Справа № 380/6514/25
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/6514/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Чаплик І.Д., секретар судового засідання Драганчук О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанов, -

в с т а н о в и в

Військова частина НОМЕР_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) звернулась до суду із позовом до Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: 82400, Львівська обл., м. Стрий, вул. Болехівська, 27; ), в якому просить:

скасувати постанови Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного регіонального управління Міністерства юстиції України №77381129 від 05.03.2025, №77381319 від 05.03.2025, №77380560 від 05.03.2025 та №76653111 від 27.11.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Стрийським відділом Державної виконавчої служби у Стрийському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 27.11.2024 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76653111 з виконання виконавчого листа №380/7685/24, виданого Львівським окружним адміністративним судом 04.11.2024 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення з військової служби військовослужбовця ОСОБА_1 . Також відповідачем було стягнуто з позивача виконавчий збір у розмірі 32 000 грн та визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. 26.12.2024 державним виконавцем винесено постанову про накладення на військову частину НОМЕР_1 штрафу у сумі 5100 грн. Згодом відповідачем було відкрито виконавчі провадження щодо стягнення з позивача виконавчого збору, мінімальних витрат виконавчого провадження та штрафу за невиконання рішення суду. Позивач не погоджується із діями відповідача щодо відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, мінімальних витрат виконавчого провадження та штрафу за невиконання судового рішення, оскільки ним були вчинені усі необхідні дії, спрямовані на виконання рішення суду 26.11.2024, тобто до відкриття виконавчого провадження, а тому у відповідача були відсутні підстави для прийняття оспорюваних постанов. Вказане зумовило звернення позивача до суду із цим позовом.

Суд ухвалою від 07.04.2025 залишив позовну заяву без руху з підстав пропуску позивачем строку на звернення до суду та недостатньої сплати судового збору та встановив позивачу десятиденний строк для усунення вказаних недоліків.

Ухвалою від 21.04.2025 продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви військової частини НОМЕР_1 до Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанов на десять днів з моменту вручення вказаної ухвали.

01.05.2025 позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, у якій повідомив про скорочення заявлених позовних вимог та просив вважати єдиною позовною вимогою військової частини НОМЕР_1 у справі №380/6514/25 - скасувати постанову Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного регіонального управління Міністерства юстиції України №77381129 від 05.03.2025.

Ухвалою від 06.05.2025 визнано поважними причини пропуску строку на звернення до суду військовою частиною НОМЕР_1 із позовом до Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання за позовною вимогою про скасування постанови Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного регіонального управління Міністерства юстиції України №77381129 від 05.03.2025. Судове засідання призначено на 14 травня 2025 року. Зобов`язано Стрийський відділ Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати до суду матеріали виконавчого провадження ВП №76653111 щодо примусового виконання виконавчого листа №380/7685/24, виданого Львівським окружним адміністративним судом 04.11.2024 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та матеріали виконавчого провадження ВП №77381129 з виконання постанови №76653111, виданої 27.11.2024 Стрийським відділом Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору.

Відповідач 14.05.2025 подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Відзив обґрунтований тим, що постанову про відкриття виконавчого провадження № 76653111 від 27.11.2024 надіслано рекомендованою кореспонденцією, і згідно трекінгу відправлень постанову вручено боржнику особисто 11.12.2024. 27.11.2024 винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. 27.11.2024 винесено постанову про стягнення виконавчого збору, що передбачено ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» 26.12.2024 винесено постанову про накладення штрафу в сумі 5100.00 гри. та повторно надано боржнику термін для добровільного виконання. Дану постанову боржнику було надіслано також рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. 10.01.2025 на електронну адресу відділу надійшло повідомлення від військової частини НОМЕР_1 , з додатками, в якому зазначено, що у військової частини НОМЕР_1 неможлива будь-яка робота з документами через знаходження особового складу на території Донецької області. Також було прикріплено копію супровідного листа для командира військової частини НОМЕР_3 з посиланням на те, що рішення №380/7685/24 було виконано, що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 станом на 10.01.2025 надалі проходив військову службу, жодного наказу про звільнення не було.

Також 14.05.2025 відповідачем було подано клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Ухвалою від 14.05.2025 витребувано у Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції матеріали виконавчого провадження ВП №76653111 щодо примусового виконання виконавчого листа №380/7685/24, виданого Львівським окружним адміністративним судом 04.11.2024 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та матеріали виконавчого провадження ВП №77381129 з виконання постанови №76653111, виданої 27.11.2024 Стрийським відділом Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору.

Судове засідання, призначене на 14.05.2025, було відкладене на 28.05.2025.

16.05.2025 та 19.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача з ідентичними доводами.

20.05.2025 до суду надійшли витребувані від відповідача матеріали.

28.05.2025 представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просив вважати єдиною позовною вимогою військової частини НОМЕР_1 у справі №380/6514/25 - скасування постанови Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного регіонального управління Міністерства юстиції України ВП№76653111 від 27.11.2025 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору.

Ухвалою від 28.05.2025 прийнято до розгляду заяву про зміну предмета позову та відкладено судовий розгляд справи за позовом військової частини НОМЕР_1 до Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови на 11.06.2025. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву з урахуванням зміненого предмета позову та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач станом на день розгляду справи своїм правом на подання відзиву на позовну заяву з урахуванням нового предмета спору не скористався.

У судове засідання 11.06.2025 сторони не з`явились. Згідно з частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи наявні у справі матеріали, наявність підтвердження належного повідомлення учасників справи, клопотання сторін про розгляд справи без їх участі, а також той факт, що дана категорія справ передбачає скорочені строки розгляду, суд ухвалив розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження на підставі ч.4 ст.250, п.9 ст. 205 КАС України. На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі №380/7685/24 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи.

Вказане рішення суду набрало законної сили 29.10.2024.

На підставі рішення суду Львівським окружним адміністративним судом було виготовлено виконавчий лист, який видано 04 листопада 2024 року.

26.11.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 було надіслано на адресу військової частини НОМЕР_3 документи для прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

27.11.2024 державним виконавцем Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванчишин Мар`яною Андріївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №76653111 з виконання виконавчого листа №380/7685/24, виданого Львівським окружним адміністративним судом 04.11.2024 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII, як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у зв`язку із необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи.

Також 27.11.2024 державним виконавцем Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванчишин Мар`яною Андріївною винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000 грн та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 429 грн.

26.12.2024 державним виконавцем Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванчишин Мар`яною Андріївною складено акт державного виконавця, з якого вбачається, що рішення суду на вказаний день не виконане, стягувач продовжує проходити військову службу.

26.12.2024 за невиконання рішення суду та відсутність в державного виконавця будь-яких документальних підтверджень щодо виконання в повному обсязі виконавчого документа державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн, та зобов`язано виконати рішення суду. Одночасно зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність.

Підставою прийняття оскаржуваної постанови державним виконавцем зазначено, що станом на 03.02.2025 вимог виконавчого документа не виконано. У державного виконавця відділу відсутні будь-які документальні підтвердження щодо виконання в повному обсязі виконавчого документа. На даний момент відсутні будь-які заборони щодо вчинення виконавцем виконавчих дій примусового характеру, а саме накладення штрафу за невиконання рішення. Також відсутні будь-які підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, передбачених Законом. Згідно частини 2 статті 63 Закону, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Відповідно до частини 1 статті 75 Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

28.12.2024 юридичною службою військової частини НОМЕР_3 було підготовлено лист №1872/10332, у якому зазначено, що солдат ОСОБА_2 разом із рапортом про звільнення не надав усі необхідні документи, тому рапорт про звільнення останнього з військової служби на підставі абзацу тринадцятого підпункту 3 пункту 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю І або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, не підлягає погодженню.

У відповідь на вказаний лист військовою частиною НОМЕР_1 було надіслано до військової частини НОМЕР_3 додаткові документи щодо звільнення ОСОБА_1 листом від 13.01.2025 №2179/144.

Наказом командира НОМЕР_4 окремої механізованої бригади 10 армійського корпусу від 21.01.2025 №21-РС солдата ОСОБА_1 , номера обслуги кулеметного взводу НОМЕР_5 окремого стрілецького батальйону звільнено з військової служби у запас.

Постановою державного виконавця Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванчишин Мар`яни Андріївни від 28.02.2025 закінчено виконавче провадження №76653111. Питання про стягнення виконавчого збору, мінімальних витрат виконавчого провадження та штрафу виділено в окремі виконавчі провадження.

Зокрема, 05.03.2025 державним виконавцем Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванчишин Мар`яною Андріївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77381123 з виконання постанови Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору.

Вважаючи протиправною постанову державного виконавця від 27.11.2024 про стягнення виконавчого збору, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Даючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, судом враховано такі обставини та норми права.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Частинами першою, другою статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За приписами ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб i підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або з принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частинами 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Так, завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 цього Закону).

Відповідно до пункту 1 частини 1 та частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно із частиною 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Пунктом 8 розділу ІІІ «Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5), передбачено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору. Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Поряд з цим, згідно з частиною першою статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. (частина третя статті 27 цього ж Закону).

За приписами пунктів 1-6 частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". (ч. 9 ст. 27 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частин 1, 3 статті 40 Закону №1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Системний аналіз положень ст. 26, ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції № 512/5 в аспекті спірних правовідносин дозволяє дійти висновку, що стягнення виконавчого збору, крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується, пов`язується з початком примусового виконання виконавчого документа. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій, з-поміж іншого, державний виконавець зобов`язаний зазначити суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню.

Разом з цим, після повернення виконавчого документа або завершення виконавчого провадження, якщо виконавчий збір не було стягнуто, відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору є обов`язком, а не правом державного виконавця.

Верховний Суд у постановах від 28.04.2020 по справі № 480/3452/19, від 20.11.2019 по справі № 480/1558/19 дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення із винесенням відповідної постанови.

Стягнення з боржника виконавчого збору під час відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця, спрямованим на перерахування цих коштів до Державного бюджету України. Дана правова позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом у постановах від 23.01.2019 (справа № 703/1086/17), від 13.02.2019 (справа № 295/13991/16-а), та від 19.09.2019 (справа № 420/1373/19).

З матеріалів справи вже було встановлено, що 27.11.2024 державним виконавцем Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванчишин Мар`яною Андріївною винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000 грн, 05.03.2025 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №77381123 з виконання постанови Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору.

Тому суд приходить до висновку, що відповідач при винесенні оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження №76653111 діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією та законодавством України.

Поряд із цим, суд зазначає, що 26.11.2024, тобто до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №76653111, яка була винесена 27.11.2024, з метою виконання рішення суду у справі №380/7685/24 в частині звільнення з військової служби стягувача позивачем було направлено до військової частини НОМЕР_3 документи для ухвалення відповідного наказу про звільнення з військової служби.

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України визначає Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі Положення №1153/2008).

Відповідно до пункту 12 Положення №1153/2008, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

З матеріалів справи судом встановлено, що військова частина НОМЕР_1 має статус окремого стрілецького батальйону, а її командир має звання підполковника, тому позивач не має повноважень одноособово ухвалювати накази по особовому складу, у тому числі щодо звільнення військовослужбовців з військової служби. Водночас, оскільки НОМЕР_5 окремий стрілецький батальйон (військова частина НОМЕР_1 ) підпорядкована НОМЕР_4 окремій механізованій бригаді (військова частина НОМЕР_3 ), саме їй належало право звільнити стягувача з військової служби. Відтак суд погоджується із доводами позивача, що станом на 26.11.2024 ним були вчинені всі можливі дії, визначені законом, щодо виконання рішення суду про звільнення з військової служби.

При цьому, постанова про відкриття виконавчого провадження №76653111 та постанова про стягнення виконавчого збору винесені державним виконавцем 27.11.2023.

Тобто, як вище зазначалось судом, на момент винесення спірних документів виконавчого провадження позивачем були вчинені дії в межах його повноважень на звільнення ОСОБА_3 з військової служби.

Відтак, суд приходить до висновку, що стягнення виконавчого збору з позивача є неправомірним, оскільки дії, спрямовані на звільнення стягувача у виконавчому провадженні з військової служби були вчинені до відкриття виконавчого провадження, а тому підстави для стягнення виконавчого збору з позивача відсутні.

Враховуючи наведене вище, постанова від 27.11.2024 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000 у ВП №76653111, винесена державним виконавцем Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іванчишин Мар`яною Андріївною про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000 грн, підлягає скасуванню.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.. Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Отже, беручи до уваги, що позивач в даній справі виступає не як суб`єкт владних повноважень а як сторона виконавчого провадження, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 3028,00 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 287, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову державного виконавця Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного регіонального управління Міністерства юстиції від 27.11.2024 у виконавчому провадженні №76653111 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000 грн.

Стягнути на користь військової частини НОМЕР_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Стрийського відділу Державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: 82400, Львівська обл., м. Стрий, вул. Болехівська, 27; ) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст.287 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Чаплик І.Д.