Справа № 380/25650/24
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 рокусправа № 380/25650/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Грень Н.М.,

секретар судового засідання Кононюк Д.В.,

за участю:

представника відповідача Кухар Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень рішень

у с т а н о в и в:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, у якому просить:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №39647/13-01-24-08 від 17.09.2024 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1020 грн., №39649/13-01-24-08 від 17.09.2024 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 438116,61 грн., в тому числі: 350493,29 грн. за податковим зобов`язанням і 87623,32 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та №39651/13-01-24-08 від 17.09.2024 в частині встановлення завищення в декларації за травень 2024 року від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 843292,00 грн.

В обґрунтування позову вказує, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області прийняті на підстав акту документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість від 14.08.2024 №34428/13-01-24-08-03/, яким встановлено заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість за травень 2024 року на загальну суму 1689785,29 грн., у зв`язку з ненаданням платником податків документів, які б підтверджували факт використання придбаних товарно-матеріальних цінностей у господарській діяльності. Позивач з такими податковими повідомленнями-рішеннями не погоджується та вважає, що висновки акту перевірки про заниження податкового зобов`язання суперечать положенням п.198.3 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, згідно яких нарахування податкового кредиту за придбані товари (роботи, послуги) здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Також Позивач вказує, що на час проведення перевірки проходив військову службу, а тому з об`єктивних причин не міг надати документів до перевірки.

Ухвалою суду від 30.12.2024 прийнято адміністративну справу до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№5431 від 23.01.2025), у якому проти позову заперечує. З приводу непредставлення документів до перевірки вказує, що повідомлення про проведення перевірки від 02.07.2024 року № 520/13-01-24-08-05 та копія наказу №3517-ПП від 02.07.2024 направлялися Позивачу рекомендованим листом 02.07.2024, який повернувся на адресу Відповідача з відміткою «за зазначеною адресою відсутній». Таким чином, в силу вимог ст.42 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 вважався належним чином повідомленим про час та місце проведення перевірки, однак документів до перевірки не представив, про що складено акт про ненадання документів до перевірки від 07.08.2024р. за №1032/13-01-24-08/ та від 13.08.2024р. №1075/13-01-24-08/ НОМЕР_1 .

Зазначає, що основними постачальниками Позивача, згідно Єдиного реєстру податкових накладних є: ТОВ "Техінвестпостач" ( ) квартира, парко місце, хопер-цементовоз; ТОВ "Дослідно-механічний завод "КАРПАТИ" () - вагони хопер, ремонт вагонів; ТОВ "АВТ БАВАРІЯ КИЇВ" () автомобіль BMW 730Ld xDrive. Проте, у зв`язку із ненаданням ФОП ОСОБА_1 до перевірки первинних документів, які б свідчили про здійснення господарської діяльності платника, наявність залишків ТМЦ, в т.ч. використання рухомого та нерухомого майна у підприємницькій діяльності, факт використання транспортного засобу, не засвідчено і місцезнаходження хопер-вагонів, транспортного засобу та документів, які б підтверджували показники податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2024 року, в т. ч. правильність визначення податкового зобов`язання, податкового кредиту та від`ємного значення податку на додану вартість згідно декларації з податку на додану вартість за травень 2024р. (р. 21 Декларації), з врахуванням періодів формування р.16 декларації є підставою вважати, що такі господарські операції (ТМЦ/послуги) відсутні як матеріальні цінності на залишку, тому вважаються такими, що не використані в господарській діяльності платника.

Таким чином, за результатами опрацювання наявної податкової інформації та податкової декларацій за травень 2024 року встановлено заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 689 785,29 грн., чим порушено п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.7, п.201.10. ст. 201 Податкового Кодексу України.

Від представника позивача на адресу суду надійшло пояснення по справі, у якому акцентує увагу на тому, що Позивач не оспорює висновки акту перевірки в частині безпідставності включення до складу податкового кредиту ПДВ сплаченого у ціні придбання квартири та паркомісця.

З приводу придбання автомобіля у ТОВ «АВТ БАВАРІЯ КИЇВ», наголошує на тому, що придбання як такого не відбулося. Позивачем було здійснено авансову оплату на користь ТОВ «АВТ БАВАРІЯ КИЇВ» у загальному розмірі 100 000 грн., у зв`язку з чим товариством було виписано податкові накладні. Проте, враховуючи, що в цей час позивач був чинним військовослужбовцем, ТОВ «АВТ БАВАРІЯ КИЇВ» відмовилось від укладення договору лізингу, повернуло авансові платежі та відповідно здійснило коригування сум ПДВ (розрахунки коригування до податкової накладної долучено по позовної заяви). Усі викладені обставини відбулись до початку перевірки і станом на момент її проведення податковий орган володів відповідною інформацією.

Що стосується придбання вагонів-хоперів, зазначає, що відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України, виписаних ТОВ «Техінвестпостач», ТОВ «Дослідно-механічний завод «КАРПАТИ» та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних достатньо для віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у ціні придбаних вагонів-хоперів.

Згідно з положеннями п.198.3 ст.198 ПК України право платника податку на включення сум податку на додану вартість (сплачених у ціні придбання товарів, робіт, послуг) до складу податкового кредиту не пов`язано з тим, чи такі товари/послуги використовуються в господарській діяльності платника.

З приводу використання вагонів-хоперів у господарській діяльності Позивача зазначає, що відповідачу із даних податкової звітності та інформації, яка міститься в ЄРПН, було достовірно відомо що позивач щомісячно впродовж 2022 2024 років декларує податкові зобов`язання з податку на додану вартість від здачі вагонів-хоперів в оренду.

Вважає наведені обставини такими, що в повному обсязі спростовують висновки акту перевірки та свідчать про протиправність податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою суду від 18.02.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, просила у задоволенні такого відмовити.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, яким вони обґрунтовуються, встановив таке.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа підприємець у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04.08.2021, вид діяльності надання в оренду інших машин, устатковання та товарів.

Головним управлінням ДПС у Львівській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт від 14.08.2024 №34428/13-01-24-08-03/ НОМЕР_1 .

Згідно висновків акту перевірки від 14.08.2024 відповідачем встановлено наступні порушення:

п.44.1, п.44.3, п.44.5, п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України, в частині непредставлення первинних документів, пов`язаних із обчисленням та сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством;

п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200, п.201.1, п.201.2, п.201.7, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України та розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 в частині заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість за травень 2024 року на загальну суму 1689785,29 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на загальну суму 1339292,00 грн. та заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 350493,29 грн.;

порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних за травень 2024 року на загальну суму ПДВ 1689785.29 грн.

Заперечення до акту перевірки позивачем не подавалося.

На підставі акту перевірки від 14.08.2024 №34428/13-01-24-08-03/ Головним управлінням ДПС у Львівській області винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

№39651/13-01-24-08 від 17.09.2024, яким встановлено завищення Позивачем в декларації за травень 2024 року від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 1339292,00 грн.;

№39647/13-01-24-08 від 17.09.2024, яким застосовано до Позивача штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1020 грн.;

№39654/13-01-24-08 від 17.09.2024, яким застосовано до Позивача штрафні (фінансові) санкції в розмірі 3400 грн.;

№39649/13-01-24-08 від 17.09.2024, яким збільшено Позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 438116,61 грн., в тому числі: 350493,29 грн. за податковим зобов`язанням та 87623,32 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивачем зазначені податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку не оскаржувались.

Не погодившись зі вказаними рішеннями та вважаючи їх протиправними Позивач вирішив звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

У відповідності до положень ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Щодо непредставлення первинних документів для проведення перевірки.

Як вбачається з акту перевірки і не заперечується Позивачем, повідомлення про проведення перевірки від 02.07.2024 №520/13-01-24-08-05, копію наказу №3517-ПП від 02.07.2024 та лист за N20087/6/13-01-24-08-05 від 02.07.2024 щодо надання інформації та її документального підтвердження стосовно законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., в якому зазначено про необхідність проведення інвентаризації основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, тощо та надання інформації в термін до 10.00 год 07.08.2024 направлено Позивачу 02.07.2024 засобами поштового зв`язку згідно рекомендованого листа №458.

Конверт повернувся 18.07.2024 з відміткою «за зазначеною адресою відсутній».

Згідно з п. 42.2. статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Станом на дату написання акта перевіри ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надав первинних документів, а саме: оригіналів банківських виписок, дебіторської та кредиторської заборгованості по постачальниках та покупцях, залишки ТМЦ на кожне перше число перевіряємого періоду, ТТН, акти виконаних робіт, документи, які б свідчили про фактичне зберігання придбаного товару та інших документів, які б підтверджували правильність визначення податкового зобов`язання, податкового кредиту та від`ємного значення податку на додану вартість згідно декларації з податку на додану вартість за травень 2024 року, про що складено акт про ненадання документів до перевірки від 07.08.2024 №1032/13-01-24-08/ НОМЕР_1 та від 13.08.2024 №1075/13-01-24-08/ НОМЕР_1 .

Відповідно до п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Позивач не заперечує факту ненадання документів на запит податкового органу, однак зазначає, що таке відбулося з об`єктивних не залежних від нього причин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 03.03.2022 був призваний по мобілізації до лав Збройних Сил України і проходив військову службу до 28.08.2024, що підтверджується тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_2 та військово-обліковим документом №9, а отже з об`єктивних причини не був присутнім за місцем його податкової адреси, а тому не міг отримати листа відповідача №20087/6/13-01-24-08-05 від 02.07.2024 та надати затребувані документи.

Також суд враховує, що в податкових деклараціях з ПДВ, поданих до податкового органу, позивач вказував актуальний номер телефону та адресу електронної пошти, а тому відповідачу були відомі інші засоби зв`язку з позивачем, відтак працівники податкового органу мали можливість зв`язатися з позивачем задля повідомлення його про проведення перевірки та про необхідність надання документів.

Наведені обставини, на переконання суду, свідчать про те, що відповідач діяв недобросовісно, без належної старанності.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (зокрема осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Згідно з абзацом 2 цього самого пункту діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Зі свого боку, як визначено пунктом 112.2 статті 112 ПКУ, особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачено відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Таким чином, суд вважає, що перебування Позивача на службі в лавах Збройних сил України є об`єктивною причиною відсутності його за податковою адресою, отже і неможливості виконання обов`язку з надання документів до перевірки у встановлений строк, а тому застосування згідно податкового повідомлення-рішення №39647/13-01-24-08 від 17.09.2024 штрафних санкції до позивача є безпідставним та незаконним.

Щодо висновку про заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість.

Порядок визначення суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), а також строки проведення розрахунків регламентується ст.200 Податкового кодексу України.

За приписами даної статті сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Судом встановлено, що 19.06.2024 ФОП ОСОБА_1 подав до органу податкової служби податкову декларацію з ПДВ за травень 2024 року, в рядку 21 «Cума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду ( рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду)» зазначив 1 339 292 грн.

Згідно Довідки про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (додаток 2 до декларації з ПДВ) сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) складається із суми податкового кредиту з ПДВ в розмірі 288677 грн. за січень 2022 року, 900108 грн за вересень 2022 року, 8644 грн. за серпень 2023 року, 141863 грн. за березень 2024 року.

Причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за травень 2024 року, у якому виникло від`ємне значення ПДВ, як вбачається з акту перевірки від 14.08.2024, є придбання послуг та ТМЦ в поточному та за минулих періодах.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду, згідно з приписами п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи;

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс) (п.201.7 ст.201 ПК України).

Згідно з положеннями п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Так, у позовній заяві позивач стверджує, що до складу податкового кредиту з ПДВ за січень включено суми податку на додану вартість згідно, виписаних ТОВ «Техінвестпостач», податкових накладних №29 від 20.01.2022 на загальну суму 480000 грн., в тому числі ПДВ 80000 грн., №30 від 20.01.2022 на загальну суму 2291666,67 грн., в тому числі ПДВ 458333,33 грн., №31 від 20.01.2022 на загальну суму 188333,33 грн., в тому числі ПДВ 37666,66 грн., у зв`язку з придбанням квартири, паркомісця та хоперів-цементовозів моделі 19-758 в кількості 2 шт.

У декларації з ПДВ за вересень 2022 року ФОП ОСОБА_1 включив до складу податкового кредиту суму ПДВ згідно, виписаних ТОВ «Дослідно-механічний завод «Карпати», податкових накладних №8 від 06.09.2022 на загальну суму 5328000 грн., в тому числі ПДВ 888000 грн., №13 від 01.09.2022 на загальну суму 5330,83 грн., в тому числі ПДВ 1066,16 грн., №13 від 08.09.2022 на загальну суму 4377,81 грн., в тому числі ПДВ 875,56 грн., №61 від 16.09.2022 на загальну суму 50832 грн., в тому числі ПДВ 10166,40 грн., вагони-хопери для цементу моделі 19-8530 в кількості 3 шт.

До складу податкового кредиту з ПДВ за серпень 2023 року ФОП ОСОБА_1 включив суму податку на додану вартість згідно, виписаних ТОВ «Дослідно-механічний завод «КАРПАТИ», податкових накладних №136 від 28.08.2023 на загальну суму 2918,54 грн., в тому числі ПДВ 583,70 грн., №142 від 28.08.2023 на загальну суму 41666,67 грн., в тому числі ПДВ 8333,33 грн., у зв`язку з придбанням послуг по ремонту вагонів.

У декларації з ПДВ за березень 2024 року ФОП ОСОБА_1 включив до складу податкового кредиту ПДВ згідно, виписаних ТОВ «Дослідно-механічний завод «Карпати», податкових накладних №3 від 08.03.2024 на загальну суму 2345,16 грн., в тому числі ПДВ 469,03 грн., №35 від 31.03.2024 на загальну суму 4838,17 грн., в тому числі ПДВ 806,36 грн., №79 від 05.03.2024 на загальну суму 399420 грн., в тому числі ПДВ 79884 грн., №80 від 09.03.2024 на загальну суму 399420 грн., в тому числі ПДВ 79884 грн., №82 від 05.03.2024 на загальну суму 1459,27 грн., в тому числі ПДВ 291,85 грн., №83 від 09.03.2024 на загальну суму 1459,27 грн., в тому числі ПДВ 291,85 грн., у зв`язку з придбанням вагонів-хоперів для цементу моделі 19-758 в кількості 2 шт.

Таким чином, суд приходить до переконання, що ФОП ОСОБА_1 правомірно включив до складу податкового кредиту податок на додану вартість згідно податкових накладних, які належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В даному випадку суд також зазначає, що Відповідач не оспорює правомірності віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум ПДВ згідно виписаних ТОВ "Техінвестпостач", ТОВ "Дослідно-механічний завод "КАРПАТИ", ТОВ "АВТ БАВАРІЯ КИЇВ".

Водночас, Відповідач вказує, що у зв`язку із ненаданням ФОП ОСОБА_1 до перевірки первинних документів, які б свідчили про здійснення господарської діяльності платника (наявність залишків ТМЦ, використання транспортного засобу, не засвідчено місцезнаходження хопер-вагонів, транспортного засобу та документів), є підстави вважати, що такі господарські операції (ТМЦ/послуги) відсутні як матеріальні цінності на залишку, тому вважаються такими, що не використані в господарській діяльності платника.

Таким чином, Відповідач вважає, що Позивачу необхідно було нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 Податкового кодексу України, та скласти і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зведену податкову накладну, відповідно до положень п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Суд не погоджується з таким твердженням відповідача, адже про використання вагонів-хоперів в оподатковуваних податком на додану вартість операціях у межах господарської діяльності позивача свідчить наступні обставини встановлені судом.

Так, основним видом діяльності (КВЕД) Позивача є « 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у.», про що вказано в акту перевірки.

Дохід отриманий Позивачем від здійснення господарської діяльності з надання в оренду вагонів-хоперів за 2022 рік становив 764950 грн., у тому числі ПДВ 127491,67 грн., за 2023 рік 839498 грн., в тому числі ПДВ 139916,34 грн.

Так, 20.01.2022 за №2001/22 ФОП ОСОБА_1 уклав договір оренди вагонів із ТОВ «ТЕХІНВЕСТПОСТАЧ», а 08.09.2022 за №08092022 із ТОВ «ТІП-ТРАНС».

Про те, що придбані позивачем вагони-хопери використовуються в оподатковуваних податком на додану вартість операціях у межах господарської діяльності, свідчать податкові накладні, виписані та зареєстровані ФОП ОСОБА_1 в Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема: №7 від 31.03.2022 на загальну суму 18600 грн., в т.ч. ПДВ 3100 грн.; №8 від 30.04.2022 на загальну суму 16800 грн., в т.ч. ПДВ 2800 грн.; №13 від 30.09.2022 на загальну суму 18300 грн., в т.ч. ПДВ 3050 грн.; №14 від 30.09.2022 на загальну суму 55080 грн., в т.ч. ПДВ 9180 грн.; №15 від 17.10.2022 на загальну суму 24560 грн., в т.ч. ПДВ 4093,33 грн.; №17 від 24.10.2022 на загальну суму 19530 грн., в т.ч. ПДВ 3255 грн.; №19 від 31.10.2022 на загальну суму 78590 грн., в т.ч. ПДВ 13098,33 грн.; №24 від 30.11.2022 на загальну суму 183080 грн., в т.ч. ПДВ 30513,33 грн.; №25 від 30.12.2022 на загальну суму 126920 грн., в т.ч. ПДВ 21153,33 грн.; №26 від 31.12.2022 на загальну суму 86360 грн., в т.ч. ПДВ 14393,33 грн.; №19 від 09.08.2023 на загальну суму 35000 грн., в т.ч. ПДВ 5833,33 грн.; №21 від 31.08.2023 на загальну суму 25086 грн., в т.ч. ПДВ 4181 грн.; №35 від 30.11.2023 на загальну суму 28200 грн., в т.ч. ПДВ 4700 грн.; №10 від 11.03.2024 на загальну суму 50000 грн., в т.ч. ПДВ 8333,33 грн.; №11 від 18.03.2024 на загальну суму 25000 грн., в т.ч. ПДВ 4166,67 грн.; №15 від 31.03.2024 на загальну суму 16900 грн., в т.ч. ПДВ 2816,67 грн.

Податковий орган в акті перевірки вказує, що ним використовувались дані Єдиного реєстру податкових накладних, а тому на переконання суду, відповідачу було достеменно відомо, що позивач отримує дохід та декларує податкові зобов`язання від здійснення господарських операцій з надання вагонів-хоперів в оренду.

З приводу включення Позивачем до складу податкового кредиту у травні 2024 року ПДВ, у зв`язку з придбанням автомобіля BMW 730 Ld xDrive, судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 було здійснено сплату авансових платежів у розмірі 40000 грн. та 60000 грн., у зв`язку з чим ТОВ «АВТ БАВАРІЯ КИЇВ» було виписано та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №7331 від 25.04.2024 на загальну суму 40000 грн., в тому числі ПДВ 6666,67 грн., та №7298 від 24.04.2024 на загальну суму 60000 грн., в тому числі ПДВ 10000 грн.

Оскільки в подальшому авансові платежі було повернуто, у зв`язку з відмовою укладення договору лізингу, ТОВ «АВТ БАВАРІЯ КИЇВ» складено розрахунки коригування кількісних та вартісних показників від 11.06.2024 №1779 до податкової накладної №7331 від 25.04.2024 та від 11.06.2024 №1778 до податкової накладної №7298 від 24.04.2024 та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вказані обставини були відомі Відповідачу на момент проведення перевірки, проте безпідставно не взяті ним до уваги.

Щодо віднесення до складу податкового кредиту податку на додану вартість згідно виписаних ТОВ «Техінвестпостач» податкових накладних №30 від 20.01.2022 на загальну суму 2291666,67 грн., в тому числі ПДВ 458333,33 грн., №31 від 20.01.2022 на загальну суму 188333,33 грн., в тому числі ПДВ 37666,66 грн., Позивач не оскаржує факту невикористання у господарській діяльності квартири та паркомісця, а тому не оскаржує правомірності визначення податкового зобов`язання з податку на додану вартість у цій частині.

Таким чином, що висновок Головного управління ДПС у Львівській області в акті перевірки від 14.08.2024 №34428/13-01-24-08-03/ про заниження ФОП ОСОБА_1 зобов`язання з податку на додану вартість за травень 2024 року на загальну суму 1193785,30 грн., на думку суду, є таким, що не грунтується на фактичних обставинах справи.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм та встановлених обставин, суд висновує про те, що визначення контролюючим органом податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1193785,30 грн. є неправомірним, а відтак оспорювані податкові повідомлення-рішення №39649/13-01-24-08 від 17.09.2024 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 438116,61 грн. та №39651/13-01-24-08 від 17.09.2024 в частині встановлення завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 843292,00 грн. прийнято не на підставі та не у спосіб, що визначений законодавством, що в свою чергу свідчить про невідповідність таких рішень критеріям, встановлених частиною другою статті 2 КАС України, та безумовно вказує про їх протиправність.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Відповідачем не доведено правомірності свого рішення у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 10259,43 грн.,( 1282428,61 х 1% х 0,8) підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 241-246, 250, 251, 255, 295, КАС України, суд,

у х в а л и в:

1.Позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень задовольнити в повному обсязі.

2.Визнати протиправними та скасувати податкові податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №39647/13-01-24-08 від 17.09.2024 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1020 грн.; №39649/13-01-24-08 від 17.09.2024 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 438116,61 грн., в тому числі: 350493,29 грн. за податковим зобов`язанням і 87623,32 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; №39651/13-01-24-08 від 17.09.2024 в частині встановлення завищення в декларації за травень 2024 року від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 843292,00 грн.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (адреса: м.Львів, вул.Стрийська, 35; ) на користь ФОП ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 10259 (десять тисяч двісті п`ятдесят дев`ять) грн. 43 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст складено 11.06.2025.

СуддяГрень Наталія Михайлівна