Справа № 120/10781/24
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 червня 2025 р. Справа № 120/10781/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Юлії Миколаївни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Тульчинської районної військової адміністрації про визнання відмови протиправно, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Тульчинської районної військової адміністрації (далі УСЗН Тульчинської РДА Вінницької області, відповідач) про визнання відмови протиправно, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час служби в органах внутрішніх справ отримав тілесні ушкодження в період проходження служби при виконанні службових обов`язків пов`язаних з охороною безпеки та порядку у м. Києві. Зазначає, що 11.07.2017, йому встановлено статус ветерана війни-інваліда війни, та видано відповідне посвідчення серії НОМЕР_1 , термін дії якого установлено до 01.05.2024. У зв`язку з чим, позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження строку дії посвідчення, однак отримав відмову.

Ухвалою від 21.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

04.09.2024 через підсистему "Електронний суд" представником відповідача до суду подано відзив на адміністративний позов, яким позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Відповідач зазначив, що на час встановлення травми позивач не належав до осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, інвалідність йому встановлено під час перебування на службі в Національній поліції, яка не є військовим формуванням.

Крім того, Міністерство у справах ветеранів України, листом від 15.07.2024 надало роз`яснення про відсутність підстави для встановлення поліцейським (колишнім поліцейським) статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 2 частини другої статті 7 Закону №3551-XII, так як за інформацією Національної поліції України з питань належності поліцейських (колишніх поліцейських) до осіб рядового і поліцейського складу МВС та приналежності Національної поліції до військових формувань було зазначено, що законодавством не передбачено застосування до осіб, які проходять службу у поліції, узагальнюючого поняття - особи рядового і начальницького складу, а Національна поліція як центральний орган виконавчої влади не належить до військових формувань.

З урахуванням вищезазначеного немає правових підстав для надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі посвідчення «Особи з інвалідністю війни» відповідно до статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а УСЗН Тульчинської РДА Вінницької області діяло у межах наданих йому повноважень.

05.09.2024 до суду листом, надійшов відзив та витребуванні документи від УСЗН Тульчинської РДА Вінницької області, які відповідають змісту відзиву надісланого через підсистему "Електронний суд" 04.09.2024.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову та відзиву, встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, мав спеціальне звання капітан поліції.

Відповідно акту розслідування нещасного випадку від 19.03.2016, що стався 22.12.2015, зазначено, що позивач перебуваючи на посаді інспектора РПСП ОП "Вінниця- 2" Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, заступив у наряд по забезпеченню публічної безпеки та порядку у м. Києві, а саме: прилеглої території біля Верховної Ради. Близько 15:30 год. 22.12.2015 у Маріїнському парку спускаючись зі сходів, послизнувся і впав, травмувавши ліву ногу. Висновком визначено, що нещасний випадок стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Вказане також підтверджується актом про нещасний випадок №1, який також наявний в матеріалах справи.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № В-24 від 21.03.2016 року, травма позивача - "Так, пов`язана із виконанням службових обов`язків".

22.03.2016 наказом начальника ГУ Національної поліції у Вінницькій області № 48о/с, позивача звільнено зі служби в поліції через хворобу.

Разом з тим, Вінницькою обласною МСЕК проведено огляд позивача та встановлено ІІІ групу інвалідності.

11.07.2017 ОСОБА_1 видано посвідчення серії НОМЕР_1 терміном дії до 01.05.2024, згідно якого він є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 04.04.2022 серія 12ААГ № 013411, при повторному огляді позивачу продовжено ІІІ групу інвалідності строком до 01.05.2024, із зазначенням причини інвалідності: травма - "Так, пов`язана з виконанням службових обов`язків".

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 810529, позивачу 13.06.2024 продовжено ІІІ групу інвалідності строком до 01.07.2026, із зазначенням причини інвалідності: травма - "Так, пов`язана з виконанням службових обов`язків".

25.06.2024 позивач звернувся до УСЗН Тульчинської РДА Вінницької області із заявою, в якій просив продовжити строк дії посвідчення та видачею йому посвідчення нового зразка у зв`язку із втратою чинності бланка посвідчення "Інвалід війни".

24.07.2024 відповідач повернув пакет документів для надання статусу особи з інвалідністю війни. Підставами зазначено, що " Відділом з питань ветеранської політики управління направлено запит до Міністерства у справах ветеранів України для отримання роз`яснень щодо правомірності встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни гр. ОСОБА_1 відповідно до ст. 7 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" на основі поданих ним документів.

З відповіді Міністерства у справах ветеранів України на запит управління роз`яснено, що оскільки травма ОСОБА_1 не пов`язана із участю в антитерористичній операції, то надання йому статусу згідно з п. 11 частини 2 ст. 7 Закону підстав немає.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать, зокрема, особи начальницького і рядового складу органів МВС України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків.

На момент в становлення інвалідності ОСОБА_1 не належав до осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, інвалідність йому встановлена під час перебування на службі в Національній поліції, яка не є військовим формуванням, тому віднести його до осіб з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п. 2 ч. 2 ст.7 Закону не можливо.

Таким чином, згідно із нормами чинного законодавства та згідно наданих ОСОБА_1 документів, для встановлення йому статусу особи з інвалідністю війни з подальшою видачею посвідчення немає законних підстав."

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним обставинам, суд врахував таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII (далі Закон №3551-XІІ).

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Перелік осіб, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни наведено у статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до ч. 1 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами;

Порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни визначається Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 (далі Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Згідно з пунктом 7 Порядку "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни", "Посвідчення учасника війни" і відповідні нагрудні знаки, "Посвідчення члена сім`ї загиблого" видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації громадянина.

Відповідно до пункту 10 Порядку "Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни" видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Системний аналіз п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дає підстави для висновку, що юридично значущими умовами для визначення права на встановлення статусу "особа з інвалідності внаслідок війни" на підставі вказаного пункту є те, що:

1) особа, яка претендує на встановлення такого статусу, є особою з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань;

2) такій особі встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

Щодо належності позивача до особи з числа осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ, суд погоджується з доводами позивача, що позивач відноситься до складу осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ, оскільки позивач проходив службу безпосередньо в органах внутрішніх справ та отримав захворювання, пов`язане з проходження служби в органах внутрішніх справ, що підтверджено свідоцтвом про хворобу № В-24 від 21.03.2016.

Разом з цим позивач не підпадає під дію п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за другою ознакою, а саме: що такій особі встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами, з огляду на таке.

Так, відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 810529, слідує, що причиною інвалідності є поранення так, пов`язане з виконанням службових обов`язків.

При цьому, відповідно до свідоцтва про хворобу № В-24 від 21.03.2016, слідує, що позивач отримав травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків. Захворювання - "Так, пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ".

Тобто із свідоцтва про хворобу № В-24 від 21.03.2016 вбачається, що позивач отримав травму внаслідок виконання службових обов`язків, але захворювання позивача не пов`язані з виконанням службових обов`язків.

Крім того, суд зазначає, що віднесення особи до особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" безпосередньо пов`язано з визначенням самого поняття "ветеран війни", яке міститься у статті 4 цього Закону.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Аналіз наведених положень дає підстави висновку про те, що інвалідність позивача не пов`язана з виконанням службових обов`язків в контексті статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (під час воєнних дій), а одержана внаслідок проходженням служби в поліції, оскільки травма, яку отримав позивач та внаслідок якої встановлено інвалідність, не пов`язана із участю позивача у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав, тому позивач не може вважатися особою з інвалідністю внаслідок війни.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №824/32/19-а, від 18.11.2020 у справі №1140/2362/18 та від 02 квітня 2021 року у справі №0540/9350/18-а.

Також, Верховний Суд України у постановах від 20.01.2015 у справі №21-528а14 та від 06.11.2013 у справі №21-377а13 дійшов висновку про те, що не може вважатися інвалідом війни особа, інвалідність якої не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в контексті статті 7 Закону №3551-XII, а одержана внаслідок виконання службових обов`язків.

Враховуючи вищезазначене, відсутні підстави для встановлення позивачу статусу інваліда війни та, як наслідок, задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації (вул. Миколи Леонтовича, 1, м. Тульчин, Вінницька область, 23600, код )

Рішення суду сформовано: 12.06.2025.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна