Справа № 380/2318/25
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 рокусправа № 380/2318/25
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В. розглянувши в письмовому провадженні, у м.Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Андрея Митрополита, 10, м. Львів, 79016; ), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області що полягають у відмові здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв?язку з порушення строків виплати» № 2050 компенсацію втрати частини пенсії за весь час прострочення, у зв?язку із порушенням строку виплати пенсії у в сумі 21435,78 грн за період з 06.10.2020 по 18.10.2024 (день виплати заборгованості пенсії);

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв?язку з порушення строків виплати» №2050 компенсацію втрати частини пенсії за весь час прострочення, у зв?язку із порушенням строку виплати пенсії у в сумі 21435,78 грн за період з 06.10.2020 по 18.10.2024 (день виплати заборгованості пенсії).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ. При цьому, зазначає, що на виконання рішення суду йому проведений перерахунок пенсії з 05.03.2019, із урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. За період з 05.03.2019 по 31.12.2019 нарахована сума заборгованості складала 21435,78 грн, яку виплачено відповідачем лише 18.10.2024.

Ураховуючи тривалу невиплату частини перерахованої пенсії з вини відповідача, позивач 10.01.2025 звернувся до пенсійного органу із заявою про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Проте, пенсійний орган відмовив у проведенні нарахування компенсації посилаючись на те, що пенсія позивача перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства, підстави для нарахування та виплати компенсації відсутні.

Позивач вважає, що має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням частини щомісячних пенсійних виплат, а тому просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 10.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Свою позицію мотивував посиланням на те, що доплату до пенсії позивача, визначену на виконання рішення суду за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 у сумі 21435,78 грн було включено до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою та було виплачено після надходження коштів з Державного бюджету - у жовтні 2024 року. Відповідач вважає, що порушень щодо строків виплати не відбулось, оскільки виплата перерахованої пенсії здійснена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України. Із вказаних підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій підтримав позовні вимоги.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 19 листопада 2020 року у справі № 1.380.2019.006717 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05.03.2019 75% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05.03.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, із урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року у справі № 1.380.2019.006717, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведений перерахунок пенсії позивачу та за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 нараховано 21435,78 грн заборгованості, яку виплачено лише 18.10.2024, що не заперечується сторонами.

10.01.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зі заявою, в якій просив здійснити нарахування та виплату компенсації за втрату частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати частини пенсії за період з 06.10.2020 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Листом від 24.01.2025 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовило позивачу у нарахуванні компенсації втрати частини доходів мотивуючи тим, що відповідно до ст. 2 Закону України від 19.10.2000 № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», який набрав чинності з 01.01.2001, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, зокрема пенсії, нарахованої громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Тобто Закон № 2050-ІІІ передбачає, що компенсація частини доходів проводиться тільки у випадку, якщо такі доходи були нараховані громадянам, коли строки їх виплати були порушені. Враховуючи вищезазначене, пенсія позивача перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства, підстави для нарахування та виплати компенсації відсутні.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою за захистом своїх прав та інтересів.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-III від 19.10.2000 (надалі Закон №2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) ( ст. 3 Закону).

Відповідно до пункту 2 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001 року.

Також відповідно до п.3 даного Порядку, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Пунктом 4 Порядку визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ та п. 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 46 Закону № 1058-IV, ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 522/9778/16-а.

Крім того, як свідчить позиція Європейського Суду у справі Yvonne van Duym v. Homme Office (case 41/74 Duym v. Homme Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в цьому випадку це встановлення компенсації за порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Як з`ясовано судом, виплату нарахованої доплати до пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 у сумі 21435,78 грн, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року у справі №1.380.2019.006717, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області проведено лише 18.10.2024, що відповідачем не заперечується.

Таким чином, судом встановлена наявність всіх законних підстав для виплати позивачу компенсації втрати частини доходів за весь період затримки виплати йому заборгованості по пенсії відповідно до приписів ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо судового збору, то оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ст.139 КАС України, такий розподілу не підлягає.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою заборгованості по пенсії в сумі 21435,78 грн, що розрахована на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року у справі №1.380.2019.006717 та виплачена в жовтні 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Андрея Митрополита, 10, м. Львів, 79016; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів (пенсії), нарахованої на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року у справі №1.380.2019.006717 у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 06.10.2020 по день фактичної виплати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна