Справа № 580/3508/24
Суддя: Валентина ЯНКІВСЬКА
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року справа № 580/3508/24
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Янківської В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

10 квітня 2024 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач), в якому позивачка просить:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області, в частині не нарахування та не виплати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, призначеної відповідно до статей 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції чинній на час призначення пенсії довічно;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київської області нарахувати та виплачувати пенсію по інвалідності призначену ОСОБА_1 у розмірі передбаченому нормами статей 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції чинній на час призначення пенсії довічно, у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.03.2024;

3) стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області недоплачену пенсію за період з 23.07.2011 по 01.02.2024 в розмірі 1370736,49 (один мільйон триста сімдесят тисяч сімсот тридцять шість гривень) 49 коп.;

4) стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області за період з 23.07.2011 по 01.02.2024 інфляційні витрати в розмірі 1420983,98 (один мільйон чотириста двадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят три) гривні 98 коп. та 3% річних у розмірі 220645,63 грн. (двісті двадцять тисяч шістсот сорок п`ять гривні) 63 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачкою зазначено, що на її думку відповідачем протиправно не нараховується та не виплачується з 01.03.2024 пенсія по інвалідності, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, призначеної відповідно до статей 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції чинній на час призначення пенсії довічно. Також вказано, що відповідач протиправно припинив у період з 23.07.2011 по 01.02.2024 виплачувати позивачці основну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, тому позивачкою самостійно здійснено розрахунок недоплаченої частини пенсії у сумі 1 370 736,49 грн, інфляційних витрат у розмірі 1420983,98 та 3% річних у розмірі 220645,63 грн, які просить стягнути з відповідача.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 31.07.2024, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2024, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 11.04.2025 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2024 у справі №580/3508/24 скасовано. Справу №580/3508/24 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 28.04.2025 суддя Янківська В.П. прийняла справу до саого провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Миронівського районного суду Київської області від 29.08.2011 у справі №2а/1017/8425/2011 зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області провести перерахунок з урахуванням проведених виплат та виплачувати ОСОБА_1 основну пенсію по інвалідності, на підставі частини 4 статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, яка визначається в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 6 квітня 2011 року. Також зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Миронівському районі провести перерахунок з урахуванням проведених виплат та виплачувати ОСОБА_1 додаткову пенсію по інвалідності, на підставі статті 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, яка визначається в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з 6 квітня 2011 року.

13.09.2023 Конституційний Суд України ухвалив рішення № 7-р(I)/2023 у справі №3-51/2021(115/21), яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, за якою норми і положення статті 54 Закону України від28.02.1991 №796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідачем на адвокатський запит представниці позивачки листом від 08.12.2023 №2800-030203-8/70031 повідомлено, що на виконання вимог вищезазначеної постанови Миронівського районного суду Київської області від 29.08.2011 у справі №2а-1017/8425/2011 відповідачем з 06.04.2011 проведено перерахунок пенсії позивачки, однак відповідач здійснював його виконання до змін у законодавстві, яке регулює спірні правовідносини, тобто до 23.07.2011.

Вважаючи дій відповідача протиправними щодо протиправного зменшення всупереч постанові Миронівського районного суду Київської області від 29.08.2011 у справі №2а/1017/8425/2011 та Рішення Конституційний Суд України від 13.09.2023 №7-р(I)/2023 у справі №3-51/2021(115/21) розміру основної та додаткової пенсії, позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо соціального та правового захисту осіб, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, регулюються правовими нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII(далі - Закон №796-XII), в редакції що були чинні на день виникнення спору.

Відповідно до статті 49 цього Закону №796-XIIпенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"у редакції до 01.01.2015, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, пов`язаного з аварією на Чорнобильській АЕС, можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Верховною Радою України 28.12.2014 прийнято Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII(далі - Закон України №76-VIII), яким текс тстатті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" викладено у новій редакції. Зокрема, частину 3 та 4 замінено положеннями такого змісту: "Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань". Наведені зміни набрали чинності з 01.01.2015.

Конституційний Суд України 07.07.2021 за результатами розгляду справи №3-333/2018(4498/18) ухвалив рішення №1-р(ІІ)/2021, яким визнав такою, що не відповідає Конституції України(є неконституційною), частину 3статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України №76-VIIIщодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до вказаного рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 наведена правова норма втрачає чинність через 3 місяці з дня його ухвалення, а Верховна Рада України протягом цього часу має привести нормативне регулювання у відповідність із Конституцією України та цим рішенням.

Лише у разі не приведення нормативного регулювання у відповідність ізКонституцією України та цим рішенням через три місяці з дня його ухвалення застосуванню підлягатиме частина 4статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 06.06.1996 №230/96-ВР: "В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком".

Так, на виконання рішення Конституційного Суду України 29.06.2021 Верховна Рада України прийняла Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" №1584-ІХ (далі - Закон України №1584-ІХ).

Згідно з пунктом 2 розділу І цього Закону частину 3статті 54 Закону України №796-ХІІвикладено у новій редакції наступного змісту: "В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими: для I групи інвалідності - 6000 гривень; для II групи інвалідності - 4800 гривень; для III групи інвалідності - 3700 гривень; для дітей з інвалідністю - 3700 гривень".

Також зазначену правову норму доповнено частинами 4 та 5, а саме: "Розміри пенсії, передбачені частиною третьою цієї статті, починаючи з 2022 року щороку з 1 березня індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців 2 і 3 частини 2статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України".

Згідно пункту 1 розділу ІІЗакону України №1584-ІХцейЗаконнабирає чинності з 01.01.2022, крім пункту 2розділу І цього Законута пункту 2 цього розділу, які набирають чинності з 01.07.2021.

Конституційний Суд України 13.09.2023 ухвалив рішення № 7-р(I)/2023 у справі № 3-51/2021(115/21), яким визнав таким, що не відповідаєКонституції України(є неконституційним), положення пункту 26 розділуVIПрикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу Україниу частині, за якою норми і положеннястатті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Положення пункту 26розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного Кодексу Українизгідно ізЗаконом № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28.12.2014№ 79-VIII передбачали, окрім іншого, що норми і положеннястатті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Безспірно, вказані положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного Кодексу України утрачають чинність із дня ухвалення вказаного Рішення Конституційного Суду України від 13.09.2023 № 7-р(I)/2023 у справі № 3-51/2021(115/21).

Так, зокрема на виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 Верховною Радою України прийнятий Закон № 1584-ХІ, який вносить зміни до Закону №796-ХІІ, що визначає новий розмір пенсії по інвалідності осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд зауважує, що Закон №1584-ІХ прийнятий саме з метою виконання рішення Конституційного Суду України, є чинним, неконституційним не визнавався та підлягає обов`язковому застосуванню органами пенсійного фонду.

Крім того, у Рішенні №4-р(І)/2024 від 03.04.2024 Конституційним Судом України вказано, що на виконання імперативних вимог статей3,16,50 Конституції України парламент у частині 4 статті 54 Закону № 796-XII у редакції Закону №230/96-ВРзазначив, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Як зазначено в даному Рішенні Конституційного Суду, частина третя статті 54Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, визнана неконституційною, утрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування воєнного стану, введеного Указом Президента України „Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 17.04.2024 у справі №460/20412/23 зроблено висновок, що до спірних правовідносин слід застосувати норми Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції Закону №230/96-ВР.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суд в постанові від 10 грудня 2024 року у справі №240/1121/24 констатував, що законодавець вчергове порушив право на належний рівень соціального захисту та засадничий обов`язок держави щодо відшкодування завданої шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв`язку з чим до спірних правовідносин у цій справі слід застосувати нормиЗакону № 796-XIIу редакціїЗакону № 230/96-ВР.

Одночасно Верховний Суд в даній постанові зазначив, що висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для застосування нормистатті 54 Закону № 796-XIIу редакції, яка передбачає право позивачки на отримання пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віком, є необґрунтованими і такими, що не узгоджуються з положеннями чинного законодавства та позицією Верховного Суду.

Наведеним висновкам у справі № 240/1121/24 також відповідає позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 14 січня 2025 року у справі №240/620/24, від17 січня 2025 року у справі №240/467/24, від 28 січня 2025 року у справах №240/724/24, №240/32003/23 та ін.

В силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України такі висновки Верховного Суду підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин по даній справі.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування норми статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції, яка б передбачала виплату позивачу пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Щодо щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Як видно з матеріалів справи, позивачу призначена щомісячна додаткова пенсія як особі, віднесеної до категорії 1, з інвалідністю ІІ групи, відповідно до постанови КМУ № 1210.

Водночас відповідно до статті 50 Закону №796-XII (в редакції від 09.07.2007 згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах: - інвалідам I групи - 100 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком; - інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Держава може змінювати законодавче регулювання у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проте в разі зміни такого регулювання вона не повинна вдаватися до обмежень, що порушують сутність їх індивідуальних прав, а досягнутий рівень соціального захисту має бути збережено.

Отже, визначивши у Порядку №1210 фіксований розмір щомісячної доплати фактично знівелювала саму сутність визначених статтями 3, 16, 50 Конституції України прав та гарантій, що фактично є недодержанням державою свого позитивного обов`язку забезпечувати цю категорію осіб гарантованим рівнем соціального захисту.

Також у наведеному рішенні Конституційний Суд України зазначив, щосоціальні зобов`язання держави перед громадянами, які втратили здоров`явнаслідок того, що держава свого часу зобов`язала їх взяти участь у подоланні наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - катастрофи планетарного масштабу, та які зазнали інвалідності внаслідок таких дій, а також перед особами з інвалідністю з числа потерпілих від цієї катастрофи не мають залежати від фінансових можливостей держави та її економічного становища.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03.04.2024 № 4-р(І)/2024 дійшов висновку, що пенсія за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначається особам виходячи з імперативних вимог Конституції України як особлива форма відшкодування завданої їм шкоди та є такою, що не може бути скасованою чи зменшеною, поставленою в залежність від наявних фінансових ресурсів чи будь-яких інших обставин. Скасування, обмеження або зменшення пенсії для осіб з інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, призведе до порушення сутнісного змісту конституційних засад, якими людське життя та здоров`я визнано найвищими соціальними цінностями.

Оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди під час розгляду конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй. Пряме застосування Конституції у поєднанні з принципом її верховенства над іншими правовими актами неминуче передбачає правомочність судів відмовитись від застосування будь-якого правового акта, який вони визначають як неконституційний в цілому або в частині.

Змінюючи законодавче регулювання у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, держава не повинна вдаватися до обмежень, що порушують сутність їх індивідуальних прав, а досягнутий рівень соціального захисту має бути збережено. Така позиція була висловлена у Рішенні Конституційного Суду України від 07.04.2021 № 1-р(ІІ)/2021 і має бути застосована судами під час вирішення подібних спорів.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18 та від 10.03.2020 у справі №160/1088/19).

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи, беручи до уваги релевантну практику Верховного Суду у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку, що належним та достатнім способом захисту прав позивача буде визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо не нарахування та невиплати з 01.03.2024 позивачу пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області з 01.03.2024 провести позивачу перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів.

Щодо позовних вимог про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області недоплачену пенсію за період з 23.07.2011 по 01.02.2024 в розмірі 1370736,49 (один мільйон триста сімдесят тисяч сімсот тридцять шість гривень) 49 коп. та стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області за період з 23.07.2011 по 01.02.2024 інфляційних витрат в розмірі 1420983,98 (один мільйон чотириста двадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят три) гривні 98 коп. та 3% річних у розмірі 220645,63 грн. (двісті двадцять тисяч шістсот сорок п`ять гривні) 63 коп., суд зазначає таке.

Положення статті 625 ЦК України застосовуються у випадку неналежного виконання державою грошового зобов`язання, яке виникло з рішення суду. Чинне законодавство не обмежує дію статті 625 ЦК України на правовідносини щодо прострочення виконання державою боржником її грошового зобов`язання, підтвердженого (визначеного, конкретизованого) у грошовому еквіваленті судовим рішенням. У статті 625 ЦК України немає застережень про те, що її приписи застосовні лише до тих відносин, які не врегульовані іншими нормативно-правовими актами (Постанова ВП ВС від 03.10.2023 №686/7081/21).

Враховуючи, що спірним питанням в даній справі є визначення прав позивачки на перерахунок її пенсії саме з 01.03.2024 у розмірі передбаченому нормами статей 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції чинній на час призначення пенсії довічно, у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, а тому суд, з врахуванням висновків Верховного Суду, відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області недоплачену пенсію за період з 23.07.2011 по 01.02.2024 в розмірі 1370736,49 (один мільйон триста сімдесят тисяч сімсот тридцять шість гривень) 49 коп. та стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Київської області за період з 23.07.2011 по 01.02.2024 інфляційних витрат в розмірі 1420983,98 (один мільйон чотириста двадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят три) гривні 98 коп. та 3% річних у розмірі 220645,63 грн. (двісті двадцять тисяч шістсот сорок п`ять гривні) 63 коп.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги належать до часткового задоволення.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а відтак судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо не нарахування та невиплати з 01.03.2024 ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області з 01.03.2024 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Валентина ЯНКІВСЬКА