Справа № 400/2349/25
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 р. № 400/2349/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенко В. В., за участю секретаря судового засідання Дидіної А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,
до ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ,
треті особиВійськова частина НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ,
простягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 257 860,93 грн,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа військова частина НОМЕР_2 з вимогою про стягнення з відповідача на користь військової частини НОМЕР_1 безпідставно набуті кошти в розмірі 257860,93 гривень.

Свої позовні вимоги військова частина обґрунтувала тим, що відповідач протягом березня-серпня 2024 року відряджався до виконання завдань у склад військової частини НОМЕР_3 у складі оперативно-тактичного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в Донецькій області. На підставі наказів командирів військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_1 , разом з іншими відрядженими військовослужбовцями, отримував додаткову грошову винагороду в розмірі 100000 гривень. За цим фактом у військовій частині проведено службове розслідування та встановлено, що ОСОБА_1 та інші відряджені до військової частини НОМЕР_3 військовослужбовці безпідставно отримували додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень, оскільки відповідно документів військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_1 та інші військовослужбовці виконували завдання із всебічного забезпечення військової частини НОМЕР_3 діючого оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 » сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій: фортифікаційне обладнання позицій (рубежів, районів) в інтересах військової частини, район ведення бойових дій: Костянтинівська міська територіальна громада Краматорського району Донецькій області, що є підставою для нарахування та виплати військовослужбовцям додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційне часу виконання таких завдань. Таким чином, службовим розслідуванням встановлено завдання ОСОБА_1 шкоди військової частини на суму 264193,55 гривень. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2024 №79 ОСОБА_1 притягнуто до повної матеріальної відповідальності до повного погашення переплати, шляхом відрахування 20% з щомісячного грошового забезпечення. Частково з відповідача було стягнуто 6332,62 гривень. Оскільки, відповідач в грудні 2024 звільнений з військової служби, військова частина вимушена звернутися до суду для стягнення решти заборгованості в розмірі 257860,93 гривень.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію аргументував тим, що дійсно, з березня 2024 року його на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 було відряджено для виконання бойових завдань до військової частини НОМЕР_3 , де він разом з іншими військовослужбовцями несли військову службу та приймали безпосередню участь у бойових діях, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України та на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави агресора.

Позивач зазначає, що він, як простий рядовий військовослужбовець, добросовісно виконував покладені на нього обов`язки та виконував громадський обов`язок, спрямований на захист держави від агресії нападників. Протягом квітня-липня позивач отримував на свій рахунок кошти в розмірі 100000 гривень. Втім, немаючи фінансової освіти та будучи солдатом, а не бухгалтером військової частини, ним не вивчалося питання законності нарахування коштів в даній сумі. Більш того, боронячи країну в «першій лінії вогню», приймаючи безпосередню участь у бойових діях, в мене не викликало сумнів законності отримання мною грошової винагороди в розмірі 100000 гривень, які я мав би законно отримувати відповідно до чинного законодавства

В судових засіданнях в режимі відеоконференції 07.04.2025 та 09.06.2025 представник позивача та відповідач підтримали своє позиції, викладені у процесуальних заявах по суті справи. Представник позивача просив позов задовольнити, відповідач просив в задоволенні позову відмовити.

Суд розглянув справу 09.06.2025 у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участі представника позивача. Відповідач не зміг приєднатися до відеоконференції з технічних причин, просив суд розглянути справу без його участі.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 на посаді робітника підсобного інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти.

07.03.2024 на підставі телеграми військової частини НОМЕР_5 від 06.03.2024, солдата ОСОБА_1 у складі підрозділу, разом з іншими військовослужбовцями відряджено для виконання бойових завдань у складі військової частини НОМЕР_3 у складі оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в Донецькій області.

Протягом березня-серпня 2024 року, солдат ОСОБА_1 виконував завдання щодо всебічного забезпечення військової частини фортифікаційними обладнаннями позицій, рубежів, районів, в районі ведення бойових дій в межах Костянтинівської міської територіально громади Краматорського району Донецької області.

На підставі наказів командирів військової частини НОМЕР_1 №106 від 13.04.2024, №129 від 06.05.2024, №162 від 07.06.2024, №191 від 05.07.2024 та №222 від 05.08.2024, ОСОБА_1 , разом з іншими військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 відряджений для виконання завдань у Донецьку області у військову частину НОМЕР_3 , виплачувалась додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 №168 в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційне часу виконання таких завдань.

Всього протягом п`ятьох місяців 2024 року, ОСОБА_1 було нараховано та виплачено у вигляді додаткової грошової винагороди 264193,55 гривень.

В серпні 2024 року командуванням військової частини НОМЕР_1 призначено службове розслідування за фактом невірного нарахуванням додаткової грошової винагороди військовослужбовцям військової частини. Під час службового розслідуванням встановлено, що 57 військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 , які знаходилися у відрядженні у військовій частині НОМЕР_3 в Донецькій області, безпідставно нараховувалась та виплачувалась додаткова грошова винагорода в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційне часу виконання таких завдань, хоча зазначені військовослужбовці мали право на отримання додаткової грошової винагороди лише в розмірі 30000 гривень.

17.11.2024 наказом №675 командуванням військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 разом з іншими 56 військовослужбовцями військової частини були притягнуто до матеріальної відповідальності. Зокрема, на солдата ОСОБА_1 покладено обов`язок по відшкодування завданих збитків в розмірі 264193,55 гривень.

З грошового забезпечення за листопад 2024 року у солдата ОСОБА_1 утримано 4089,82 гривень, а з грошового забезпечення за грудень 2024 року утримано 2242,8 гривень.

17.12.2024 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №358 солдата ОСОБА_1 виключено зі списків військової частини внаслідок звільнення з військової служби.

Залишок не відшкодованої додаткової винагороди склав 257860,93 гривень.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Відповідно до ч.1, 2 ст.3 Закону, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

2. Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Таким чином, відповідно до вимог Закон, обов`язковою умовою притягнення військовослужбовця до матеріальної відповідальності є винне протиправне діяння військовослужбовця, внаслідок чого було завдано шкоду. А як вбачається з результатів службового розслідування та наказу про притягнення до матеріальної відповідальності, зазначена шкода була завдана діями інших військовослужбовців, тих які проводили нарахування та виплату грошового забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до Розділу XXXIV. «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджений наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 На період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;

на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;

з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;

50 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)), затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

з інтенсивної підготовки для ведення воєнних (бойових) дій у складі військових частин (підрозділів), включених до складу резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави;

з управління угрупованнями військ (сил) у складі розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України;

з управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби транспорту;

у складі робочої групи або одиночним порядком, визначені Головнокомандувачем Збройних Сил України, начальником Генерального штабу Збройних Сил України, у межах областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;

з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій;

у складі діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій;

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури (у тому числі об`єктів транспортної інфраструктури - військовими частинами та підрозділами Державної спеціальної служби транспорту).

Відповідно до п.6 Порядку, про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.

Відповідно до п.9 Порядку, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини.

Тобто, зайві суми додаткової грошової винагороди на загальну суму 264193,55 гривень протягом 2024 року, виплачувалися відповідачу на підставі доповідних документів та наказів командирів військової частини НОМЕР_1 , а не на підставі самостійно вчинених ним дій.

З матеріалів справи не вбачається, що саме солдат ОСОБА_1 надав до військової частини НОМЕР_4 якусь неправдиву інформацію про характер виконання ним завдань у відрядження, що могли вплинути на визначення розміру його додаткової грошової винагороди. З матеріалів справи вбачається, що невірний розмір додаткової грошової винагороди був визначений командуванням військової частини самостійно, без будь-яких дій з боку відповідача, а тому суду не зрозуміло, як можливо покласти відповідальність за відшкодування цих коштів саме на відповідача. На переконання суду, у цьому випадку відсутнє, як протиправна поведінка відповідача (п.2 ч.2 ст.3 Закону), так і його вина у заподіянні шкоди (п.4 ч.2 ст.3 Закону), а тому стягнення з ОСОБА_1 цих коштів не є можливим.

Крім того, відповідно до ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

У цьому випадку, рішення про виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 було проведено військовою частиною добровільно, на підставі власних наказів командирів, за відсутності рахункової помилки, і без жодного впливу з боку відповідача, тобто немає підстав для висновків про недобросовісність набувача коштів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у позивача відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 зазначених коштів, добровільно виплачених йому у складі грошового забезпечення військовослужбовця, в якості додаткової грошової винагороди.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_6 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 НОМЕР_7 ) відмовити повністю.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 12.06.2025