Справа № 160/26825/24
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/26825/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2024, (суддя суду першої Лозицька І.О.), прийняте в прядку спрощеного провадження у м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/26825/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

08.10.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії від 25.09.2024 р. №74, винесене Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 в ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат з 02.01.2003 р. по 31.08.2011 р., з 28.12.2016 р. по 20.08.2021 р. та періоди роботи в ТОВ Метінвест Інжиніринг з 01.09.2011 р. по 27.12.2016 р., відповідно до відомостей трудової книжки та довідок ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат №326 від 15.08.2024 р. та ТОВ Метінвест Інжиніринг від 05.09.2024 р. №01/89-11.28 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.09.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 18 вересня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що на момент звернення за призначенням пенсії позивач досягла 50-річного віку, на момент звернення за призначенням пенсії мала загальний страховий стаж 29 років 2 місяців 20 днів, у тому числі стаж роботи на роботах зі шкіджливими і особливо важкими умовами праці за списком №2, виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністртів України, 17 років 7 місяців 29 днів. Також позивач не погоджується із твердженням відповідача про відсутність в неї необхідного пільгового стажу та не зарахування певних періодів роботи до пільгового стажу. Відповідно до вищевикладеного, позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню оскаржуване рішення та просить задовольнити позовні вимоги.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 24.12.2024 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнав протиправними та скасував рішення про відмову у призначенні пенсії від 25.09.2024 р. №74, винесене Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 в ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат з 02.01.2003 р. по 31.08.2011 р., з 28.12.2016 р. по 20.08.2021 р. та періоди роботи в ТОВ Метінвест Інжиніринг з 01.09.2011 р. по 27.12.2016 р., відповідно до відомостей трудової книжки та довідок ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат №326 від 15.08.2024 р. та ТОВ Метінвест Інжиніринг від 05.09.2024 р. №01/89-11.28 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудового книжки або відповідних записів у ній. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.09.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення з 18 вересня 2024 року, з урахуванням висновків суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач не набула необхідного віку для призначення пільгової пенсії, також не має достатнього стажу, адже підтверджувальні довідки підписані неповноважними особами.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18.09.2024 р. ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, яка опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 25.09.2024 р. за №74 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, із зазначенням, що у заявника відсутній необхідний пільговий стаж у зв`язку з не зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком № 2 стажу роботи, зазначеного в довідках ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат № 326 від 15.08.2024 р. та ТОВ Метінвест Інжиніринг від 05.09.2024 р. № 01/39-11.28, через відсутність інформації про делегування права підпису цих довідок особами, якими вони були підписані; недосягненням необхідного пенсійного віку.

Відтак, відповідачем-1 не зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 всі періоди роботи за Списком №2, зазначені у довідках ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат №326 від 15.08.2024 р. та ТОВ Метінвест Інжиніринг від 05.09.2024 р. № 01/89-11.28 і, на підставі цього дійшов висновку про недосягнення ОСОБА_1 необхідного пенсійного віку.

Не погодившись з означеним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом, свого порушеного права.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на зарахування спірного стажу до пільгового, та досягла відповідного віку для умов призначення пенсії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року №1788-ХІІ(далі Закон № 1788-ХІІ) та Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV(далі Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 2 Закону № 1788-XII, за цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з пунктом б статті 13 Закону № 1788-XII (в редакції Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції до набрання чинності Закону № 213-VІІІ, право на пенсію за віком пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно з ст. 12 Закону України Про пенсійне забезпечення в редакції до набрання чинності Закону № 213-VІІІ, право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

У свою чергу Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 року № 2148-VIII, який набрав чинності 11.10.2017 року (далі Закон №2148-VIII), Закон №1058-IVдоповнено розділом XIV-І Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян.

Зокрема, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Разом з цим Законом №2148-VIII, у новій редакції був викладений пункт 2 розділу XV Закону №1058-IV, де зазначалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Крім цього, в силу спеціальної вказівки у Законі №2148-VIII, наведені вище норми закону почали застосовуватись з 01.10.2017 року.

Таким чином, з 01.10.2017 року правила призначення пенсій за Списком № 1, почали регламентуватись одночасно двома законодавчими актами, а саме: пунктом б частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІу редакції Закону № 213-VIIIта пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IVу редакції Закону № 2148-VIII. Правила вказаних законів були повністю уніфікованими (ідентичними).

Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 року №1-р/2020" У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII".

Конституційний Суд України у вказаному рішенні, дослідивши правовідносини, пов`язані зі змінами підстав реалізації права на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років, зазначає, що ці зміни вплинули на очікування осіб стосовно настання юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Особи, що належать до певної категорії працівників, були учасниками правовідносин, у яких вони об`єктивно передбачали настання відповідних наслідків, а саме призначення пенсій, тобто їх легітимні очікування були пов`язані саме з положеннями Закону № 1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

Отже, зміна умов призначення пенсій особам, які належать до певної категорії працівників, з урахуванням наявності відповідного стажу роботи, призвела до такого нормативного регулювання призначення пенсій, яке суттєво вплинуло на очікування вказаних осіб, погіршило їх юридичне становище стосовно права на призначення пенсій, що має реалізовуватися при зміні нормативного регулювання лише у разі справедливого поліпшення умов праці та впевненості у настанні відповідних юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що стаття13, частина друга статті14, пункти б-г статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

За змістом пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України(є неконституційними), статтю13, частину другу статті14, пункти б - г статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення стаття 13, частина друга статті14, пункти б - г статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

У відповідності до пункту 3 резолютивної частини рішення застосуванню підлягають стаття13, частина друга статті14, пункти б - г статті 54 Закону № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Отже, з 23.01.2020 року правила призначення пенсій за Списком №1 регламентуються одночасно пунктом б частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №213-VIII та пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1788-ХІІу редакції Закону №2148-VIII.

Відносно позивача правила вказаних нормативних положень містять розбіжність у величині показника вікового цензу, що є однією з умов призначення пенсії жінкам за Списком №2, який складає 50 років за пунктом б частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №213-VIIIта 55 років за пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1788-ХІІу редакції Закону №2148-VIII.

Як видно з рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 25.09.2024 р. №74, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, відповідач посилається, зокрема, на те, що позивач не досягла віку 55 років, що відповідно до вимог статті 114 Закону №1058-IVунеможливлює призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в своєму рішенні від 21.04.2021 року у зразковій справі №360/3611/20, яке переглянуто постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 року вказав, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

За таких обставин та правового регулювання суд вважає, що відповідач не застосував більш сприятливий закон, який передбачає право позивача на обумовлену попередньою роботою пільгову пенсію, проте застосував закон, який позбавляє зазначеного права, отже діяв всупереч вимог верховенства права.

Враховуючи в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України при вирішенні цієї типової справи вищевикладені висновки Верховного Суду, наведені у рішенні від 21.04.2021 року у зразковій справі №360/3611/20, суд вважає за необхідне зазначити, що у даному випадку за обставин, коли є діючими одночасно дві правових норми, які містять різні правила призначення пенсії за Списком №2 щодо параметру вікового цензу, найбільш сприятливим для позивача є підхід, коли віковий ценз має бути встановлений на рівні найменшої величини, тобто 50 років, відтак до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт б частини першоїстатті13 Закону №1788-ХІІу редакції до внесення змін Законом №213-VIII.

Також, як видно із спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 25.09.2024 р. №74, відповідачем не зараховано до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 в ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат з 02.01.2003 р. по 31.08.2011 р., з 28.12.2016 р. по 20.08.2021 р.; періоди роботи в ТОВ Метінвест Інжиніринг з 01.09.2011 р. по 27.12.2016 р., відповідно до відомостей трудової книжки та довідок ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат №326 від 15.08.2024 р. та ТОВ Метінвест Інжиніринг від 05.09.2024 р. №01/89-11.28 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Стосовно не зарахування означених періодів роботи позивача до пільгового стажу за Списком № 2, суд зазначає таке.

Доводи відповідача-1 в оскаржуваному рішенні стосовно того, що відсутня інформація про делегування права підпису довідок ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат №326 від 15.08.2024 р. та ТОВ Метінвест Інжиніринг від 05.09.2024 р. № 01/В9-11.28 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, спростовуються наступним.

Означені довідки містять всі відомості про зайнятість позивача повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Дані довідки підписані посадовими особами підприємств та засвідчені печаткою та, крім того, відомості про трудовий стаж містяться у трудовій книжці, копія якої міститься в матеріалах справи.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою кабінету міністрів від 12.08.1993 року № 637 не містить положень, згідно яких при оформленні довідки про підтвердження наявності трудового стажу мають в обов`язковому порядку бути наявна інформація про делегування права підпису цих довідок особами, якими вони підписуються. Крім того, органи Пенсійного фонду України наділені повноваженнями щодо здійснення перевірки наявного пільгового стажу роботи та відповідач-1 мав можливість здійснити перевірку достовірності пільгового стажу, що підтверджується Доповідними записками щодо проведення перевірки пільгового стажу роботи на підприємствах ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат та ТОВ Метінвест Інжиніринг, які містяться в матеріалах справи.

Щодо не зарахування відповідачем-1 стажу роботи за Списком № 2, суд зазначає таке.

Згідно з п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до п.20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Також, згідно з п.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р.

Відповідно до п.4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з п.4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку № 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У випадку, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 , довідок ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат № 326 від 15.08.2024 р. та ТОВ Метінвест Інжиніринг від 05.09.2024 р. № 01/89-11.28, позивач пропрацювала на роботах та за професіями, які відносяться до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р. № 162, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. № 36; Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 р. № 461 - 17 років 7 місяців 29 днів, що надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що підтверджується результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими Постановою КМ України від 1 серпня 1992 р. № 442, та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці Міністерства праці України № 41 від 01.09.1992 р.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом п.8 та 9 Порядку № 442, проведення атестації робочих місць, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Відтак, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Відповідно до витягів з наказів по ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці № 617 від 16.07.2003 р., № 792 від 24.07.2007 р., № 663 від 12.07.2011 р., № 871 від 17.10.2016 р., №209/1 від 03.03.2017 р. та № 1229 від 11.12.2020 р., а також з витягів з наказів по ТОВ Майнинг Інжиніринг Центр, правонаступником якого є ТОВ Метінвест Інжиніринг, про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення від 01.09.2011 р. № 186 та від 16.05.2016 р. № 123 вбачається, що атестація робочих місць проводилася своєчасно та, на підставі її результатів підтверджено, що робота за професіями, протягом періодів з 2003 року по 2021 рік, за умовами праці відноситься до робіт, передбачених Списком № 2.

На підставі викладеного вище, суд прийшов до висновку, що Головне управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправно не зарахувало до пільгового страхового стажу періоди роботи в ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат та ТОВ Метінвест Інжиніринг за Списком № 2, вказані в довідках ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат № 326 від 15.08.2024 р. та ТОВ Метінвест Інжиніринг від 05.09.2024 р. № 01/89-11.28 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З урахуванням означеного, суд першої інстанції правильно визнав протиправним та скасував рішення про відмову у призначенні пенсії від 25.09.2024 р. №74, винесене Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області та, як наслідок та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 в ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат з 02.01.2003 р. по 31.08.2011 р., з 28.12.2016 р. по 20.08.2021 р. та періоди роботи в ТОВ Метінвест Інжиніринг з 01.09.2011р. по 27.12.2016 р., відповідно до відомостей трудової книжки та довідок ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат №326 від 15.08.2024 р. та ТОВ Метінвест Інжиніринг від 05.09.2024 р. №01/89-11.28 про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2024 в адміністративній справі №160/26825/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш