Справа № 521/4356/25
Суддя: Скриль Ю. А.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

__________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 521/4356/25
Провадження № 2-а/947/169/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2025 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

за участі:

представника відповідача Копиці С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Південного офісу Держаудитслужби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

20.03.2025 ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом про скасування постанови від 10.03.2025 №15-0024/2025/пн, винесену заступником начальнику Південного офісу Дежаудитслужби Хандусенком Д.І., про накладення на неї адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164-2 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 164-2 КУпАП.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка вважає, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, інкриміновані адміністративні правопорушення не є триваючими та були фактично вчинені у вересні 2022 року, квітні 2024 року та вересні 2024 року. Також позивачка зазначає, що в оскаржуваній постанові відсутня дата вчинення правопорушення, а лише зазначений період з липня по вересень 2024 року. Протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова не містять конкретизації щодо того, коли, що саме і в якій спосіб вчинила персонально позивачка ОСОБА_1 . Відповідачем в акті перевірки не досліджені обставини та підстави нарахування та виплати доплати за суміщення професій у період з липня по вересень 2024 року заступнику начальника відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку. ОСОБА_1 не є керівником установи, а тому в її діях не може міститися порушення пп. 3 п. 7 Умов оплати праці працівників ДКВУ України, які не мають спеціальних знань, та відсутні повноваження на встановлення доплат, передбачених вказаними Умовами.

У відзиві, який надійшов до суду 16.05.2025, представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, та зазначила, що як встановлено ревізією, згідно з функціональними обов`язками здійснення контролю за відображенням у бухгалтерському обліку всіх господарських операцій, за використанням фонду оплати праці та дотриманням фінансової дисципліни згідно з чинним законодавством, нарахуванням і перерахуванням єдиного соціального внеску тощо, за своєчасним складанням бюджетної та фінансової звітності на підставі даних первинних документів у період з 01.01.2022 по 30.09.2024 покладалося на начальника відділу - головного бухгалтера відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Державної установи Одеська виправна колонія (№ 14) Кравчук Валентину Володимирівну. Відповідно до частини 7 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» головний бухгалтер або особа, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства: забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій. Отже, відповідальною за встановлені порушення ведення бухгалтерського обліку є начальник відділу - головний бухгалтер відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Державної установи Одеська виправна колонія (№ 14) Кравчук Валентина Володимирівна, якою у період з 01.01.2022 по 30.09.2024 (період який підлягав ревізії) допущено неналежне забезпечення бухгалтерського обліку, що призвело до ведення його з порушенням встановленого порядку.

Окрім цього сторона відповідача зазначила, що правопорушення вчинене позивачкою має характер триваючого, оскільки ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника відділу - головного бухгалтера відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Державної установи Одеська виправна колонія (№ 14) , знаючи про свої функціональні обов`язки, тривало не виконувала вимоги частини 7 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо належного забезпечення бухгалтерського обліку, що призвело до ведення його з порушенням зазначених вище норм законодавства з фінансових питань, тобто перебувала в тривалому стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов`язку з контролю та організації ведення бухгалтерського обліку у Державній установи Одеська виправна колонія (№ 14) відповідно до установленого порядку. Відповідач стверджує, що з огляду на те, що правопорушення, вчинене позивачкою, є триваючим, виявлено Південним офісом Держаудитслужби під час ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державної установи «Одеська виправна колонія (№ 14), задокументоване в акті ревізії від 27.01.2025 № 151508-11/06, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності в межах строків передбачених статтею 38 КУпАП.

Від позивачки 21.05.2025 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вважає аргументи сторони відповідача щодо триваючого адміністративного правопорушення є недоведеними, ще раз наголосила на своїх доводах, що адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, за вчинення якого на неї накладене адміністративне стягнення, не належить до триваючого.

26.05.02025 від сторони відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких представник відповідача вважає твердження позивачки безпідставними: протокол від 26.02.2025 №15-0037/2025/пр складено щодо адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 164 2 КУпАП - порушення законодавства з фінансових питань, неналежне забезпечення бухгалтерського обліку, що призвело до ведення його з порушенням установленого порядку, виявленого Південним офісом Держаудитслужби під час ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державної установи «Одеська виправна колонія (№ 14) за період з 01.01.2022 по 30.09.2024 ( далі Ревізія) (задокументовано в акті від 27.01.2025 № 151508-11/06), а саме: безпідставне нарахування та виплата доплати за суміщення професій (посад) заступнику начальника відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку у період з липня по вересень 2024 року на загальну суму 8,14 тис. грн; проведення видатків на оплату праці з нарахуваннями в поточному бюджетному періоді за попередній бюджетний період, які не передбачено кошторисом Державної установи Одеська виправна колонія (№ 14) та відповідними розрахунками до нього та при відсутності зареєстрованої кредиторської заборгованості на початок звітного періоду (період порушення з січня 2022 по вересень 2024); зайве нарахування та перерахування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми необґрунтованих витрат на грошове забезпечення та заробітну плату в сумі 2,85 тис. грн; недоотримання доходів загальним фондом державного бюджету (код доходів «Інші надходження») внаслідок неперерахування утриманих коштів грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу і заробітної плати з працівників зайво нарахованої та виплаченої заробітної плати та грошового забезпечення в поточному бюджетному періоді за попередній бюджетний період на загальну суму 5,16 тис. грн (період порушення з січня 2023 по вересень 2024), - частини 5 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підпункту 3 пункту 7 Умов оплати праці працівників Державної кримінально-виконавчої служби України, які не мають спеціальних звань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 № 957/5, пунктів 22, 43 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 28.02.2002, пункту 3.6 Розділу 3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.05.1995 № 88.Правопорушення вчинене позивачкою носить характер триваючого, оскільки ОСОБА_1 , обіймаючи посаду начальника відділу - головного бухгалтера відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Державної установи Одеська виправна колонія (№ 14) (далі Установа), знаючи про свої функціональні обов`язки тривало не виконувала вимоги частини 7 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо належного забезпечення бухгалтерського обліку, що призвело до ведення його з порушенням зазначених вище норм законодавства з фінансових питань, тобто перебувала в тривалому стані неналежного виконання своїх функціональних обов`язків до часу виявлення порушення Південним офісом Держаудитслужби. Таке правопорушення є триваючим у розумінні наведених правових норм та позиції Верховного Суду (постанова Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 804/401/17, постанова Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 242/924/17).

Заяви (клопотання) та пояснення учасників справи

Позивачка у відповіді на відзив зазначила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовльнити.

Представник відповідача у судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити з підстав, зазначених у відзиві та запереченнях.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Малиновського райсуду від 28.03.2025 матеріали даної справи передано за підсудністю на розгляд до Київського районного суду м. Одеси в порядку, встановленому ст. 29 КАС України.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Київського районного суду м.Одеси Скриль Ю.А.

30.04.2025 ухвалою Київського районного суду м. Одеси справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд адміністративної справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 08.05.2025 задоволено клопотання представника відповідача: продовжено строк для подання відзиву на позов.

Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ (далі Закон № 2939-ХІІ) завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, у тому числі суб`єктах господарювання, у статутному капіталі яких 50 і більше відсотків акцій (часток) належить суб`єктам господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 2939-ХІІ, інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії, що полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 2939-ХІІ, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів, веденням бухгалтерського обліку, а також складанням фінансової і бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету.

Положеннями частини 1 статті 10 Закону № 2939-ХІІ визначені повноваження органу державного фінансового контролю, під час проведення перевірки.

Відповідно до п. 1.6.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Південного офісу Держаудитслужби на IV квартал 2024 року, проведена ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Державної установи «Одеська виправна колонія (№ 14)» (далі виправна колонія або повна назва) за період з 01.01.2022 по 30.09.2024 року, під час якої встановлені порушення, що відображені в акті ревізії 27.01.2025 № 151508-11/06, зокрема порушення законодавства з фінансових питань: безпідставне нарахування та виплата доплати за суміщення професій (посад) заступнику начальника відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку у період з липня по вересень 2024 року на загальну суму 8,14 тис. грн; проведення видатків на оплату праці з нарахуваннями в поточному бюджетному періоді за попередній бюджетний період на суму 5,68 тис. грн, які не передбачено кошторисом Державної установи Одеська виправна колонія (№ 14) та відповідними розрахунками до нього та при відсутності зареєстрованої кредиторської заборгованості на початок звітного періоду (період порушення з січня 2022 по вересень 2024); зайве нарахування та перерахування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми необґрунтованих витрат на грошове забезпечення та заробітну плату в сумі 2,85 тис. грн; недоотримання доходів загальним фондом державного бюджету (код доходів «Інші надходження») внаслідок неперерахування утриманих коштів грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу і заробітної плати з працівників зайво нарахованої та виплаченої заробітної плати та грошового забезпечення в поточному бюджетному періоді за попередній бюджетний період на загальну суму 5,16 тис. грн (період порушення з січня 2023 по вересень 2024), що є порушенням частини 5 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підпункту 3 пункту 7 Умов оплати праці працівників Державної кримінально-виконавчої служби України, які не мають спеціальних звань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 № 957/5, пунктів 22, 43 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 28.02.2002, пункту 3.6 Розділу 3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.05.1995 № 88.

26.02.2025 начальником відділу контролю в галузі оборони, в правоохоронних органах та органах влади південного офісу Держаудитслужби Георгіцею Оксаною Григорівною стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164-2 КУпАП.

На адресу Південного офісу Держаудитслужби 27.02.2025 за вх. №43-2025 надійшли зауваження (пояснення) ОСОБА_1 на протокол від 26.02.2025 №15-0037/2025/пр яке залучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Південним офісом Держаудитслужби було направлено запрошення із роз`ясненням прав та обов`язків передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП від 28.02.2025 № 151521-16/894-2025 на розгляд справи на 10 год 30 хв 10.03.2025 за адресою Південного офісу Держаудитслужби.

Справу про адміністративне правопорушення розглянуто в присутності ОСОБА_1 за процедурою визначеною Порядком № 168.

За результатом розгляду, з врахуванням наданих пояснень та залучених до матеріалів справи письмових заперечень на протокол від 26.02.2025 №15-0037/2025/пр, винесено постанову про накладання адміністративного стягнення від 10.03.2025 № 15-0024/2025/пн, якою ОСОБА_1 визнано винною у порушення законодавства з фінансових питань щодо неналежного забезпечення бухгалтерського обліку, що призвело до ведення його з порушенням встановленого порядку та накладено стягнення, передбачене частиною 1 статті 164- 2 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Оцінка суду

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи.

Складом правопорушення, за яке передбачається адміністративна відповідальність відповідно до ч.1 ст.164-2 КУпАП є, зокрема, порушення законодавства з фінансових питань, неналежне забезпечення бухгалтерського обліку, що призвело до ведення його з порушенням установленого порядку.

Предметом розгляду даної справи є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 з 01.01.2022 обіймає посуду начальника відділу - головного бухгалтера відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Державної установи Одеська виправна колонія (№ 14), тобто ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності беззаперечно входить до кола її службових обов`язків, а відтак остання в силу ст.14 КУпАП є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-2 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачку визнано винною у вчинені правопорушення за те, що порушення законодавства з фінансових питань, неналежне забезпечення бухгалтерського обліку, що призвело до ведення його з порушенням установленого порядку, а саме: безпідставне нарахування та виплата доплати за суміщення професій (посад) заступнику начальника відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку у період з липня по вересень 2024 року на загальну суму 8,14 тис. грн; проведення видатків на оплату праці з нарахуваннями в поточному бюджетному періоді за попередній бюджетний період, які не передбачено кошторисом Державної установи Одеська виправна колонія (№ 14) та відповідними розрахунками до нього та при відсутності зареєстрованої кредиторської заборгованості на початок звітного періоду (період порушення з січня 2022 по вересень 2024); зайве нарахування та перерахування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми необґрунтованих витрат на грошове забезпечення та заробітну плату в сумі 2,85 тис. грн; недоотримання доходів загальним фондом державного бюджету (код доходів «Інші надходження») внаслідок неперерахування утриманих коштів грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу і заробітної плати з працівників зайво нарахованої та виплаченої заробітної плати та грошового забезпечення в поточному бюджетному періоді за попередній бюджетний період на загальну суму 5,16 тис. грн (період порушення з січня 2023 по вересень 2024), що є порушенням частини 7 статті 8, частини 5 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підпункту 3 пункту 7 Умов оплати праці працівників Державної кримінально-виконавчої служби України, які не мають спеціальних звань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 № 957/5, пунктів 22, 43 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 28.02.2002, пункту 3.6 Розділу 3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.05.1995 № 88.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

Таким чином, за приписами ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Станом на дату підписання акта ревізії 27.01.2025, складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення 26.02.2025, а також винесення оскаржуваної постанови - 10.03.2025, порушення викладені у пунктах 1 та 2 Акту ревізії не усунені, що свідчить про безперервне продовження невиконання позивачкою відповідного обов`язку.

Аналогічна правозастосовна практика щодо тлумачення триваючого правопорушення викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 804/401/17 та від 11.12.2018 у справі № 242/924/17.

Таким чином, суд відхиляє твердження позивачки щодо закінчення строків накладення адміністративного стягнення та віднесення адміністративного правопорушення до триваючого як помилковими.

Дії суб`єкта владних повноважень в частині строків накладення адміністративного стягнення суд вважає правомірними та такими, що вчинені в межах передбачених ст. 38 КУпАП строків.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів, складається по встановленій формі й повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті, зокрема і нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В адміністративному протоколі від 26.02.2025 № 15-0037/2025/пр сформульована суть інкримінованого адміністративного правопорушення, з посиланням на обставини, які входять до предмету доказування.

Доводи позивачки про невідповідність оскаржуваної постанови з підстав не зазначення об`єктивної сторони правопорушення є безпідставними, оскільки безпідставне нарахування та виплата доплати за суміщення професій (посад) заступнику начальника відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку у період з липня по вересень 2024 року на загальну суму 8,14 тис. грн; проведення видатків на оплату праці з нарахуваннями в поточному бюджетному періоді за попередній бюджетний період, які не передбачено кошторисом Державної установи Одеська виправна колонія (№ 14) та відповідними розрахунками до нього та при відсутності зареєстрованої кредиторської заборгованості на початок звітного періоду (період порушення з січня 2022 по вересень 2024); зайве нарахування та перерахування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми необґрунтованих витрат на грошове забезпечення та заробітну плату в сумі 2,85 тис. грн; недоотримання доходів загальним фондом державного бюджету (код доходів «Інші надходження») внаслідок неперерахування утриманих коштів грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу і заробітної плати з працівників зайво нарахованої та виплаченої заробітної плати та грошового забезпечення в поточному бюджетному періоді за попередній бюджетний період на загальну суму 5,16 тис. грн (період порушення з січня 2023 по вересень 2024),і є суттю адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-2 КУпАП, та його об`єктивною стороною.

Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови в частині незазначення дати вчиненого правопорушення не може бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою. Водночас суд зазначає, що в оскаржуваній постанові, як і у протоколі про адміністративне правопорушення зазначений період часу, у який вчинювалось адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, що відповідає вимогам КУпАП щодо зазначення дати (у цьому випадку періоду) вчинення правопорушення.

Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові ВС від 11.09.2018 2018 року по справі № 826/11623/16 (провадження №К/9901/50453/18) та в постанові ВС від 14.08.2018 року по справі справа №826/15341/15 (провадження №К/9901/19896/18).

Щодо тверджень позивачки про неможливість з її боку допустити порушення підпункту 3 пункту 7 Умов оплати праці працівників Державної кримінально-виконавчої служби України, які не мають спеціальних звань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 № 957/5 в частині «безпідставного нарахування та виплати доплати за суміщення професій (посад) заступнику начальника відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку у період з липня по вересень 2024 року», оскільки вона не є керівником установи та до її повноважень не віднесено видання наказів у відповідності до Умов оплати праці працівників ДКВС України, які не мають спеціальних знань та відсутні повноваження на встановлення доплат передбачених цими Умовами, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 3 пункту 7 Умов оплати праці працівників Державної кримінально-виконавчої служби України, які не мають спеціальних звань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 № 957/5, доплати у розмірі до 50 відсотків посадового окладу (тарифної ставки), зокрема за суміщення професій, не встановлюються керівникам установ та організацій, їх заступникам, керівникам структурних підрозділів цих установ та організацій, їх заступникам.

Відповідно до акта ревізії, встановлено, що саме в порушення підпункту 3 пункту 7 Умови № 957/5 Установи, проводилося безпідставне нарахування та виплата доплати за суміщення професій (посад) заступнику начальника відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку виправної колонії у період з липня по вересень 2024 року, що призвело до необґрунтованих витрат бюджетних коштів на виплату заробітної плати за КЕКВ 2111 Заробітна плата в сумі 8 138,98 грн, та як наслідок, до зайвого нарахування та перерахування єдиного соціального внеску у загальній сумі 1 790,58 гривень.

Відповідно п. 2.14 посадової інструкції начальника відділу - головного бухгалтера відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, яку обіймала позивачка, вона погоджує документи, пов`язані з витрачанням фонду заробітної плати, встановленням посадових окладів і надбавок працівникам.

Таким чином, згідно з функціональними обов`язками начальника відділу - головного бухгалтера відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, наказ № 69/ос-24 від 18.07.2024, на підставі якого було здійснено нарахування та виплата доплати за суміщення професій (посад) заступнику начальника відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ОСОБА_2 , до його підписання керівником Установи, підлягав погодженню позивачкою, під час якого остання зобов`язана була перевірити відповідність його вимогам законодавства.

Не зважаючи на це, що наказ № 69/ос-24 від 18.07.2024 протирічить вимогам підпункту 3 пункту 7 Умови № 957/5, останній прийнятий до виконання та у період з липня по вересень 2024 року здійснено безпідставно нарахування та виплата доплати за суміщення професій (посад) в сумі 8 138,98 грн.

Суд також бере до уваги той факт, що нарахування доплати за суміщенням професій заступнику начальника відділу РЗ та БО, здійснене на підставі наказу № 69/ос-24 від 18.07.2024, у сумі 8138,98 грн, виявлені під час ревізії утримали в ході проведення ревізії з заступника начальника відділу РЗ та БО, та податки в сумі 1790,58 грн. були відкориговані в обліку. Вказане підтверджується наданими позивачкою поясненнями на адресу Південного офісу Держаудитслужби.

Окрім цього, суд під час судового розгляду дослідив та оцінив доводи позивачки щодо самостійного виявлення установою та усунення частини порушень, та зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, а також встановлено ревізією, що відповідно до наказу від 05.09.2022 № 78/ОС-22 на підставі висновку комісії з обчислення стажу служби та висновку службового розслідування Державної установи «Одеська виправна колонія (№ 14)» від 05.09.2022 року у вересні 2022 року проведено перерахунок надбавки за вислугу років у відповідності до Порядку обчислення стажу служби капітану внутрішньої служби ОСОБА_3 за період з 15 вересня 2020 року по 31.08. 2022 року. Видатки на виплату надбавки за ранг за листопад - грудень 2020 року та січень-грудень 2021 року не передбачено кошторисом Державної установи Одеська виправна колонія (№ 14) та відповідними розрахунками до нього у 2022 році, кредиторська заборгованість станом на 01.01.2022 року не була зареєстрована і зазначені видатки проведено за рахунок бюджетних призначень на 2022 рік.

Згідно зі ст. 3 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Відповідно до п. 43 Порядку № 228, розпорядники бюджетних коштів мають право проводити діяльність виключно в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисами.

При цьому бюджетне асигнування це повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

При затвердженні кошторису на поточний рік кошти на виплату заробітної плати та нарахувань єдиного соціального внеску на 2022 рік за попередні бюджетні періоди не були враховані. У зв`язку з цим повноваження щодо їх використання у поточному 2022 році Державній установі Одеська виправна колонія (№ 14) надані не були.

Таким чином, встановивши відповідні порушення установа усунула їх у спосіб та порядку, який не відповідає вимогам бюджетного законодавства (частини 1 статті 3 Бюджетного кодексу України, пунктів 22, 37, 43 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 228 від 28.02.2002), що й призвело до необґрунтованих витрат бюджетних коштів на виплату грошового забезпечення з урахуванням відшкодування ПДФО в загальній сумі 5 683,29 грн та єдиного соціального внеску в загальній сумі 1 059,6 гривень.

Вказане порушення бюджетного законодавства потягнуло за собою і зайве нарахування та перерахування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми необґрунтованих витрат на грошове забезпечення та заробітну плату в сумі 2,85 тис. грн; недоотримання доходів загальним фондом державного бюджету (код доходів «Інші надходження») внаслідок неперерахування утриманих коштів грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу і заробітної плати з працівників зайво нарахованої та виплаченої заробітної плати та грошового забезпечення в поточному бюджетному періоді за попередній бюджетний період на загальну суму 5,16 тис. грн (період порушення з січня 2023 року по вересень 2024 року).

Також, проведеною вибірковою ревізією дотримання законодавства при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення та заробітної плати працівникам встановлено, що на порушення статті 3 Бюджетного кодексу України, пункту 43 Порядку № 228, утримані в поточному бюджетному періоді за попередній бюджетний період кошти грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу і заробітної плати з працівників зайво нарахованої та виплаченої заробітної плати та грошового забезпечення (за листопад - грудень 2023 в квітні 2024, за жовтень - грудень 2023 в квітні 2024 та за грудень 2022 у січні 2023), які були повернуті у поточному бюджетному періоді (шляхом утримання із заробітної плати у січні 2019 та 2020 років відповідно) в загальній сумі у 2023 році за КЕКВ 2111 Заробітна плата - 2875,74 грн, у 2024 році за КЕКВ 2112 Грошове забезпечення - 1 493,88 грн (з ПДФО) та, відповідно, зменшені суми зайво нарахованого та сплаченого ЄСВ за КЕКВ 2120 Нарахування на оплату праці на суму 796,15 грн (2023 рік 632,66 грн, 2024 рік 278,52 грн), не було перераховано в дохід державного бюджету, що призвело до недоотримання доходів загальним фондом державного бюджету в загальній сумі 5 165,77 грн (код доходів 24060300 «Інші надходження»).

Таким чином, як зазначає позивачка та встановлено судом, установа самостійно виявила порушення вимог бюджетного законодавства, однак усунули їх у спосіб, що порушує ст. 3 Бюджетного кодексу України та п. 43 Порядку № 228, а саме: здійснило їх перерахунок на власний рахунок, а не в дохід державного бюджету.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, досліджених доказів у їх сукупності, суд, зважаючи на неподання позивачкою у справі належних та достатніх доказів на підтвердження незаконності постанови про адміністративне правопорушення, винесеної відносно неї, вважає, що посадовою особою відповідача дотримано порядок її винесення (в т.ч. своєчасне повідомлення особи, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи, зрозуміла суть обвинувачення, ретельна перевірка доказів її вини).

За вище наведених обставин, суд вважає, що відповідач при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, діяв розсудливо та пропорційно, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 10.03.2025 № 15-0024/2025/пр винесена за наявності правових підстав та з додержанням норм чинного законодавства, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Судові витрати

Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України при ухваленні рішення суд має вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

Ураховуючи, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, правові підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.3,4,9,72,78,241-246,255,286,293,295-297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Південного офісу Держаудитслужби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у порядку, передбаченого ч.2 ст.255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Південний офіс Держаудитслужби, , адреса: м.Одеса, вул. Канатна, 83.

Рішення підписане 12.06.2025.

Суддя Ю. А. Скриль