Справа № 176/1581/23-а
Суддя: Григоренко І. В.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
Справа № 176/1581/23-а
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: Григоренко І.В.,

при секретарі: Андрієнко І.І.,

за участю:

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач, Департамент), в якому просить поновити строк оскарження постанови Заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. від 22.06.2023 року; визнати протиправною та скасувати постанову Заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. від 22.06.2023 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700,00 грн. на ОСОБА_1 , та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що 15.06.2023 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук О.А. складено протокол № 2 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого в.о. Генерального директора Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат») ОСОБА_1. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), а саме не з`явився до державного виконавця за викликом. 22.06.2023 року заступник директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І.С., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 15.06.2023 року № 2, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення на в.о. Генерального директора ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1., якою останнього визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 188-13 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700,00 грн. Позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням вимог законодавства, без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що, у порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол № 4 про адміністративне правопорушення з підстав того, що керівник боржника не з`явився на виклик був складений державним виконавцем лише 15.06.2023 року. Крім того, ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про виклик до державного виконавця, що позбавило його можливості скористатися своїм правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2023 року, справу було передано судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Крамар О.М.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10.07.2023 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2023 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В. 14.08.2023 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.08.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

14.02.2024 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви шляхом подання заяви, яка була передана головуючому судді 04.03.2024 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2024 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відкрито провадження в справі адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 09.05.2024 року.

08.05.2024 року з використанням системи «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити, посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність. Так, у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на виконанні перебуває виконавче провадження № 99275031 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/416/21 року від 02.12.2021 року про стягнення з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» заборгованості за спожиту (активну) електричну енергію у розмірі 64 006 112,35 грн., Ккр коефіцієнту кредитування у розмірі 191 536,05 грн., 3% річних 1 071 022,91 грн., інфляційних втрат у розмірі 2 198 541,76 грн., витрат зі сплати судового збору у розмірі 758 197,65 грн. 01.06.2023 року державним виконавцем направлено виклик № НОМЕР_2/4 (20.1), яким керівника боржника ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1 зобов`язано з`явитися до державного виконавця 01.06.2023 року та надати пояснення щодо невиконання вимог виконавчих документів, повідомити про заходи, які вживаються з метою їх виконання та достовірні відомості про відкриття/закриття рахунків боржника, а також його відокремлених підрозділів (філій), починаючи з 01.05.2023 року по 01.06.2023 року. Листом ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» від 15.06.2023 року державного виконавця повідомлено про те, що ОСОБА_1 з 12.06.2023 року знаходиться у відрядженні та не може з`явитися на виклик державного виконавця. Разом з тим, боржником не було надано документів на підтвердження вказаних у листі обставин. При цьому на момент звернення до суду з адміністративним позовом запитувана інформація від боржника так і не надійшла, отже останній уникає викликів та вимог державного виконавця. Вважає, що оскаржувана постанова Заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. від 22.06.2023 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700,00 грн. на ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а доводи позивача ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

09.05.2024 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, та судове засідання призначено на 10.06.2024 року.

06.05.2024 року з використанням системи «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Гавелі Д.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Вказана заява була передана головуючому судді 27.05.2024 року.

10.06.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - Вірченка Ю.М. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій останній зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог.

В судове засідання 10.06.2024 року учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача у заяві від 06.05.2024 року просив розглядати справу за відсутності позивача та його представника. Представник відповідача у заяві 10.06.2024 року просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися, у письмових заявах просили розглядати справу за їхньої відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Суд встановив, що у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_2, боржником за яким є ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на загальну суму 287 034 828,28 грн. на користь юридичних осіб.

01.06.2023 року в порядку примусового виконання зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_2 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук О.А. направлено виклик державного виконавця № НОМЕР_2/4 (20.1), яким керівника боржника ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1. зобов`язано з`явитися до державного виконавця 09.06.2023 року на 11 год. 00 хв. та надати пояснення щодо невиконання вимог виконавчих документів, повідомити про заходи, які вживаються з метою їх виконання та достовірні відомості про відкриття/закриття рахунків боржника, а також його відокремлених підрозділів (філій), починаючи з 01.05.2023 року по 01.06.2023 року (а. с. 27-28).

Вказане повідомлення було направлено на адресу боржника, а саме: Дніпропетровська область, м. Жовті води, вул. Горького, буд. 2 та отримано останнім 09.06.2023 року, що підтверджується трекінгом поштового відправлення про вручення рекомендованого повідомлення № 858 (а. с. 28 зворот-29).

09.06.2023 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук О.А. направлено виклик державного виконавця (повідомлення) № НОМЕР_2/4 (20.1), яким керівника боржника ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1 зобов`язано з`явитися до державного виконавця 15.06.2023 року на 11 год. 00 хв. та повідомлено про те, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення (а. с. 30-31).

Вказане повідомлення було направлено на адресу боржника, а саме: Дніпропетровська область, м. Жовті води, вул. Горького, буд. 2 та отримано останнім 14.06.2023 року, що підтверджується трекінгом поштового відправлення про вручення рекомендованого повідомлення № 111 (а. с. 32).

15.06.2023 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Фещук О.А. складено протокол № 2 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого в.о. Генерального директора ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1. вчинив адміністративне правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 188-13 КУпАП, а саме не з`явився до державного виконавця за викликом

22.06.2023 року заступник директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадим І.С., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 15.06.2023 року № 2, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення на в.о. Генерального директора ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1., якою останнього визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 188-13 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700,00 грн. (а. с. 16-20).

Як визначено у ч. 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП України, може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

При вирішенні адміністративного позову щодо оскарження дії суб`єкта владних повноважень суд, відповідно до положень ст. 2 КАС України, перевіряє чи прийнято воно: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як визначено у ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови), вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно ст. 188-13 КУпАП, невиконання законних вимог державного виконавця, приватного виконавця щодо усунення порушень законодавства про виконавче провадження, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання недостовірних відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання на вимогу державного виконавця, приватного виконавця декларації про доходи та майно, що подається відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", чи зазначення у такій декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну відомостей, які зазначаються у декларації, неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також неявка без поважних причин за викликом державного виконавця, приватного виконавця, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 244-21 КУпАП, органи державної виконавчої служби розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з невиконанням законних вимог державного виконавця (ст. 188-13 КУпАП). Від імені органів державної виконавчої служби розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право начальники органів державної виконавчої служби, яким безпосередньо підпорядковані державні виконавці.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як визначено у ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як визначено у ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Так, в матеріалах справи не міститься докази належного повідомлення позивача про розгляд справи. Зі змісту оскаржуваної постанови, вбачається, що безпосередньо позивача, як фізичну особу, не було завчасно та належним чином повідомлено про час і місце розгляду адміністративної справи. Оскаржувана постанова містить посилання про те, що керівнику ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1 направлено виклик державного виконавця № НОМЕР_2/4 (20.1), яким зобов`язано з`явитися до державного виконавця 09.06.2023 року на 11 год. 00 хв. та надати пояснення щодо невиконання вимог виконавчих документів, повідомити про заходи, які вживаються з метою їх виконання та достовірні відомості про відкриття/закриття рахунків боржника, а також його відокремлених підрозділів (філій), починаючи з 01.05.2023 року по 01.06.2023 року. Вказане повідомлення було направлено на адресу боржника, а саме: АДРЕСА_1 та яке отримано останнім 09.06.2023 року. Разом з тим, ОСОБА_1 фактично зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Інших доказів належного повідомлення позивача про час і місце розгляду адміністративної справи матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5) (далі - Інструкція) у виклику зазначаються дата, час та місце складання протоколу. Виклик вважається належним чином врученим, якщо надісланий за адресою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто.

У п. 5 ХІV Інструкції передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності зазначеної особи заяву може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло письмове повідомлення про відкладення розгляду справи. В той же час, Начальник органу державної виконавчої служби при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення з`ясовує, зокрема, сповіщення осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце розгляду.

Крім того, оскаржувана постанова не містить жодного посилання на те, що адміністративного стягнення застосовується до посадової особи-керівника боржника ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат».

Відповідно до Додатку 13 Інструкції, наводиться зразок Постанови про накладення адміністративного стягнення, зміст якої передбачає, зокрема внесення таких даних: посада, місце роботи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. В свою чергу, оскаржувана постанова не містить даних про те, що до відповідальності притягується саме посадова особа боржника - в.о. Генерального директора ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» ОСОБА_1.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що до адміністративної відповідальності притягнуто позивача, як фізичну особу, яка не вчиняла вказаного адміністративного правопорушення.

Крім того, позивача не було повідомлено про розгляд вказаної справи, за результатом якої винесено оскаржувану постанову, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не зміг скористатись своїм правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, що дає підстави для скасування вказаної постанови.

Частина 1 ст. 9 КУпАП вказує, що адміністративним правопорушенням ( проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У розумінні ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Більш того, позивач в своїй позовній заяві зазначає, що навіть у випадку здійснення виклику державним виконавцем його, як фізичної особи, прибути за викликом він не міг з об`єктивних причин, оскільки з 15.06.2023 року по 19.06.2023 року та з 20.06.2023 року по 24.06.2023 року він перебував на лікарняному, що підтверджується відповідними листками непрацездатності

Відповідно до ч. 5 п. 5 Інструкції, начальник органу державної виконавчої служби при підготовці розгляду справи про адміністративне правопорушення з`ясовує правильність складання протоколу державним виконавцем. За результатами розгляду справи начальник органу державної виконавчої служби виносить одну з таких постанов: постанова про накладення адміністративного стягнення; постанова про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, у разі виявлення, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, грубих порушень при складанні державним виконавцем протоколу про адміністративне правопорушення начальник органу державної виконавчої служби виносить постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, у разі, якщо протокол про адміністративне правопорушення, відносно встановленої особи, складений пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту самого правопорушення, це вважається грубим порушенням зі сторони державного виконавця, яким складено протокол та в подальшому є підставою з боку начальник органу державної виконавчої служби винести постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що державний виконавець, викликом державного виконавця № НОМЕР_2/4 (20.1) від 01.06.2023 року, зобов`язав керівника ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», а не фізичну особу - ОСОБА_1 з`явитися 09.06.2023 року до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС.

Протокол про адміністративне правопорушення з підстав не з`явлення на виклик, відносно саме керівника боржника мав бути складений протягом двадцяти чотирьох годин з часу отримання відповідної вимоги боржником.

Так, протокол № 2 про адміністративне правопорушення в розділі дата, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, містить запис, в якому зазначено дату вчинення правопорушення, а саме - 15.06.2023 року.

Проте, у порушення ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол № 2 про адміністративне правопорушення, з підстав того, що керівник боржника не з`явився на виклик, був складений державним виконавцем лише 15.06.2023 року.

Відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених в постанові про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , а відтак сумніви з приводу відсутності вини позивача відсутні, оскільки наявні у справі докази, а саме постанова, не дають підстав вважати про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 188-13 КУпАП.

Отже, з урахуванням встановлених судом обставин справи та перевірки їх доказами, долученими до матеріалів справи, суд приймає до уваги доводи позивача щодо невідповідності обставин, викладених в оскаржуваній постанові чинному законодавству, оскільки відповідачем не надано доказів на спростування пояснень позивача.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що відповідач своє рішення не обґрунтував та прийняв його передчасно, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню, із скасуванням оскаржуваної постанови, оскільки з наведених обставин вбачається відсутність складу адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 188-13 КУпАП у діях позивача.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги, що суд дійшов до висновку про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, то справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Щодо клопотання позивача про поновлення строку оскарження постанови Заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. від 22.06.2023 року, суд зазначає наступне.

Так, оскаржувана постанова Заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. про накладення адміністративного стягнення надійшла на адресу ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» 27.06.2023 року, що підтверджується роздруківкою про вручення поштового відправлення з трек-номером № 165 з сайту Акціонерного товариства «Укрпошта» (а. с. 21), а з адміністративним позовом до Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1. звернувся 07.07.2023 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області. Ураховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом на десятий день після отримання оскаржуваної постанови, процесуальний строк на звернення до суду позивачем не пропущено та клопотання про його поновлення є безпідставним.

Щодо позовної вимоги про визнання постанови Заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. про накладення адміністративного стягнення від 22.06.2023 року протиправною, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що ч. 3 ст. 286 КАС України визначено виключний перелік способів захисту порушеного права особи, які можуть бути застосовані судом та серед яких відсутній такий спосіб як визнання постанови протиправною.

Отже, застосування вищевказаних способів захисту у вигляді скасування спірної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення є достатнім для відновлення порушеного права та законного інтересу позивача.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 188-13, 242-1, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 159, 165, 241-246, 262, п.п. 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову Заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича від 22.06.2023 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700,00 грн. на ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, за яким постановою від 22.06.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 188-13 КУпАП - закрити.

В іншій частині позову - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, адреса: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13, .

Апеляційні скарги на судове рішення можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення учасниками справи до Шостого апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 10.06.2024 року.

Суддя І.В. Григоренко