Колегія суддів зазначає, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Таким чином, чинне законодавство покладає підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Відтак, дотриманням службової дисципліни, зокрема, є збереження службового майна, в тому числі службового посвідчення. На поліцейського, поміж іншого, стосовно зберігання офіційного документа, покладаються підвищені вимоги. Обов`язок поліцейського щодо збереження службового посвідчення має виконуватись і в позаслужбовий час. Невиконання або неналежне виконання такого обов`язку може бути визнано дисциплінарним проступком, за що може бути накладено дисциплінарне стягнення. Таке стягнення необхідне для підтримання службової дисципліни і виховання, як особи, яка вчинила дисциплінарний поступок, так і інших осіб, в тому числі, осіб, які перебувають у підпорядкуванні такої особи.

Приписами частин 2-4 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

За обставинами даної справи, підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді догани слугував висновок службового розслідування, затверджений 14.07.2023 начальником УПП в Сумській області ДПП Олексієм Калюжним (а.с. 14-20).

Так, зі змісту вказаного висновку вбачається, що 21.06.2023 старший інспектор відділу безпеки дорожнього руху (далі ВБДР) УПП в Сумській області ДПП майор поліції ОСОБА_1 доповів рапортом начальнику УПП в Сумській області ДПП майору поліції ОСОБА_3 про втрату службового посвідчення. Зокрема, майор поліції ОСОБА_1 зазначив, що під час перебування у відпустці 19.06.2023 близько 22.00 ним виявлено відсутність службового посвідчення разом з іншими документами (посвідчення водія, 2 банківські картки та посвідчення до зброї на постійне зберігання). У зв`язку з наближенням комендантської години він поїхав до місця мешкання. 20.06.2023 після безрезультатних пошуків документів, які зникли з його сумки, яка увесь час була при ньому, майор поліції ОСОБА_1 повідомив свого безпосереднього керівника та звернувся до Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - Сумське РУП ГУНП в Сумській області) для написання заяви з приводу зазначеної ситуації. Вказане звернення 20.06.2023 зареєстроване в єдиному обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Сумського РУП ГУНП в Сумській області за номером 26504.

21.06.2023 за вхідним номером 3631 до УПП в Сумській області ДПП надійшов лист з СУ ДВБ, у якому зазначено, що 20.06.2023 до СУ ДВБ надійшла інформація про втрату службового посвідчення майором поліції ОСОБА_1 .. Цим листом СУ ДВБ просло призначити службове розслідування за вказаним фактом із залученням оперуповноваженого СУ ДВБ майора поліції ОСОБА_4

27.06.2023 за вхідним номером 3738 до УПП в Сумській області ДПП з Сумського РУП ГУНП в Сумській області надійшли копії матеріалів за зверненням ОСОБА_1 з приводу втрати службового посвідчення.

У своєму зверненні, 20.06.2023 зареєстрованому в єдиному обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Сумського РУП ГУНП в Сумській області за номером 26504, ОСОБА_1 просить додати до списку втрачених речей його документи, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , службове посвідчення на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , банківські картки № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та посвідчення до зброї на постійне зберігання.

У наданих під час службового розслідування поясненнях ОСОБА_1 пояснив, що 19.06.2023 близько 22.00 у місті Суми, перебуваючи у відпустці та проїжджаючи через пункт пропуску по вулиці Роменській, під час перевірки документів виявив відчинену кишеню у своїй сумці, яка увесь день була на його плечі. У цій кишені він виявив відсутність документів, а саме: службового посвідчення серії НОМЕР_3 на його ім`я, посвідчення водія, двох банківських карток та посвідчення до зброї на постійне зберігання, які там до цього знаходилися. Майор поліції ОСОБА_1 зазначив, що востаннє бачив свої документи близько 13.00 19.06.2023, коли проїжджав на цьому ж пункті пропуску, де пред`являв їх та поклав до сумки, зачинивши її. Коли саме викрадені документи, ОСОБА_1 пояснити не може, оскільки увесь день перебував за різними адресами у публічних місцях з великим скупченням людей: відвідував ТЦ «Євробазар», ТЦ «Універмаг Київ», «Євроленд», кафе «Мока», магазин «АТБ» та інше. Після закінчення комендантської години, як зазначає ОСОБА_1 , він здійснював заходи щодо пошуку документів, а саме: спілкувався з охоронцями та адміністраторами закладів, переглядав відеозаписи з камер відеонагляду, однак зазначені заходи були безрезультатними. Після цього ОСОБА_1 прийняв рішення звернутися до Сумського РУП ГУНП в Сумській області для написання заяви за фактом крадіжки.

Ураховуючи викладене, у ході службового розслідування встановлено, що майор поліції ОСОБА_1 19.06.2023 у порушення вимог абзацу 1 пункту 10 розділу ІІ Порядку оформлення, виготовлення, обліку, видачі, знищення службових посвідчень Національної поліції України, підпункту 10 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України неналежно зберігав службове посвідчення, чим допустив його втрату.

За результатами службового розслідування дисциплінарна комісія прийшла до висновку про те, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзацу 1 пункту 10 розділу ІІ Порядку оформлення, виготовлення, обліку, видачі, знищення службових посвідчень Національної поліції України, пункту 10 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту слід застосувати до старшого інспектора ВБДР УПП в Сумській області ДПП майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді догани.

Заперечуючи свою вину у вчиненні вказаного дисциплінарного проступку, позивач наполягає на відсутності в його поведінці складу дисциплінарного правопорушення, оскільки втрата службового посвідчення сталася внаслідок вчинення невідомою особою крадіжки його гаманця, де знаходилось таке посвідчення. Вказує, що освідчення було виявлено в шахті ліфту ТРЦ "Універмаг Київ" працівником ТРЦ. Наполягає на тому, що не міг загубити гаманець, в якому зберігалось його посвідчення в шахті ліфту, оскільки не мав доступу до неї, а тому туди його викинула стороння особа.

З приводу наведеного, колегія суддів зазначає наступне.

Так, як зазначалось вище, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», службова дисципліна зобов`язує поліцейського, зокрема, берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів.

Під час службового розслідування було встановлено та не спростовується позивачем, що в день втрати службового посвідчення останній перебував у публічних місцях з великим скупченням людей. Посвідчення позивач востаннє бачив 19.06.2023 приблизно о 13:00 год..

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 , як працівник поліції, особа старшого офіцерського складу, має бути обізнаний з ризиками перебування у публічних місцях і наслідками неналежного контролю особистого майна, а також про те, що в період воєнного стану в Україні необхідно приділяти особливу увагу, в тому числі, умовам зберігання такого майна, тим більше службового посвідчення.

Як вірно зауважив суд першої інстанції, зберігання - це діяльність, яка спрямована на забезпечення особою наявності у нього предмета зберігання, його недоторканості, зовнішньої незмінності та незмінності функціональних властивостей цього предмета, з урахуванням природного зносу. Зберігання за своєю суттю та своїм проявом - це комплекс заходів з боку зберігана, що спрямовані на належне виконання ним свого обов`язку.

Колегією суддів не приймаються доводи позивача про те, що наявність відкритого кримінального провадження за фактом його звернення до правоохоронних органів щодо викрадення майна спростовує наявність його вини у вчиненні інкримінованого дисциплінарного проступку, оскільки внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо викрадення у позивача документів, серед яких службове посвідчення, ще не доводить факту належного зберігання службового посвідчення і не спростовує вини позивача у його втраті.

Твердження ОСОБА_1 про таємне викрадення його майна не спростовує можливості того, що таке майно все ж було втрачено (загублено), оскільки позивач не проконтролював його зберігання. Крім того, неналежне зберігання могло призвести і до того, що стороння особа могла таємно від позивача отримати доступ до місця зберігання такого посвідчення. Проте докази, які могли б підтвердити те що, посвідчення саме викрадено, а не загублено позивачем, матеріали справи не містять.

Крім того, ОСОБА_1 ані під час проведення службового розслідування, ані під час судового розгляду не зазначає, які саме дії він вчиняв для перевірки схоронності посвідчення при перебуванні в публічних місцях. Як і не зазначає про періодичність вчинення таких дій.

Як правильно зауважив суд першої інстанції, належним зберіганням службового посвідчення є не лише поміщення його в гаманець та сумку, до моменту наступної необхідності його пред`явлення, а це комплекс активних дій, в тому числі, які полягають у періодичній перевірці посвідчення та встановлення розумних перешкод у доступі до такого майна, в тому числі шляхом таємного доступу до нього, оскільки службове посвідчення має особливий статус та є офіційним і важливим документом.

Також, ОСОБА_1 не пояснив наявності обов`язку, передбаченого чинним законодавством України, або необхідності носити з собою службове посвідчення у позаробочий час, при тому, що таке посвідчення не входить до переліку документів, які посвідчують статус громадянина, або документів, що посвідчують спеціальний статус.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає доведеним порушення позивачем службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзацу 1 пункту 10 розділу ІІ Порядку оформлення, виготовлення, обліку, видачі, знищення службових посвідчень Національної поліції України, пункту 10 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Щодо правомірності застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення, як догана, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За результатами проведеного службового розслідування, відповідач дійшов висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку позивача слід застосувати дисциплінарне стягнення у виді догани.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність встановленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

При цьому, колегією суддів взято до уваги правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.09.2020 у справі № 360/4790/19, відповідно до якого питання обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, але при цьому необхідно враховувати певні обставини. Суд здійснює правову оцінку рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень за критеріями частини другої статті 2 КАС України, які є межею для дискреційних повноважень останніх. Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судами насамперед у тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим особою діянням.

Зважаючи на встановлені судом апеляційної інстанції фактичні обставини щодо скоєного позивачем дисциплінарного проступку, колегія суддів вважає доведеним недотримання позивачем службової дисципліни та співмірним обраний вид дисциплінарного стягнення у виді догани.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Зважаючи на результат апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.12.2024 по справі № 480/7853/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова Я.М. Макаренко