Справа № 640/27797/20
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 червня 2025 року № 640/27797/20

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шляхова О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України, що виразилася у ненаданні відповіді на скаргу ОСОБА_1 від 05.05.2020 щодо реєстраційних дій, проведених державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області Одринською Оленою Вячеславівною;

- зобов`язати Міністерство юстиції України направити Прокоф`єву Олександру Андрійовичу відповідь на скаргу від 05.05.2020 щодо реєстраційних дій, проведених державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області Одринською Оленою Вячеславівною.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вважає, що Міністерством юстиції України протиправно не надано відповідь на скаргу, чим порушено його права щодо ознайомлення з прийнятим відповідачем висновком, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2020 справу прийнято до провадження, призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва надано відзив на позов.

Відповідачем через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва надані додаткові пояснення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог зазначених приписів, Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративну справу №640/27797/20 скеровано за належністю до Харківського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 19.02.2025 справа розподілена до провадження судді Шляхової О.М.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №640/27797/20 у порядку спрощеного провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Відповідачем через систему "Електронний суд" надано відзив, в якому проси в суд відмовити у задоволенні позову, оскільки звернення позивача із цим позовом до суду 05.11.2020 було передчасним, оскільки остаточний розгляд його скарги відбувся 18.12.2020.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку зі здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 (із змінами), розгляд справи відтерміновано.

Крім того, на тривалість виготовлення процесуального документу вплинула обставина знаходження судді Шляхової О.М., у щорічній відпустці.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлене наступне.

Позивач - ОСОБА_1 05.05.2020 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на реєстраційні дії, проведені державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області Одринської Олени В`ячеславівни.

15.05.2020 зазначена скарга зареєстрована в Міністерстві юстиції України за №13779-33-20.

Зі змісту позовної заяви, позивач зазначає, що за інформацією з офіційного сайту Міністерства юстиції України 29.09.2020, об 10 годині 10 хвилин, відбувся розгляд скарги №13779-33-20 на реєстраційні дії, проведені державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області Одринської Олени Вячеславівни. Позивач не був присутній на засіданні з розгляду скарги, оскільки відповідач повідомив про проведення засідання з розгляду скарги 28.09.2020, тобто за день до її розгляду. Про прийняте рішення на засіданні, яке відбулося 29.09.2020, позивача не повідомили. Станом на 05.11.2020 будь-яка інформація з приводу результатів розгляду скарги №13779-33-20 на офіційному веб-сайті відповідача у розділі у вересні 2020 році рішень відсутня.

Вважаючи, що Міністерством юстиції України протиправно не надано відповідь на скаргу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Щодо правового врегулювання спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" міністерства, інші центральні органи виконавчої влади у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України. Організація, повноваження і порядок діяльності міністерств, інших вентральних органів виконавчої влади визначаються Конституцією України, дим та іншими законами України. Положення про міністерства, інші центральні органи виконавчої влади затверджує Кабінет Міністрів України.

Згідно з п. 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 №228 (далі - Положення №228), Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міністерство юстиції України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 37 Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або ло суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Відповідно до п. 1 Порядку цей Порядок визначає процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами.

Відповідно до пункту 2 розділу І Положення про Колегію з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.01.2020 № 71/5 (далі - Положення про Колегію) Колегія є постійно діючим консультативно-дорадчим органом при Мін`юсті та його територіальних органах, що в межах повноважень, визначених Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128, здійснює колегіальний розгляд скарг у сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з пунктом 1, 6, 9, 10 розділу III Положення про Колегію формою роботи Колегії є засідання. Дата, час і місце проведення засідання Колегії визначаються Мін`юстом чи відповідним територіальним органом. Персональний склад членів Колегії, що беруть участь у відповідному засіданні, визначається співголовою Колегії.

Під час проведення засідання Колегії секретар Колегії забезпечує ведення протоколу, що має містити перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, скарги у сферах державної реєстрації, що розглядались на засіданні, прийняте Колегією рішення, у тому числі результати голосування.

З метою належного з`ясування усіх обставин, зокрема витребування документів (інформації), розгляд скарги у сферах державної реєстрації може бути відкладено. Необхідність повторного запрошення осіб, усні пояснення яких було отримано до відкладення розгляду скарги у сферах державної реєстрації, визначається Колегією.

Досліджуючи питання про наявність чи відсутність порушеного права позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004 дав визначення поняттю "охоронюваний законом інтерес", який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "право" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "право" має один і той же зміст.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає начебто певні положення норм законодавства впливають на його правове становище.

Не поширюють свою дію ці положення й на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних (можливо, позасудових) форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом України у постанові від 7 лютого 2017 року у справі №800/45/16 та підтримано Верховним Судом у постанові від 11 травня 2018 року у справі №766/7172/17.

Так, 15.05.2020 за вхідним № 13779-33-20 до Міністерства надійшла скарга ОСОБА_1 від 05.05.2020 на дії державного реєстратора.

Розгляд вказаної скарги призначено на 29.09.2020.

Відповідно до витягу з № 110 засідання Колегії від 29.09.2020, вирішено відкласти розгляд скарги ОСОБА_1 з метою належного з`ясування усіх обставин. Про розгляд даної скарги позивача повідомлено телефонограмою через його представника.

Повторний розгляд скарги позивача призначено на 18.12.2020.

Відповідно до витягу з протоколу № 162 засідання Колегії від 18.12.2020, вирішено відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 05.05.2020, у зв`язку з тим, що наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором про між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.

На підставі висновку Колегії Міністерства юстиції України від 18.12.2020, наказом Міністерства від 26.01.2021 №264/7 у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 05.05.2020 відмовлено. Копію вказаного наказу та висновку направлено заявнику листом Міністерства від 17.02.2021 № 1064/33.2.1/-21.

Отже, наявними у матеріалах справи доказами підтверджено, що скарга позивача розглянута Міністерством та про результати її розгляду повідомлено позивача відповідним листом.

Таким чином, на момент звернення позивача із цим позовом до суду 05.11.2020, не було розглянуто його скаргу від 15.05.2020 щодо реєстраційних дій, проведених державним реєстратором, а отже відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на скаргу ОСОБА_1 , оскільки остаточний розгляд його скарги відбувся 18.12.2020.

Підсумовуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що матеріалами цієї справи та доказами, наявними у ній, доведено відсутність протиправної бездіяльності Міністерства юстиції України, що є підставою для відмови у задоволенню позову у повному обсязі.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки, адміністративний позов не підлягає до задоволення, то відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат понесених позивачем.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Шляхова