Справа № 520/30470/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 р. Справа № 520/30470/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 (Лук`яненко М.О.; м. Харків) по справі № 520/30470/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі також - відповідач, ГУПФУ в Харківській області), в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо застосування усередненого показника середньої заробітної плати у розмірі 3764,40 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зробити обчислення пенсії позивача, виходячи з розміру усередненого показника середньої заробітної плати за 2021 - 2023 роки, який становить 13789,92 грн.

Рішенням від 21 січня 2025 року Харківський окружний адміністративний суд у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовив.

Позивач не погодилась з рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на ухвалення рішення з порушенням судом норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 січня 2025 року у адміністративній справі № 520/30470/24 повністю та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при переведенні позивача з пенсії по інвалідності, призначеної на підставі Закону України № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до Закону України № 1058-ІV відповідач протиправно застосував середній показник заробітної плати за 2014, 2015 за 2016 роки. Позивач вказує, що в період з 2021 по 2024 рік вона була отримувачем пенсії по інвалідності ІІІ групи, а з 27.03.2024 є отримувачем пенсії за віком. У зв`язку з цим позивач вважає, що відповідно до її заяви від 27.03.2024 мало місце призначення вперше іншого виду пенсії - пенсії за віком, а тому має враховуватись показник із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021-2023 роки, який становить 13789,92 грн.

Відповідач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Суд встановив, що в 2021 році ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності 3 групи в розмірі пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсію обчислено, як непрацюючій особі.

Розмір пенсії по інвалідності позивача обчислено при страховому стажі 32 роки 4 місяці 3 дні (коефіцієнт страхового стажу складає 0,32333), із середньомісячної заробітної плати 10698,76 грн. (3764,40 грн.*1,17*1,11*1,11*1,14*1,197*1,0796*1,33827, де 3764,40 грн. - середній показник за 2014, 2015 за 2016 роки, 1,17 - коефіцієнт індексації в 2019 році, 1,11- коефіцієнт індексації в 2020 році, 1,11 - коефіцієнт індексації в 2021 році, 1,14 - коефіцієнт індексації в 2022 році; 1,197- коефіцієнт індексації в 2023 році, 1,0796 - коефіцієнт індексації в 2024 році, 1,33827 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) за весь період страхового стажу з 01.07.2020 по 31.03.2016, що підтверджується листом відповідача від 14.11.2024 № 2000-0802-8/199464.

Відповідно до заяви від 27.03.2024, позивача з 27.03.2024 переведено на пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Пенсію за віком позивача було обчислено при страховому стажі 32 роки 4 місяці 3 дні (коефіцієнт страхового стажу складає 0,32333), із середньомісячної заробітної плати 10698,76 грн. (3764,40 грн.*1,17*1,11*1,11*1,14*1,197*1,0796*1,33827, де 3764,40 грн. - середній показник за 2014, 2015 за 2016 роки, 1,17 - коефіцієнт індексації в 2019 році, 1,11- коефіцієнт індексації в 2020 році, 1,11 - коефіцієнт індексації в 2021 році, 1,14 - коефіцієнт індексації в 2022 році; 1,197- коефіцієнт індексації в 2023 році, 1,0796 - коефіцієнт індексації в 2024 році, 1,33827 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) за весь період страхового стажу з 01.07.2020 по 31.03.2016, що підтверджується листом відповідача від 14.11.2024 № 2000-0802-8/199464.

Розмір пенсії станом на 27.03.2024 не змінився та склав 3506,451 грн., в тому числі: 3459,23 грн. розмір пенсії за віком (10698,76*0,32333); 47,22 грн. доплата за понаднормовий стаж 2 роки (2361,00*2%), що підтверджується листом відповідача від 14.11.2024 № 2000-0802-8/199464.

14.08.2024 позивачем подано до відповідача заяву (вх.№26802/З-2000-24 від 16.08.2024) про перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три попередні роки перед виходом на пенсію за віком за 2021 - 2023 роки у розмірі 13789,92 грн.

Листом від 14.11.2024 № 2000-0802-8/199464 відповідач повідомив, що після призначення пенсії по інвалідності позивач не набула 24 місяці страхового стажу, а тому пенсію за віком обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який враховувався під час перерахунку попереднього виду пенсії. Станом на 01.03.2024 пенсію позивача було обчислено із середньомісячної заробітної плати 10698,76 грн. (3764,40 грн.*1,17*1,11*1,11*1,14*1,197*1,0796*1,33827, де 3764,40 грн. - середній показник за 2014, 2015 за 2016 роки, 1,17 - коефіцієнт індексації в 2019 році, 1,11- коефіцієнт індексації в 2020 році, 1,11 - коефіцієнт індексації в 2021 році, 1,14 - коефіцієнт індексації в 2022 році; 1,197- коефіцієнт індексації в 2023 році, 1,0796 - коефіцієнт індексації в 2024 році, 1,33827 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) за весь період страхового стажу з 01.07.2020 по 31.03.2016. Пенсію обчислено відповідно до чинного законодавства.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у перерахунку пенсії, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскільки переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком як непрацюючий особі проведено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та дійшов про відсутність у спірних правовідносинах порушеного права позивача.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 1 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Положеннями статті 9 Закону №1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до статті 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058-ІV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини 5 статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частини третьої статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою: Зд=Д/Тх-100%, де Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.

При обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у пунктах 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначаються за правилами Закону №1058-IV, тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Відтак, наведені приписи свідчать про те, що при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини третьої статті 45 Закону №1058-IV в частині застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зокрема, у постановах від 10.04.2019 (справа №211/1898/17) та 10.07.2018 (справа №520/6808/17) Верховний Суд зауважив, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Водночас, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії, тобто середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, однак за умови, що особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

Так, із матеріалів справи встановлено, що позивачці з у 2021 році була призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З 27.03.2024 за її заявою виплачується пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Отже, позивачку було переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, в спірному випадку має місце саме переведення з одного виду пенсії на інший згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV, а не призначення пенсії вперше, як помилково вважає позивач.

На звернення позивача щодо застосування при розрахунку пенсії за віком середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три попередні роки перед виходом на пенсію за віком за 2021 - 2023 роки, відповідач листом від 11.09.2024 повідомив ОСОБА_1 , що після призначення пенсії по інвалідності вона не набула 24 місяці страхового стажу, тому пенсію за віком обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час попереднього перерахунку попереднього виду пенсії.

Розрахунком стажу та протоколом про перерахунок пенсії підтверджено, що ОСОБА_1 після призначення у 2021 році пенсії по інвалідності не набула страхового стажу.

Таким чином, після призначення (попереднього перерахунку) пенсії позивачка не набула 24 місяців страхового стажу, а отже при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком позивачка не набула права на застосування при обчисленні пенсії середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком за 2021 - 2023 роки, як це визначено абз. 3 частини третьої статті 45 Закону №1058-IV.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у спірних правовідносинах порушеного права позивача на отримання пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу), визначеної частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2025 по справі № 520/30470/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова Я.М. Макаренко