Справа № 380/8764/20
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року справа №380/8764/20

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Тварковської Я.А.,

з участю позивача ОСОБА_1 , представників: позивача Шнира Я.Б.,

відповідача Маценко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Львові адміністративну справу за позовом Представництва Американського об`єднання Комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу до Кам`янка-Бузької міської ради про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в :

Представництво Американського об`єднання Комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу (далі позивач) 16.10.2020 звернулося до суду з позовом до Кам`янка-Бузької міської ради (далі відповідач, міська рада), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11.02.2021 та ухвали про залишення позовної заяви без розгляду від 11.02.2021, просило визнати протиправними та скасувати рішення № 10 від 24.01.2019 «Про дозвіл на розробку детального плану території для розміщення та обслуговування інших будівель громадського призначення шляхом реконструкції будівлі котельні» та рішення № 29 від 30.01.2019 «Про затвердження детального плану території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс в м. Кам`янка-Бузька».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.03.2022 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2022 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.03.2022 у справі № 380/8764/20 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13.08.2024 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.03.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2022 у справі № 380/8764/20 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 29.08.2024 справу № 380/8764/20 передано для розгляду судді Хомі О.П.

Позивач, із урахуванням заяви про зміну предмета позову від 11.05.2024 , просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 24.10.2019 № 10 «Про дозвіл на розробку детального плану території для розміщення та обслуговування інших будівель громадського призначення шляхом реконструкції будівлі котельні»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 30.01.2020 № 29 «Про затвердження детального плану території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс в м. Кам`янка-Бузька»;

- визнати протиправною відповідь Кам`янка-Бузької міської ради від 22.10.2024 року № 1492/03-15 про відмову скасувати рішення виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 30.08.2019 № 141 «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька» та скасувати рішення виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 30.08.2019 № 141 «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька».

Позовні вимоги обґрунтовано такими обставинами.

Протягом багатьох років територія давніх єврейських кладовищ була предметом дослідження позивача, які підтвердили наявність давніх поховань.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 № 604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України» затверджено додаткові заходи щодо збереження місць давніх поховань у населених пунктах України.

На виконання розпорядження КМУ № 604-р Кам`янка-Бузька міська рада прийняла рішення від 29.05.2001 № 209 «Про умовне визначення історичних меж старовинних єврейських кладовищ», яким визначено умовно історичні межі єврейських кладовищ, а саме:

- вул. Незалежності (територія кінотеатру, райдрукарні і котельні ПТМ «Кам`янкатеплокомуненерго»);

- частина вулиці М. Шашкевича (земельна ділянка між будинками АДРЕСА_1 до р. Західний Буг);

- частина території комбікормового заводу по вул. Шевченка.

У зв`язку з цим містобудівна документація м. Кам`янка-Бузька у складі старого Генерального плану 1983 року була доповнена вказаним рішенням. Окрім того, пунктом 2 рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 29.05.2001 № 209 «Про умовне визначення меж старовинних єврейських кладовищ» заборонено на територіях умовно визнаних єврейських кладовищ будь-яке будівництво і використання згаданих земельних ділянок для несумісних потреб.

Позивач звертався до компетентних органів про вжиття заходів з метою збереження об`єктів культурної спадщини, місць давніх поховань, а також до відповідача з вимогою про затвердження чотирьох детальних планів території. Проте відповідач не вчиняв жодних дій щодо реалізації і виконання розпорядження КМУ від 20.07.1998 № 604-р.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 26.12.2014 у справі № 914/3613/14 зобов`язано Кам`янка-Бузьку міську раду Львівської області у встановленому законодавством України порядку розглянути питання про можливе затвердження детального плану території для встановлення історичних меж старовинних єврейських кладовищ у місті Кам`янка-Бузька Львівської області (ділянка № 1 по вул. Незалежності), детального плану території для встановлення історичних меж старовинних єврейських кладовищ у місті Кам`янка-Бузька Львівської області (ділянка № 2 по вул. Шашкевича), детального плану території для встановлення історичних меж старовинних єврейських кладовищ у місті Кам`янка- Бузька Львівської області (ділянка № 3 по вул. Шевченка), детального плану території для встановлення історичних меж старовинних єврейських кладовищ у с. Забужжя Львівської області (ділянка № 4 в с. Забужжя).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 у справі № 1.380.2019.006111 визнано протиправною бездіяльність Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області щодо невиконання вимог розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 № 604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць давніх поховань - масові поховання розстріляних євреїв у с. Забужжя під час Голокосту у населених пунктах України», у частині п. 3 щодо єврейських кладовищ і місць давніх поховань на території Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області (а саме кладовища і поховання на: вул. Незалежності у м. Кам`янка-Бузька - територія кінотеатру, райдрукарні і котельні ПТМ «Кам`янкатеплокомуненерго»; частина вулиці М. Шашкевича у м. Кам`янка-Бузька - земельна ділянка між будинками № 53 і № 55; по вул. Шевченка до р. Західний Буг; вул. Шевченка у м. Кам`янка-Бузька - частина території комбікормового заводу та масові поховання розстріляних євреїв під час Голокосту у с. Забужжя); зобов`язано Кам`янка-Бузьку міську раду Львівської області виконати вимоги розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 № 604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України», у частині п. 3 щодо єврейських кладовищ і місць давніх поховань - масові поховання розстріляних євреїв у с. Забужжя під час Голокосту на території Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області (а саме кладовища і поховання на: вул. Незалежності у м. Кам`янка-Бузька - територія кінотеатру, райдрукарні і котельні ПТМ «Кам`янкатеплокомуненерго»; частина вулиці М. Шашкевича у м. Кам`янка-Бузька - земельна ділянка між будинками № 53 і № 55; по вул. Шевченка до р. Західний Буг; вул. Шевченка у м. Кам`янка-Бузька - частина території комбікормового заводу та масові поховання розстріляних євреїв під час Голокосту в с. Забужжя).

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 19.06.2017 у справі № 462/2787/16-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 та постановою Верховного Суду від 25.04.2018, визнано протиправними дії Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області щодо ухвалення рішення 29.12.2015 № 20 «Про скасування рішень виконавчого комітету від 29.05.2001 № 209 та від 25.04.2004 № 151» в частині скасування рішення виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради від 29.05.2001 № 209 «Про умовне визнання історичних меж старовинних єврейських кладовищ», скасовано рішення Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 29.12.2015 № 20 «Про скасування рішень виконавчого комітету від 29.05.2001 № 209 та від 25.04.2004 № 151» в частині скасування рішення виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради від 29.05.2001 № 209 «Про умовне визнання історичних меж старовинних єврейських кладовищ».

Всупереч вимог нормативно-правових актів з питань збереження культурної спадщини, власному рішенню щодо заборони забудови і вже раніше розробленому детальному плану території для встановлення історичних меж старовинних єврейських кладовищ у місті Кам`янка-Бузька Львівської області, а також всупереч судовим рішенням, відповідач прийняв рішення № 10 від 24.01.2019 «Про дозвіл на розробку детального плану території для розміщення та обслуговування інших будівель громадського призначення шляхом реконструкції будівлі котельні» та рішення № 29 від 30.01.2020 «Про затвердження детального плану території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс в м. Кам`янка-Бузька», які предметом оскарження з підстав протиправності.

Водночас, позивач зауважує, що відповідач незаконно набув право комунальної власності на будівлю котельні ПТМ «Кам`янкатеплокомуненерго», розташованої в історичних межах старовинного єврейського кладовища. Вказує, що станом на час прийняття оскаржуваного рішення виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 30.08.2019 № 141 «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька», спірна будівля не належала до комунальної власності і не була зареєстрована як окремий об`єкт нерухомого майна. На думку позивача, у рішенні від 30.08.2019 № 141 не зазначено правової підстави набуття відповідачем права на цей об`єкт та зауважує, що це рішення є документом управлінського адміністративного значення і не є правовстановлюючим документом, достатнім для набуття права власності.

Позивач вважає, що відповідач, при прийнятті оспорюваного рішення від 30.08.2019 № 141, вирішував питання про реєстрацію права комунальної власності на будівлю без встановлених законом підстав і правовстановлюючих документів, а тому таке рішення прийнято поза межами виключної компетенції (відповідальності), визначеної пунктом 51 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», постанови КМУ від 21.09.1998 № 1482 «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», без попереднього виконання вимог частини 2 статті 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та без попереднього погодження з Міністерством культури України (Міністерством культури та інформаційної політики України).

Позивач вказує, що оскаржуваними рішеннями порушено його право на розвиток етнічної, культурної, релігійної самобутності як національної меншини, право на збереження історичної пам`ятки та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, право на встановлення шефства над об`єктом культурної спадщини.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає в такому. Вказує, що будівля котельні, щодо якої виник спір, постійно перебувала у комунальній власності громади, не вилучалася та використовується для потреб територіальної громади. Право власності на будівлю котельні офіційно зареєстроване 18.09.2019 відповідно до вимог чинного законодавства, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Власником майна, щодо якого виник спір є територіальна громада в особі Кам`янка-Бузької міської ради.

На думку відповідача, рішення Кам`янка-Бузької міської ради № 10 від 24.01.2019 «Про дозвіл на розробку детального плану території для розміщення та обслуговування інших будівель громадського призначення шляхом реконструкції будівлі котельні» № 29 від 30.01.2019 «Про затвердження детального плану території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс в м.Кам`янка-Бузька» є правомірними. Вважає, що цими рішеннями будівництво і використання земельних ділянок, де є місця давніх поховань, для несумісних потреб не передбачено, вказані рішення передбачають лише затвердження детального плану території для розміщення та обслуговування інших будівель громадського призначення шляхом реконструкції вже існуючої будівлі котельні, а не будівництва. Зауважує, що при обговоренні детального плану території для розміщення та обслуговування інших будівель громадського призначення шляхом реконструкції будівель котельні, що знаходить по вулиці Миру у м. Кам`янка-Бузька, жодних зауважень, скарг і пропозицій ні від жителів територіальної громади, ні від позивача, не надходило. Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 23.01.2020 у справі № 2-а/7780/11 щодо бездіяльності органу місцевого самоврядування, яка полягає у невиконанні пунктів розпорядження КМУ від 20.07.1998 № 604-р, просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою про відкриття загального позовного провадження в адміністративній справі від 02.09.2024 справу прийнято до провадження. Підготовче засідання призначено на 24.09.2024.

Відповідач 19.09.2024 (вх. № 69828) подав відзив на позовну заяву.

Позивач 24.09.2024 (вх. № 71108) подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим підготовче засідання, призначене на 24.09.2024, відкладено до 19.11.2024.

Позивач 05.11.2024 (вх. № 81875) подав клопотання про зміну предмета позову.

Позивач 19.11.2024 (вх. № 85729) подав пояснення щодо підсудності заявленої позовної вимоги.

Підготовче засідання, що призначене на 19.11.2024 відкладено до 10.12.2024 для вирішення питання про прийняття заяви про зміну предмета позову.

Підготовче засідання, що призначене на 10.12.2024 відкладено до 14.01.2025.

Сторони 10.12.2024 подали: позивач пояснення у справі (вх. № 90988), відповідач заперечення (вх № 91115).

Позивач 27.12.2024 (вх. № 23674ел) та (вх. № 95595) подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідач 13.01.2025 (вх. № 2635) подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим підготовче засідання, призначене на 14.01.2025, відкладено до 04.02.2025.

Суд у підготовчому засіданні 04.02.2025 ухвалою, постановленою без оформлення окремого документа, прийняв до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову.

Ухвалою від 04.02.2025 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 11.03.2025.

Відповідач 12.02.2025 на офіційному вебсайті опублікував оголошення про оскаржуваний нормативно-правовий акт відповідно до частини 4 статті 264 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України).

Позивач 11.03.2025 (вх. № 20413) подав заяву про застосування правових позицій Верховного Суду.

Суд у судовому засіданні 11.03.2025 заслухав вступні промови сторін та оголосив перерву до 01.04.2025 перед стадією дослідження доказів.

Суд у судовому засіданні 01.04.2025 ухвалою, постановленою без оформлення окремого документа, долучив до матеріалів справи заяву позивача про виправлення описки, перейшов до стадії з`ясування обставин у справі та дослідження доказів, дослідив письмові докази та оголосив перерву до 28.04.2025 для подання додаткових пояснень.

Суд у судовому засіданні 28.04.2025 закінчив з`ясування обставин у справі та перевірку їх доказами і перейшов до судових дебатів, заслухав промови (заключне слово) учасників справи у судових дебатах, перейшов до стадії ухвалення рішення та у зв`язку з цим оголосив перерву до 06.05.2025.

Суд у судовому засіданні 06.05.2025 ухвалою, постановленою без оформлення окремого документа, поновив судовий розгляд на стадії дослідження доказів і відклав судове засідання до 20.05.2025 для подання доказів.

Позивач 09.05.2024 (вх. № 38542) подав клопотання про долучення доказів.

Суд, заслухавши сторін та з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Місто Кам`янка-Бузька Львівської області внесене до Списку історичних населених місць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 № 878.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 № 604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України» для органів державної влади та органів місцевого самоврядування було визначено низку обов`язків задля збереження місць поховань у населених пунктах України.

На підставі розпорядження голови Кам`янка-Бузької райдержадміністрації № 258р від 22.05.2001 проведено обстеження земельної ділянки єврейських кладовищ по вул. Незалежності, площею 1.49 га і, між іншим, встановлено ділянку по вул. Незалежності на території кінотеатру, райдрукарні і котельні ПТМ. За наслідками якого складено акт обстеження земельної ділянки місць захоронення населення єврейської національності на території Кам`янка-Бузької міської ради (т. 2 арк. 196-198) і заборонено на територіях умовно визнаних єврейських кладовищ будь-яке будівництво і використання вище згаданих земельних ділянок для несумісних потреб.

З метою недопущення подальшого будівництва на умовно визнаних територіях кладовищ і недопущення використання земельних ділянок для несумісних потреб, керуючись розпорядженням Кабінету Міністрів України № 604-р від 20.07.1998, враховуючи Україно-Американську Угоду про збереження культурної спадщини від 04.03.1994, рішенням Виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської Ради народних депутатів Львівської області від 29.05.2001 № 209 «Про умовне визначення історичних меж старовинних єврейських кладовищ» (т. 1 арк. 10) визначено умовно історичні межі трьох єврейських кладовищ, а саме:

- вул. Незалежності (територія кінотеатру, райдрукарні і котельні ПТМ «Кам`янкатеплокомуненерго»);

- частина вулиці М. Шашкевича (земельна ділянка між будинками № 53 і № 55 по вул. Шевченка до р. Західний Буг);

- частина території комбікормового заводу по вул. Шевченка.

Пунктом 2 цього рішення вирішено: «Заборонити на територіях умовно визнаних єврейських кладовищ будь-яке будівництво і використання вище згаданих земельних ділянок для несумісних потреб».

У 2001 році на розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа № 3/145-8/238 за позовом приватного підприємця ОСОБА_2 до Виконкому Кам`янка-Бузької міської Ради, за участю 3-ї особи Представництва Американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу про визнання недійсним рішення виконкому Кам`янка-Бузької міської Ради від 30.03.2001 за № 107 про відмову у затвердженні матеріалів попереднього погодження по виділенню земельної ділянки (т. 3 арк. 5). Рішенням суду від 24.07.2001 у справі № 3/145-8/238 у задоволенні позову відмовлено.

Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області прийняла рішення 28.08.2012 № 15 «Про дозвіл на розробку детального плану території по відведенню земельної ділянки для встановлення історичних меж старовинних єврейських кладовищ у м. Кам`янка-Бузька по вул. Незалежності, вул. М. Шашкевича, вул. Шевченка» (т. 2, арк. 194, т. 3 арк. 69), яким дала дозвіл Представництву американського об`єднання комітетів для євреїв на розробку проекту детального плану території по відведенню земельної ділянки для встановлення історичних меж старовинних єврейських кладовищ у м. Кам`янка-Бузька по вул. Незалежності, вул. М. Шашкевича, вул. Шевченка (п.1); визначила міську раду замовником містобудівної документації зазначеної в п.1 цього рішення (п.2); фінансування робіт по розробленню детального плану території вирішила здійснити за кошти Представництва американського об`єднання комітетів для євреїв (п.3); після розроблення та проведення громадських слухань вирішила подати детальний план на затвердження сесії Кам`янка-Бузької міської ради (п.4).

За договором П-5/-13 від 18.12.2013 (т. 3 арк. 79) на замовлення Кам`янка-Бузької міської ради та за оплати Представництва Американського Об`єднання Комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу, ФОП ОСОБА_3 (кваліфікаційний сертифікат на розроблення містобудівної документації АА № 001029 від 27.12.2012) розробила Детальний план території для встановлення історичних меж старовинних єврейських кладовищ у місті Кам`янка-Бузька Львівської області (т. 3 арк. 62-78).

Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області не затверджувала детальний план території.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 26.12.2014 у справі № 914/3613/14, яке набрало законної сили 06.01.2015 (т. 1 арк. 19-33, т. 2 арк. 213-220), зобов`язано Кам`янка-Бузьку міську раду Львівської області у встановленому законодавством України порядку розглянути питання про можливе затвердження детального плану території для встановлення історичних меж старовинних єврейських кладовищ у місті Кам`янка-Бузька Львівської області (ділянка № 1 по вул. Незалежності), детального плану території для встановлення історичних меж старовинних єврейських кладовищ у місті Кам`янка-Бузька Львівської області (ділянка № 2 по вул. Шашкевича), детального плану території для встановлення історичних меж старовинних єврейських кладовищ у місті Кам`янка- Бузька Львівської області (ділянка № 3 по вул. Шевченка), детального плану території для встановлення історичних меж старовинних єврейських кладовищ у с. Забужжя Львівської області (ділянка № 4 в с. Забужжя).

Докази виконання рішення в матеріалах справи відсутні.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 19.06.2017 у справі № 462/2787/16-а (т. 1 арк. 81-82, т. 2 арк. 206-207), залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 (т. 1 арк. 83-85, т. 2 арк. 209-211) та постановою Верховного Суду від 25.04.2018 (т. 1 арк 86-89, т. 2 арк. 185-186), визнано протиправними дії Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області щодо ухвалення рішення 29.12.2015 № 20 «Про скасування рішень виконавчого комітету від 29.05.2001 № 209 та від 25.04.2004 № 151» в частині скасування рішення виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради від 29.05.2001 № 209 «Про умовне визнання історичних меж старовинних єврейських кладовищ», скасовано рішення Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 29.12.2015 № 20 «Про скасування рішень виконавчого комітету від 29.05.2001 № 209 та від 25.04.2004 № 151» в частині скасування рішення виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради від 29.05.2001 № 209 «Про умовне визнання історичних меж старовинних єврейських кладовищ».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 у справі № 1.380.2019.006111 (т. 1 арк. 34-37), залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2020, визнано протиправною бездіяльність Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області щодо невиконання вимог розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 № 604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць давніх поховань - масові поховання розстріляних євреїв у с. Забужжя під час Голокосту у населених пунктах України», у частині п. 3 щодо єврейських кладовищ і місць давніх поховань на території Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області (а саме кладовища і поховання на: вул. Незалежності у м. Кам`янка-Бузька - територія кінотеатру, райдрукарні і котельні ПТМ «Кам`янкатеплокомуненерго»; частина вулиці М. Шашкевича у м. Кам`янка-Бузька - земельна ділянка між будинками № 53 і № 55; по вул. Шевченка до р. Західний Буг; вул. Шевченка у м. Кам`янка-Бузька - частина території комбікормового заводу та масові поховання розстріляних євреїв під час Голокосту у с. Забужжя); зобов`язано Кам`янка-Бузьку міську раду Львівської області виконати вимоги розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 № 604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України», у частині п. 3 щодо єврейських кладовищ і місць давніх поховань - масові поховання розстріляних євреїв у с. Забужжя під час Голокосту на території Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області (а саме кладовища і поховання на: вул. Незалежності у м. Кам`янка-Бузька - територія кінотеатру, райдрукарні і котельні ПТМ «Кам`янкатеплокомуненерго»; частина вулиці М. Шашкевича у м. Кам`янка-Бузька - земельна ділянка між будинками № 53 і № 55; по вул. Шевченка до р. Західний Буг; вул. Шевченка у м. Кам`янка-Бузька - частина території комбікормового заводу та масові поховання розстріляних євреїв під час Голокосту в с. Забужжя).

Згідно з наказом Львівської обласної державної адміністрації від 02.07.2019 № 41-ос (т. 1 арк. 90), Юдейський цвинтар XVII ст. (Бейс Олом) на вул. Незалежності у м. Кам`янка-Бузька Львівської області внесено до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю» від 05.11.1991 № 311 затверджено Перелік державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності).

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311 та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.10.1992 № 577, Законів України «Про власність», «Про місцеві Ради народних депутатів» Львівська обласна Рада народних депутатів 12.06.1993 ухвалою № 288 «Про передачу майна комунальної власності» (т. 4 арк. 155) затвердила перелік майнових комплексів підприємств, установ та організацій, що передаються до комунальної власності міст обласного підпорядкування та районів області згідно з додатком № 1 (п.1); затвердила перелік майнових комплексів підприємств, установ та організацій, що відносяться до комунальної власності Львівської обласної Ради народних депутатів згідно з додатком № 2 та майнових комплексів міжгосподарських об`єктів згідно з додатком № 3 (п.2); рекомендувала районним / в області / та міським / міст обласного підпорядкування / Радам народних депутатів привести у відповідність до даної ухвали прийняті раніше сесіями рішення щодо комунальної власності міст обласного підпорядкування та районів області (п.3).

Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області 27.10.2006 рішенням № 1 «Про надання згоди на прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Кам`янка-Бузька ДКП «Кам`янкатеплокомуненерго» (т. 4 арк.156) надала згоду на прийняття цілісного майнового комплексу ДКП «Кам`янкатеплокомуненерго» з обласної комунальної власності у комунальну власність територіальної громади м. Кам`янка-Бузька.

Львівська обласна рада 29.11.2006 рішенням № 122 «Про передачу в комунальну власність територіальних громад м. Кам`янка-Бузька та м. Буська ДКП «Кам`янкатеплокомуненерго» (т. 4 арк. 157) вирішила:

« 1. Передати зі спільної власності територіальних громад Львівської області до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька цілісний майновий комплекс ДКП «Кам`янкатеплокомуненерго» за винятком Буської дільниці ДКП «Кам`янкатеплокомуненерго».

2. Передати зі спільної власності територіальних громад Львівської області до комунальної власності територіальної громади м. Буська Буську дільницю ДКП «Кам`янкатеплокомуненерго».

Далі Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області приймала такі рішення:

- 12.02.2009 № 15 «Про припинення надання послуг по теплопостачанню ДКП «Кам`янкатеплокомуненерго» та визнання виконавцем робіт по монтажу та пусконалагоджувальних робіт технологічного устаткування» (т. 4 арк. 144), яким вирішила:

« 3. Керівнику ДКП «Кам`янкатеплокомуненерго» (нач. Клінгер Д. І.) повернути майно територіальної громади міста цілісний майновий комплекс (основні засоби), в грошовому виразі один мільйон п`ятсот тисяч шістсот шістдесят три грн. 75 коп., згідно акту приймання-передачі у міську комунальну власність.

4. Майно територіальної громади міста майновий комплекс (основні засоби) ДКП «Кам`янкатеплокомуненерго» передати КП «Кам`янкаводоканал» в повне господарське відання, для використання в роботі по монтажу та пусконалагоджувальних роботах технологічного устаткування паливно-енергетичного комплексу (котельні), згідно акту приймання-передачі».

- 28.05.2009 № 14 «Про затвердження Акту приймання-передачі майна територіальної громади»» (т. 4 арк. 143), яким вирішила:

« 2 Затвердити Акти приймання-передачі майна комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька від 28 травня 2009 року КП «Кам`янкаводоканал» на суму 396640,11 грн, згідно додатку 1.

3. У зв`язку з виробничою необхідністю передати майно комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька КП «Комбінат житлово-комунальних підприємств» на суму 83957,44 грн. згідно додатку 2, МКП УЖКГ на суму 1925 грн., згідно додатку 3.

4. Передати майно комунальної власність територіальної громади м. Кам`янка-Бузька комунальним підприємствам у повне господарське відання».

- 25.06.2009 № 15 «Про передачу в оренду майна» (т. 4 арк. 145), яким вирішила:

« 1. Надати в оренду відділу освіти Кам`янка-Бузької райдержадміністрації котельню, яка знаходиться по вул. Миру, 1 в м. Кам`янка-Бузька, 1 терміном на 1 (один) рік».

16.12.2014 № 4 «Про передачу майна на баланс КП «Кам`янкаводоканал» (т. 4 арк. 141), яким вирішила:

« 1. Передати обладнання котелень по вул. Незалежності, 66, вул. Миру, 1 на баланс КП «Кам`янкаводоканал».

…

3. Затвердити акт прийому-передачі обладнання котелень по вул. Незалежності, 66, вул. Миру, 1».

Згідно з актом прийому-передачі приміщення та обладнання котельні від 30.04.2017 (т. 5 арк. 22), цей акт складено комісією про обстеження приміщення та обладнання недіючої котельні, яке знаходиться за адресою: місто Кам`янка-Бузька, вул. Миру, 1. Комісією було виявлено, що приміщення котельні знаходиться у задовільному стані, а обладнання котельні прийшло в непридатний стан для подальшого використання. Всі вказані в акті об`єкти запропоновано комісією передати у господарське відання КП «Кам`янкаводоканал».

Згідно з відповіддю Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, яка викладена у листі від 16.08.2019 № 05-13-02040 (т. 5 арк. 22), відповідно до листа Фонду державного майна України від 06.08.2019 № 10-15-14235 відомості про об`єкт нерухомого майна котельня, яка знаходить за адресою: Львівська області, Кам`янка-Бузький район, м. Кам`янка-Бузька, вул. Миру, 1, від суб`єктів управління до Фонду державного майна України з метою внесення до Єдиного реєстру об`єктів державної власності не надавалися. Таким чином, станом на момент звернення, інформація про зазначений об`єкт нерухомості в Єдиному реєстрі об`єктів державної власності відсутня, об`єкт у державній власності не перебуває.

Виконавчий комітет Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області прийняв рішення 30.08.2019 № 141 «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька» (т. 5 арк. 21), яким вирішив зареєструвати право комунальної власності на будівлю, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька, а саме: Львівська обл., Кам`янка-Бузький район, м. Кам`янка-Бузька, вул. Миру, 1 (котельня).

Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 182051157 (т. 4 арк. 147), об`єкт нерухомого майна будівля котельні, загальною площею 239.5 кв. м, що розташована за адресою: вул. Миру, буд. 1, м. Кам`янка-Бузька, Кам`янка-Бузький район, Львівська область, зареєстрований 18.09.2019 , номер запису про право власності: 33347245. Підстава виникнення права власності: рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 141, виданий 30.08.2019, видавник: Кам`янка-Бузька міська рада, виконавчий комітет, лист щодо відсутності перебування об`єкта нерухомого майна у державній власності, серія та номер: 05-13-02040, виданий 16.08.2019, видавник: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області. Форма власності: комунальна. Власники: Територіальна громада в особі Кам`янка-Бузької міської ради, .

Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області прийняла рішення 24.01.2019 № 10 «Про дозвіл на розробку детального плану території для розміщення та обслуговування інших будівель громадського призначення шляхом реконструкції будівлі котельні» (т. 1 арк. 14), яким надала дозвіл виконкому міської ради на розробку проекту детального плану території для розміщення та обслуговування інших будівель громадського призначення шляхом реконструкції будівлі котельні в м. Кам`янка-Бузька по вул. Миру (п.1); визначила виконком міської ради замовником містобудівної документації зазначеної в п.1 цього рішення (п.2); фінансування робіт по розробленню детального плану території вирішила здійснити за кошти місцевого бюджету та інших джерел не заборонених законом (п.3); після розроблення та проведення громадських слухань вирішила подати зазначений детальний план на затвердження сесії Кам`янка-Бузької міської ради (п.4).

На замовлення Кам`янка-Бузької міської ради ТОВ «Центр планування території» розробило Детальний план території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс по вул. Миру в м. Кам`янка-Бузька Львівської області (т. 2 арк. 54-85).

Відповідно до протоколу засідання постійно діючої комісії з розгляду пропозицій до проектів містобудівної документації від 28.11.2019 (т. 2 арк. 86-87), вирішено рекомендувати сесії міської ради затвердити детальний план території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс по вул. Миру в м. Кам`янка-Бузька. Вказано, що письмових пропозицій, заперечень до даної містобудівної документації від громадськості за час обговорень в міській раді не зареєстровано.

Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області прийняла рішення 30.01.2020 № 29 «Про затвердження детального плану території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс в м. Кам`янка-Бузька» (т. 1 арк. 15), яким затвердила детальний план території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс по вул. Миру в м. Кам`янка-Бузька (п.1); вирішила вважати затверджений детальний план території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс по вул. Миру в м. Кам`янка-Бузька зміною та уточненням діючої містобудівної документації м. Кам`янка-Бузька в межах їх розробки (п.2); надала дозвіл виконкому міської ради на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс, право оренди якої виставлятиметься на торги, площею 0,4000 га по вул. Миру в м. Кам`янка-Бузька (п. 3); вповноважила міського голову Омеляна О.Я. укласти з відповідною ліцензованою організацією договір на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки (п. 4); вирішила виготовлені та погоджені у встановленому порядку проекти із землеустрою щодо відведення вищевказаних земельних ділянок, з витягом з Державного земельного кадастру про земельні ділянки подати на розгляд сесії міської ради (п. 5).

Представництва Американського об`єднання Комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу 23.09.2024 звернулося до Кам`янка-Бузької міської ради із листом-вимогою про скасування рішення виконавчого комітету № 141 від 30.08.2019 (т. 4 арк. 151-153).

Кам`янка-Бузька міська рада 22.10.2024 надала відповідь № 1492/03-15 про відмову скасувати рішення виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 30.08.2019 № 141 «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька».

Рішення Виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 30.08.2019 № 141 «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька», рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 24.10.2019 № 10 «Про дозвіл на розробку детального плану території для розміщення та обслуговування інших будівель громадського призначення шляхом реконструкції будівлі котельні» та від 30.01.2020 № 29 «Про затвердження детального плану території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс в м. Кам`янка-Бузька» є предметом оскарження з підстав протиправності.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до частин 4-5 статті 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Верховний Суд, скасовуючи рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.03.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2022 у справі № 380/8764/20, в постанові від 13.08.2024 вказав, що судами при розгляді справи не було досліджено і не надано оцінку тому, що оскаржувані рішення відповідача стосуються земельної ділянки, на якій розташована котельня ПТМ «Кам`янкатеплокомуненерго».

Вказане зумовило з`ясування судом при новому розгляді справи законність набуття права комунальної власності на котельню ПТМ «Кам`янкатеплокомуненерго».

Правом власності згідно з вимогами частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 317 ЦК України унормовано, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, право розпорядження майном є виключним правом власника.

Відповідно до статті 13 Конституції України від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

До 1991 року державна власність не поділялась на загальнодержавну та комунальну власність.

Статтею 31 Закону Української РСР «Про власність» від 07.02.1991 № 697-XII визначені такі різновиди державної власності як загальнодержавна (республіканська) власність і власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальна власність).

Cтаттею 1 Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» від 10.09.1991 № 1540-ХІІ встановлено, що майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об`єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, є державною власністю України.

На виконання постанов Верховної Ради УРСР від 08.12.1990 «Про порядок введення в дію Закону Української РСР «Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування» та від 26.03.1991 «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність», Кабінет Міністрів України 05.11.1991 прийняв постанову № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю», якою також затверджено перелік державного майна України, що передається у власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності).

Таким чином, Закон Української РСР «Про власність» та постанова Кабінету Міністрів України № 311 від 05.11.1991 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» визначали порядок та підстави набуття державного майна України у комунальну власність.

Підставою для прийняття Львівською обласною Радою народних депутатів ухвали «Про передачу майна комунальної власності» № 288 від 12.06.1993 визначено постанову Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311 та постанову Кабінету Міністрів України від 13.10.1992 № 577, Закони України «Про власність», «Про місцеві Ради народних депутатів».

Постановою від 13.10.1992 № 577 «Про передачу майна, яке перебуває у загальнодержавній власності, до комунальної власності областей та м. Севастополя» Кабінет Міністрів України прийняв пропозиції обласних і Севастопольської міської державних адміністрацій, погоджені з Фондом державного майна та Міністерством у справах роздержавлення власності і демонополізації виробництва, про передачу до комунальної власності областей та м. Севастополя майна, яке перебуває у загальнодержавній власності, згідно з додатками № 1 24.

Додаток № 12 до цієї постанови «Перелік загальнодержавного майна, яке передається до комунальної власності Львівської області» не передбачає передачі з державної у комунальну власність категорії об`єктів, до яких можливо віднести цілісний майновий комплекс ДКП «Кам`янкатеплокомуненерго» (ПТМ «Кам`янкатеплокомуненерго»).

Кабінет Міністрів України постановою від 05.11.1991 № 311 затвердив Перелік державного майна України, яке передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності), відповідно до якого, у власність областей передано об`єкти у сферах: промисловості будівельних матеріалів; місцевої промисловості; поліграфічної промисловості; зв`язку; агропромислового комплексу; будівництва; житлово-комунального господарства: житлове господарство, водопровідно-каналізаційне господарство, теплове господарство, матеріально-технічне забезпечення, ремонтно-будівельні організації, шляхове господарство, багатогалузеві підприємства житлово-комунального господарства, міськелектротранспорт, комунальні автотранспортні підприємства, підприємства електричних мереж зовнішнього освітлення; промисловості; готельного господарства; ритуального обслуговування; зеленого господарства; інших підприємств й організації; учбово-курсових комбінатів, машинно-лічильних станцій, комбінатів благоустрою з майновим комплексом; організації технічної інвентаризації; народної освіти; охорони здоров`я, соціального забезпечення; фізичної культури і спорту; торгівлі, громадського харчування; побутового обслуговування; майна виконкомів місцевих Рад народних депутатів; а також у сфері культури.

Також вказаною постановою КМУ від 05.11.1991 № 311 установлено, що державне майно України, крім майна, яке належить до комунальної власності, є загальнодержавною (республіканською) власністю.

Матеріали справи не містять додатків до ухвали Львівської обласної Ради народних депутатів «Про передачу майна комунальної власності» № 288 від 12.06.1993, які б підтвердили зміст цієї ж ухвали.

Суд встановив, що Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області 27.10.2006 рішенням № 1 «Про надання згоди на прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Кам`янка-Бузька ДКП «Кам`янкатеплокомуненерго» (т. 4 арк.156) надала згоду на прийняття цілісного майнового комплексу ДКП «Кам`янкатеплокомуненерго» з обласної комунальної власності у комунальну власність територіальної громади м. Кам`янка-Бузька.

Львівська обласна рада 29.11.2006 рішенням № 122 «Про передачу в комунальну власність територіальних громад м. Кам`янка-Бузька та м. Буська ДКП «Кам`янкатеплокомуненерго» (т. 4 арк. 157) вирішила:

« 1. Передати зі спільної власності територіальних громад Львівської області до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька цілісний майновий комплекс ДКП «Кам`янкатеплокомуненерго» за винятком Буської дільниці ДКП «Кам`янкатеплокомуненерго».

2. Передати зі спільної власності територіальних громад Львівської області до комунальної власності територіальної громади м. Буська Буську дільницю ДКП «Кам`янкатеплокомуненерго».

Закон України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» від 03.03.1998 № 147/98-ВР (далі Закон № 147/98-ВР, у редакції від 03.11.2005) регулює відносини, пов`язані з передачею об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об`єктів права комунальної власності у державну власність.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 147/98-ВР об`єктами передачі згідно з цим Законом є цілісні майнові комплекси підприємств, установ, організацій, їх структурних підрозділів (далі - підприємства); житловий фонд та інші об`єкти соціальної інфраструктури (далі - об`єкти соціальної інфраструктури), які перебувають у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, установ, організацій (далі - підприємств) або не увійшли до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі не завершені будівництвом.

Частина 1 статті 4 Закону № 147/98-ВР передбачає, що передача зазначених об`єктів з державної у комунальну власність здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України.

Частинами 2 і 4 цієї ж статті визначено, що передача об`єктів з державної у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах здійснюється за наявності згоди відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, якщо інше не передбачено законом, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за наявності згоди районних або обласних рад, якщо інше не передбачено законом. У разі, якщо передача об`єктів з державної у комунальну власність здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України, пропозиції щодо передачі зазначених об`єктів погоджуються ініціаторами такої передачі, зазначеними у статті 3 цього Закону, та подаються до Міністерства економіки України. Міністерство економіки України на підставі пропозицій, внесених із дотриманням вимог цього Закону, готує і подає за погодженням з Міністерством фінансів України та Фондом державного майна України, а у разі передачі підприємств - з уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі статистики проекти відповідних рішень Кабінету Міністрів України.

Згідно із частинами 5 і 6 статті 7 Закону № 147/98-ВР, передача оформляється актом приймання-передачі, який підписується головою і членами комісії. Форма акта приймання-передачі затверджується Кабінетом Міністрів України. Право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави стверджувати, що цілісний майновий комплекс ДКП «Кам`янкатеплокомуненерго» (ПТМ «Кам`янкатеплокомуненерго») не був переданий в комунальну власність територіальної громади м. Кам`янка-Бузька за встановленим законодавством порядком.

Відповідач не надав достатніх доказів, які б підтверджували набуття ним права комунальної власності на цілісний майновий комплекс ДКП «Кам`янкатеплокомуненерго» (ПТМ «Кам`янкатеплокомуненерго»).

У пунктах 3, 4 Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 зазначено, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В Основному Законі України передбачено форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування і вказано, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (частина перша статті 144). На основі цього положення Конституції України в Законі визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти (частина перша статті 59). Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Як з`ясував суд, виконавчий комітет Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області прийняв ненормативний акт рішення 30.08.2019 № 141 «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька», яким вирішив зареєструвати право комунальної власності на будівлю, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька, а саме: Львівська обл., Кам`янка-Бузький район, м. Кам`янка-Бузька, вул. Миру, 1 (котельня).

Вказане рішення є предметом оскарження з підстав протиправності.

Позивач звертався до Кам`янка-Бузької міської ради з вимогою скасувати таке. Як підставу вказував, що згідно із частинами 9 та 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР, в редакції від 01.05.2019, чинній на момент прийняття рішення) рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Окрім того, як зазначає Конституційний Суд України у своєму рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб не позбавлений права змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

Відповідач стверджує, що оскаржуване рішення прийняте у межах компетенції Кам`янка-Бузької міської ради, у законний спосіб та таким, що не підлягає скасуванню.

Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач посилається на абзаци 4 і 5 пункту 5 Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, згідно з якими, зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення

Суд погоджується з необхідністю врахування абзацу 6 пункту 5 Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, згідно з яким ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

У матеріалах справи міститься витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 182051157, згідно з яким об`єкт нерухомого майна будівля котельні, загальною площею 239.5 кв. м, що розташована за адресою вул. Миру, буд. 1, м. Кам`янка-Бузька, Кам`янка-Бузький район, Львівська область, зареєстрований 18.09.2019, номер запису про право власності: 33347245. Підстава виникнення права власності: рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 141, виданий 30.08.2019, видавник: Кам`янка-Бузька міська рада, виконавчий комітет, лист щодо відсутності перебування об`єкта нерухомого майна у державній власності, серія та номер: 05-13-02040, виданий 16.08.2019, видавник: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області. Форма власності: комунальна. Власники: Територіальна громада в особі Кам`янка-Бузької міської ради, .

З наведеного видно, що рішення Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 30.08.2019 № 141 «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька» було виконане, а тому не може бути змінене чи скасоване органом місцевого самоврядування.

Згідно із частиною 2 статті 144 Конституції України, рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Із вказаною конституційною нормою кореспондуються положення частини 10 статті 59 Закону № 280/97-ВР: акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Таким чином, саме суд вправі вирішувати питання незаконності акту органу місцевого самоврядування з мотивів його невідповідності Конституції або законам України і з цього приводу необхідно зазначити таке.

Суд зауважує, що в оскаржуваному рішенні не визначено ні правової підстави набуття Кам`янка-Бузькою міською радою Львівської області права на спірний об`єкт, ні способу набуття такого права.

Відповідно до частини 2 статті 60 Закону № 280/97-ВР підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення підставою для необхідності врегулювання власності об`єкта нерухомого майна котельні, вважав також відповідь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, яка викладена у листі від 16.08.2019 № 05-13-02040, згідно з якою відомості про об`єкт нерухомого майна котельня, яка знаходить за адресою: Львівська області, Кам`янка-Бузький район, м. Кам`янка-Бузька, вул. Миру, 1, від суб`єктів управління до Фонду державного майна України з метою внесення до Єдиного реєстру об`єктів державної власності не надавалися, станом на момент звернення, інформація про зазначений об`єкт нерухомості в Єдиному реєстрі об`єктів державної власності відсутня, об`єкт у державній власності не перебуває.

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі Закон № 1952-IV), установлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону № 1952-IV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Пункт 5 Прикінцевих положень Закону № 1952-IV у редакції від 01.07.2004 передбачав, що до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об`єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Позивач надав суду відповідь Червоноградського міжміського бюро технічної інвентаризації від 04.08.2022 № 2570, згідно з якою матеріали інвентаризаційної справи на нерухоме майно по вул. Миру, 1 в м. Кам`янка-Бузька Львівської області не містять правовстановлюючих документів, лише технічні характеристики будівлі.

Оцінивши докази в сукупності, суд виснує, що відповідач не надав належних доказів існування в Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області правовстановлюючих документів на спірний об`єкт, які б слугували підставою прийняття виконавчим комітетом Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області рішення від 30.08.2019 № 141 «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька», доказів створення цього майна, його набуття в установленому законом порядку та передачі в комунальну власність об`єкта котельні ДКП «Кам`янкатеплокомуненерго» (ПТМ «Кам`янкатеплокомуненерго»).

Даючи оцінку оскаржуваному рішенню через призму статті 27 Закону № 1952-IV у редакції від 04.02.2019 (чинна на момент прийняття виконавчим комітетом Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області рішення від 30.08.2019 № 141), якою визначено підстави для державної реєстрації права власності та інших речових прав, суд висновує, що рішення від 30.08.2019 № 141 не підпадає під такі, а тому не є підставою для державної реєстрації права власності на майно за відповідачем чи іншими особами.

Рішення виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 30.08.2019 № 141 «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька» є документом управлінського адміністративного значення і не є документом, на підставі якого може виникати право власності.

За відсутності доказів правомірності підстав набуття права власності на нерухоме майно, суд не може дійти висновку про законність прийнятого відповідачем рішення лише на тій підставі, що він діяв відповідно до наданих йому Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР повноважень.

Тому рішення виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 30.08.2019 № 141 «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька» є протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо аргументів сторін, якими вони обґрунтовують свої позиції щодо рішень Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 24.01.2019 № 10 «Про дозвіл на розробку детального плану території для розміщення та обслуговування інших будівель громадського призначення шляхом реконструкції будівлі котельні» та від 30.01.2020 № 29 «Про затвердження детального плану території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс в м. Кам`янка-Бузька», суд виходить з такого.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини в суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього й майбутніх поколінь регулюються Законом України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 № 1805-III (далі Закон № 1805-III, у редакції від 25.01.2019, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону № 1805-III до історичних об`єктів культурної спадщини відносяться окремі поховання та некрополі, місця масових поховань померлих, визначні місця, пов`язані з важливими історичними подіями, з життям та діяльністю відомих осіб, культурою та побутом народів.

Між Урядом України і Урядом Сполучених Штатів Америки 4 березня 1994 року була укладена Угода про охорону і збереження культурної спадщини, згідно з якою сторони взяли на себе зобов`язання щодо охорони та збереження культурної спадщини; права сприяти охороні та збереженню культурної спадщини; доступу до неї громадськості. Поняття «культурна спадщина», в межах цієї Угоди, означає культові заклади, місця історичного значення, пам`ятники, кладовища та меморіали загиблим, а також архівні матеріали, які мають до цього відношення.

Кабінет Міністрів України постановою «Про затвердження Списку історичних населених місць України» від 26.07.2011 № 878 з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць України, на виконання статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» затвердив Список історичних населених місць України, до якого також входить і м. Кам`янка-Бузька Львівської області.

Відповідно до статті 1 Закону Закон № 1805-III:

історичне населене місце - населене місце, яке зберегло повністю або частково історичний ареал і занесене до Списку історичних населених місць України;

історичний ареал населеного місця частина населеного місця, що зберегла об`єкти культурної спадщини і пов`язані з ними розпланування та форму забудови, які походять з попередніх періодів розвитку, типові для певних культур або періодів розвитку.

Згідно з наказом Львівської обласної державної адміністрації від 02.07.2019 № 41-ос, Юдейський цвинтар XVII ст. (Бейс Олом) на вул. Незалежності у м. Кам`янка-Бузька Львівської області внесено до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини.

За наведеним у статті1 Закону № 1805-III терміном: щойно виявлений об`єкт культурної спадщини об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Частиною 2 статті 14 Закону № 1805-III передбачено, що об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу).

Відповідно до статті 4 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003 № 1102-IV (далі Закон № 1102-IV, у редакції від 01.01.2019, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одним з основних принципів діяльності в галузі поховання є забезпечення збереження місць поховань.

Також пунктом 3 розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 № 604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України» Раду міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські держадміністрації, органи місцевого самоврядування із залученням громадських організацій, у тому числі організацій національних меншин зобов`язано провести роботу з вивчення стану закритих кладовищ, у числі кладовищ національних меншин та місць масового розстрілу населення у роки Великої Вітчизняної війни, продовжувати здійснювати заходи щодо облаштування цих місць, їх утримання та збереження.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 242 КАС України суд враховує при розгляді цієї справи правовий висновок Верховного Суду, сформований у постанові від 23.01.2020 у справі № 2-а/7780/11 щодо виконання розпорядження Кабінету міністрів України від 20.07.1998 № 604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України» у подібних правовідносинах. Верховний Суд вказав, що проміжок часу виконання робіт (1998-1999 років) не свідчить про завершення його дії в часі, а навпаки вказує на тривалу бездіяльність відповідача щодо невиконання пункту 3 цього розпорядження.

Суд встановив, що згідно з актом обстеження земельної ділянки місць захоронення населення єврейської національності на території Кам`янка-Бузької міської ради було обстежено єврейські кладовища по вул. Незалежності, площею 1.49 га і встановлено ділянку по вул. Незалежності на території кінотеатру, райдрукарні і котельні ПТМ.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 у справі № 1.380.2019.006111, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2020, встановлено, що територія котельні ПТМ «Кам`янкатеплокомуненерго» на вул. Незалежності у м. Кам`янка-Бузька належить до єврейських кладовищ і місць давніх поховань на території Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, водночас, органами місцевого самоврядування у встановленому законом порядку не досліджена, меж та режимів використання зон нововиявленої пам`ятки не визначено.

Цим судовим рішенням зобов`язано Кам`янка-Бузьку міську раду Львівської області виконати вимоги розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 № 604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України», у частині пункту 3 щодо єврейських кладовищ і місць давніх поховань - масові поховання розстріляних євреїв у с. Забужжя під час Голокосту на території Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області (а саме кладовища і поховання на: вул. Незалежності у м. Кам`янка-Бузька - територія кінотеатру, райдрукарні і котельні ПТМ «Кам`янкатеплокомуненерго»).

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Одним із принципів адміністративного судочинства є обов`язковість судових рішень, зміст якого розкрито у частині 1 статті 370 КАС України та який полягає у тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною 4 статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Верховний Суд неодноразово розглядав питання застосування частини 4 статті 78 КАС України та висловлював позицію про те, що звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені і вони такі обставини не заперечують (зокрема, але не виключно, постанови Верховного Суду України від 23.02.2015 № 6-327цс15, Верховного Суду від 28.04.2018 у справі № 825/705/17, від 06.03.2019 у справі № 813/4924/13-а, від 15.11.2019 у справі № 826/198/16, від 12.10.2020 у справі № 814/435/18, від 07.02.2022 у справі № 520/14170/19, від 17.11.2021 у справі № 806/3572/17).

Викладене в сукупності зумовлює висновок суду, що котельня ПТМ «Кам`янкатеплокомуненерго» розташована в зоні охорони історичних ареалів населених місць, на території земельної ділянки в історичних межах єврейського кладовища і місць давніх поховань у м. Кам`янка-Бузька, на території щойно виявленого об`єкта культурної спадщини.

Як з`ясовано судом, Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області прийняла рішення 28.08.2012 № 15 «Про дозвіл на розробку детального плану території по відведенню земельної ділянки для встановлення історичних меж старовинних єврейських кладовищ у м. Кам`янка-Бузька по вул. Незалежності, вул. М. Шашкевича, вул. Шевченка», яким дала дозвіл Представництву американського об`єднання комітетів для євреїв на розробку проекту детального плану території по відведенню земельної ділянки для встановлення історичних меж старовинних єврейських кладовищ у м. Кам`янка-Бузька по вул. Незалежності, вул. М. Шашкевича, вул. Шевченка (п.1); визначила міську раду замовником містобудівної документації зазначеної в п.1 цього рішення (п.2); фінансування робіт по розробленню детального плану території вирішила здійснити за кошти Представництва американського об`єднання комітетів для євреїв (п.3); після розроблення та проведення громадських слухань вирішила подати детальний план на затвердження сесії Кам`янка-Бузької міської ради (п.4).

За договором П-5/-13 від 18.12.2013 на замовлення Кам`янка-Бузької міської ради та за оплати Представництва Американського Об`єднання Комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу, ФОП ОСОБА_3 (кваліфікаційний сертифікат на розроблення містобудівної документації АА № 001029 від 27.12.2012) розробила Детальний план території для встановлення історичних меж старовинних єврейських кладовищ у місті Кам`янка-Бузька Львівської області.

Водночас, Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області не затверджувала детальний план території.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 26.12.2014 у справі № 914/3613/14, яке набрало законної сили 06.01.2015, зобов`язано Кам`янка-Бузьку міську раду Львівської області у встановленому законодавством України порядку розглянути питання про можливе затвердження детального плану території для встановлення історичних меж старовинних єврейських кладовищ у місті Кам`янка-Бузька Львівської області (ділянка № 1 по вул. Незалежності), детального плану території для встановлення історичних меж старовинних єврейських кладовищ у місті Кам`янка-Бузька Львівської області (ділянка № 2 по вул. Шашкевича), детального плану території для встановлення історичних меж старовинних єврейських кладовищ у місті Кам`янка-Бузька Львівської області (ділянка № 3 по вул. Шевченка), детального плану території для встановлення історичних меж старовинних єврейських кладовищ у с. Забужжя Львівської області (ділянка № 4 в с. Забужжя).

Докази виконання рішень в матеріалах справи відсутні, що свідчить про тривалість не виконання відповідачем покладених на нього обов`язків у сфері охорони культурної спадщини.

Статтею 3 Закону № 1805-III визначено, що державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи культурної спадщини, до яких належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до пунктів 14 та 17 частини 2 статті 5 Закону № 1805-III до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить:

14) погодження програм та проектів містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам`ятках національного значення, їх територіях, в історико-культурних заповідниках, на історико-культурних заповідних територіях, у зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програм і проектів, реалізація яких може позначитися на об`єктах культурної спадщини,

17) надання дозволів на проведення робіт на пам`ятках національного значення, об`єктах всесвітньої спадщини, їх територіях, в зонах охорони, буферних зонах, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць.

Згідно із частиною 4 статті 32 Закону № 1805-III на охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам`яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Відповідно до частини 2 статті 37 Закону № 1805-III роботи на щойно виявлених об`єктах культурної спадщини здійснюються за наявності письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації.

Підпункт 11 пункту «а» статті 30 Закону № 280/97-ВР передбачає, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить одне з таких власних (самоврядних) повноважень: забезпечення утримання в належному стані кладовищ, інших місць поховання та їх охорони.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 8 Закону № 1102-IV органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи в межах своєї компетенції забезпечують будівництво, утримання в належному стані та охорону місць поховання.

Відповідно до статті 24 Закону № 1102-IV, про виявлені місця невідомих поховань негайно повідомляються відповідні правоохоронні органи. У разі відсутності складу злочину виявлені місця невідомих поховань підлягають обстеженню, вивченню та обліку відповідними виконавчими органами сільських, селищних, міських рад та органами охорони культурної спадщини в порядку, встановленому законодавством. На період обстеження та вивчення виявлених місць невідомих поховань виконавчі органи сільських, селищних, міських рад забезпечують охорону їх територій. На підставі висновків обстеження та вивчення виявлених місць невідомих поховань органи місцевого самоврядування можуть надавати їм статус кладовища з подальшим упорядкуванням його території згідно із цим Законом. Місця невідомих поховань, віднесені в установленому законодавством порядку до об`єктів культурної спадщини, беруть на державний облік і утримують органи охорони культурної спадщини.

Згідно з частинами 1 і 2 статті 31 Закону № 1102-IV охорону місць поховань забезпечують виконавчі органи сільських, селищних та міських рад. Виконання будь-яких будівельних робіт у місцях поховань, на місцевості із залишками слідів давніх поховань, на територіях закритих кладовищ, а також у прилеглих до місць поховань охоронних зонах забороняється.

Пунктом 5 розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.07.1998 № 604-р «Про додаткові заходи щодо збереження місць поховань у населених пунктах України» Раду міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські держадміністрації, Держбуд, органи місцевого самоврядування зобов`язано не допускати проведення будівельних робіт у місцях, де залишилися сліди давніх поховань, та на території закритих кладовищ.

Суд встановив, що з метою недопущення подальшого будівництва на умовно визнаних територіях кладовищ і недопущення використання земельних ділянок для несумісних потреб, керуючись розпорядженням Кабінету Міністрів України № 604-р від 20.07.1998, враховуючи Україно-Американську Угоду про збереження культурної спадщини від 04.03.1994, рішенням Виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської Ради народних депутатів Львівської області від 29.05.2001 № 209 «Про умовне визначення історичних меж старовинних єврейських кладовищ» визначено умовно історичні межі трьох єврейських кладовищ, а саме:

- вул. Незалежності (територія кінотеатру, райдрукарні і котельні ПТМ «Кам`янкатеплокомуненерго»);

- частина вулиці М. Шашкевича (земельна ділянка між будинками АДРЕСА_1 до р. Західний Буг);

- частина території комбікормового заводу по вул. Шевченка.

Пунктом 2 цього рішення вирішено: «Заборонити на територіях умовно визнаних єврейських кладовищ будь-яке будівництво і використання вище згаданих земельних ділянок для несумісних потреб».

Також у матеріалах справи міститься витяг з Генерального плану міста Кам`янка-Бузька.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що рішення Виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської Ради народних депутатів Львівської області від 29.05.2001 № 209 «Про умовне визначення історичних меж старовинних єврейських кладовищ» та графічні матеріали є частиною містобудівної документації і вносить зміни до Генерального плану міста Кам`янка-Бузька, виходячи при цьому з такого.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про планування і забудову територій» від 20.04.2000 № 1699-III (далі Закон № 1699-III в редакції від 20.04.2000):

містобудівна документація - затверджені текстові і графічні матеріали, якими регулюється планування, забудова та інше використання територій;

генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, яка визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту;

детальний план території - містобудівна документація, яка розробляється для окремих районів, мікрорайонів, кварталів та районів реконструкції існуючої забудови населених пунктів.

Відповідно до частини 5 статті 3 Закону № 1699-III рішення органів виконавчої влади та місцевого самоврядування з питань забудови та іншого використання територій, прийняті в межах повноважень, визначених законом, є обов`язковими для суб`єктів містобудування.

Окрім того, постановою Залізничного районного суду м. Львова від 19.06.2017 у справі № 462/2787/16-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 та постановою Верховного Суду від 25.04.2018, визнано протиправними дії Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області щодо ухвалення рішення 29.12.2015 № 20 «Про скасування рішень виконавчого комітету від 29.05.2001 № 209 та від 25.04.2004 № 151» в частині скасування рішення виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради від 29.05.2001 № 209 «Про умовне визнання історичних меж старовинних єврейських кладовищ», скасовано рішення Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 29.12.2015 № 20 «Про скасування рішень виконавчого комітету від 29.05.2001 № 209 та від 25.04.2004 № 151» в частині скасування рішення виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради від 29.05.2001 № 209 «Про умовне визнання історичних меж старовинних єврейських кладовищ».

Всупереч постанові Залізничного районного суду м. Львова від 19.06.2017 у справі № 462/2787/16-а, рішенню Господарського суду Львівської області від 26.12.2014 у справі № 914/3613/14 та рішенню Виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської Ради народних депутатів Львівської області від 29.05.2001 № 209 «Про умовне визначення історичних меж старовинних єврейських кладовищ», Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області 24.01.2019 прийняла рішення № 10 «Про дозвіл на розробку детального плану території для розміщення та обслуговування інших будівель громадського призначення шляхом реконструкції будівлі котельні», яким надала дозвіл виконкому міської ради на розробку проекту детального плану території для розміщення та обслуговування інших будівель громадського призначення шляхом реконструкції будівлі котельні в м. Кам`янка-Бузька по вул. Миру.

Згідно з положеннями частини 1 статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі Закон № 3038-VI в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):

генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту;

детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території;

містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 3038-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.

Згідно із частиною 8 цієї ж статті строк дії генерального плану населеного пункту не обмежується.

У частини 1 статті 19 Закону № 3038-VI вказано, що детальний план території уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

Частина 3 цієї ж статті передбачає, що на підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід`ємною частиною детального плану території.

Частиною 5 статті 19 Закону № 3038-VI встановлює, що детальний план території складається із графічних і текстових матеріалів.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону № 3038-VI громадському обговоренню підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій.

Згідно із частиною 8 статті 21 Закону № 3038-VI оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється у двотижневий строк з дня їх прийняття шляхом опублікування в засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення таких рішень на офіційних веб-сайтах замовників містобудівної документації.

Порядок розроблення містобудівної документації затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 року № 290 (далі Порядок №290).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 290 рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

Згідно з пунктом 4.3. Порядку № 290 замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї є:

при розробленні генерального плану населеного пункту, плану зонування території, а також детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, - виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації;

при розробленні детального плану території, яка розташована за межами населеного пункту, - районна державна адміністрація, а в разі відсутності адміністративного району - відповідно Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

На замовлення Кам`янка-Бузької міської ради ТОВ «Центр планування території» розробило Детальний план території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс по вул. Миру в м. Кам`янка-Бузька Львівської області.

Відповідно до протоколу засідання постійно діючої комісії з розгляду пропозицій до проектів містобудівної документації від 28.11.2019, вирішено рекомендувати сесії міської ради затвердити детальний план території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс по вул. Миру в м. Кам`янка-Бузька. Вказано, що письмових пропозицій, заперечень до даної містобудівної документації від громадськості за час обговорень в міській раді не зареєстровано.

Пункт 42 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачає, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Кам`янка-Бузька міська рада Львівської області прийняла рішення 30.01.2020 № 29 «Про затвердження детального плану території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс в м. Кам`янка-Бузька», яким затвердила детальний план території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс по вул. Миру в м. Кам`янка-Бузька (п.1); вирішила вважати затверджений детальний план території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс по вул. Миру в м. Кам`янка-Бузька зміною та уточненням діючої містобудівної документації м. Кам`янка-Бузька в межах їх розробки (п.2); надала дозвіл виконкому міської ради на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс, право оренди якої виставлятиметься на торги, площею 0,4000 га по вул. Миру в м. Кам`янка-Бузька (п.3); уповноважила міського голову Омеляна О.Я. укласти з відповідною ліцензованою організацією договір на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки (п.4); вирішила виготовлені та погоджені у встановленому порядку проекти із землеустрою щодо відведення вищевказаних земельних ділянок, з витягом з Державного земельного кадастру про земельні ділянки подати на розгляд сесії міської ради (п.5).

Відповідач стверджує, що оскаржуваними рішеннями будівництво і використання земельних ділянок, де є місця давніх поховань для несумісних потреб не передбачено, вказані рішення передбачають лише затвердження детального плану території для розміщення та обслуговування інших будівель громадського призначення шляхом реконструкції вже існуючої будівлі котельні, а не будівництва.

Даючи оцінку таким аргументам відповідача, суд висновує, що наведені вище по тексту рішення норми законодавства свідчать, що в зонах охорони історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, встановлено особливий режим регулювання забудови, зокрема, у таких зонах забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини (ч. 4 ст. 32 Закону № 1805-III).

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема у постановах Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 826/4485/18 та від 25.02.2021 у справі № 522/8120/16-а.

У зв`язку із зазначеним, підлягає з`ясуванню, чи є «реконструкція будівлі котельні» містобудівними перетвореннями.

Вказане поняття наведене у пункті 2 Порядку інформування Міжурядового комітету з охорони всесвітньої культурної і природної спадщини про наміри здійснити містобудівні перетворення на території об`єкта культурної спадщини, включеного до Списку всесвітньої спадщини, та/або в межах його буферної зони, затвердженого наказом Міністерства культури України 20.04.2018 № 345, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.07.2018 за № 786/32238 (далі - Порядок № 345), згідно з яким містобудівні перетворення - нове будівництво, реконструкція, реставрація, земляні роботи, ландшафтні перетворення на території об`єкта всесвітньої спадщини та/або в межах його буферної зони.

Таким чином, реконструкція підпадає під визначення містобудівних перетворень і є забороненою.

Відповідно до частини 2 статті 37 Закону № 1805-III роботи на щойно виявлених об`єктах культурної спадщини здійснюються за наявності письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації.

Суд враховує, що відповідно до частини першої статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Як було вже встановлено, з метою недопущення подальшого будівництва на умовно визнаних територіях кладовищ і недопущення використання земельних ділянок для несумісних потреб, керуючись розпорядженням Кабінету Міністрів України № 604-р від 20.07.1998, враховуючи Україно-Американську Угоду про збереження культурної спадщини від 04.03.1994, виконавчий комітет Кам`янка-Бузької міської Ради народних депутатів Львівської області прийняв рішення від 29.05.2001 № 209 «Про умовне визначення історичних меж старовинних єврейських кладовищ», яким визначив умовно історичні межі трьох єврейських кладовищ та заборонити на територіях умовно визнаних єврейських кладовищ будь-яке будівництво і використання вище згаданих земельних ділянок для несумісних потреб.

Суд також вважає необґрунтованими аргументи відповідача про те, що спірний детальний плат території не є проектом містобудівних перетворень у розумінні пункту 2 Порядку № 345 через те, що не має ознак нового будівництва у розумінні зазначених вище норм у межах цього спору.

Рішення про затвердження детального плану території, особливо, якщо такий план передбачає архітектурні зміни у межах історичного ареалу, охоплюється поняттям містобудівних перетворень, оскільки з урахуванням положень абзацу 2 частини 1 статті 19 Закону № 3038-VI такий документ розробляється з метою визначення планувальної організації, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що попри те, що будівля котельні ПТМ «Кам`янкатеплокомуненерго» не віднесена до пам`ятки культурної спадщини національного чи місцевого значень, але знаходження території, на якій вона розміщена, в зоні охорони історичних ареалів населених місць, на території земельної ділянки в історичних межах єврейського кладовища і місць давніх поховань у м. Кам`янка-Бузька, на території щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, відповідно до статей 5, 32, 37 Закону № 1805-III є підставою для погодження проекту детального плану території з відповідним органом охорони культурної спадщини

Ураховуючи вищезазначене, суд висновує, що відповідачем під час прийняття спірних рішень не було дотримано спеціального режиму регулювання забудови території на місцевому рівні.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 242 КАС України суд також враховує при розгляді цієї справи правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постановах від 31.07.2019 у справі № 466/1264/18, від 20.12.2019 у справі № 520/14995/16-а, від 09.04.2020 у справі № 807/150/16, стосовно того, що детальний план території є містобудівною документацією на місцевому рівні та належить до нормативно-правових актів, а тому судовий розгляд справ про оскарження детального плану території здійснюється з особливостями, визначеними статтями 264, 265 КАС України.

З аналізу цих статей можна зробити висновок, що особливістю провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів є те, що для таких категорій спорів передбачено фактично необмежене коло осіб, які можуть ініціювати відкриття відповідного провадження в адміністративному суді; необмежене в часі право на доступ до суду для ініціювання такого спору; додаткові гарантії інформування всіх про початок розгляду судом такого спору; додаткові процесуальні гарантії для сторін, що надаються згідно з положеннями КАС України у справах, що розглядаються за правилами загального позовного провадження; спеціальні повноваження суду, спрямовані на гарантування ефективного захисту.

Суд зауважує, що у пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем вказані вимоги щодо доказування правомірності своїх рішень не виконано.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 24.10.2019 № 10 «Про дозвіл на розробку детального плану території для розміщення та обслуговування інших будівель громадського призначення шляхом реконструкції будівлі котельні», рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 30.01.2020 № 29 «Про затвердження детального плану території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс в м. Кам`янка-Бузька» та рішення виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 30.08.2019 № 141 «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька» на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, суд прийшов до висновку, що такі прийняті відповідачем не на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційно, тому слід визнати протиправними та скасувати, задовольнивши позовні вимоги щодо їх оскарження.

Наслідки визнання нормативно-правових актів протиправними та нечинними визначені статтею 265 КАС України, відповідно до частин першої та другої якої резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Судом не встановлено підстав для задоволення вимоги про визнання протиправною відповіді Кам`янка-Бузької міської ради від 22 жовтня 2024 року № 1492/03-15 про відмову скасувати рішення виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 30.08.2019 № 141 «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька».

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної позовної вимоги, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 250, 255, 264-265, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов Представництва Американського об`єднання Комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу (вул. Кульчицької, буд. 1, кв. 94, м. Львів, 79054, ) до Кам`янка-Бузької міської ради (вул. Шевченка, буд. 2, м. Кам`янка-Бузька, 80400, ) про визнання протиправними та скасування рішень, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 24.10.2019 № 10 «Про дозвіл на розробку детального плану території для розміщення та обслуговування інших будівель громадського призначення шляхом реконструкції будівлі котельні».

Визнати протиправним та скасувати рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 30.01.2020 № 29 «Про затвердження детального плану території для реконструкції будівлі котельні під готельно-відпочинковий комплекс в м. Кам`янка-Бузька».

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 30.08.2019 № 141 «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янка-Бузька».

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кам`янка-Бузької міської ради (вул. Шевченка, буд. 2, м. Кам`янка-Бузька, 80400, ) на користь Представництва Американського об`єднання Комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу (вул. Кульчицької, буд. 1, кв. 94, м. Львів, 79054, ) 5 255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн 00 коп. судових витрат у вигляді судового збору.

Зобов`язати Кам`янка-Бузьку міську ради невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт, після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 червня 2025 року.

Суддя О.П. Хома