Справа № 320/16546/24
Суддя: Жук Р.В.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року м. Київ справа №320/16546/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області

до ОСОБА_1

про стягнення коштів за речове майно особистого використання

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

Територіальне управління служби судової охорони у м. Києві та Київській області (далі - позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить суд

- стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області () вартість предметів речового та індивідуального майна, строк експлуатації яких не закінчився та які були втрачені у розмірі 4 420,49 грн.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 14 лютого 2020 року між ним та відповідачем укладено Контракт про проходження служби в Територіальному управлінні Служби судової охорони у м. Києві та Київській області.

Наказом Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області від 23 січня 2024 року № 42 о/с відповідача звільнено зі служби з 23 січня 2024 року згідно з підпунктом 7 пункту 2 розділу ХІІ Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони України, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 04 квітня 2019 року № 1052/0/15-19 на підставі рапорту відповідача (за власним бажанням).

Згідно з довідкою № 5 вартості інших нематеріальних активів, як вказано у позовній заяві, під час звільнення відповідача було виявлено втрату ним майна, а саме, жилет розвантажувальний, інвентарний номер 111410084 у кількості 1 шт, та кайданки (наручники) металеві у складі 1 шт, паспорт на виріб/інструкція 1 шт., ключі 2 гт, інвентарний номер у кількості 1 шт, загальна сума втраченого майна складає 4 113,19 грн.

Згідно довідки розрахунку № 5 на утримання вартості речового майна. Відповідачу було видано майно, термін носіння якого на дату звільнення не закінчився, а саме, шапка-маска зимова 1 шт, шапка маска літня 1 шт, шапка феска (шапка-підшоломник) 1 шт, шапка феска (шапка підшоломник) 1 шт, костюм-дощовик 1 шт, на загальну суму до сплати 307,30 грн.

Посилаючись на пункт 4 розділу V Контракту про проходження служби в Територіальному управлінні Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, у зв`язку з невідшкодуванням вартості майна відповідачем у добровільному порядку, позивач звернувся до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Відповідач будь-яких письмових пояснень, відзиву або заперечень проти позову до суду не надав.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Копія ухвали суду разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримані відповідачем 21 вересня 2024 року, про що свідчить його підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Частиною першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно частини другої статті 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

У частині третій статті 257 КАС України зазначено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи значення даної справи для сторони, обраний та чітко сформульований спосіб захисту, незначну складність справи, незначний обсяг доказів, відсутність необхідності на цій стадії допиту свідків або призначення експертизи, незначну кількість сторін (один позивач та один відповідач), відсутність суспільного інтересу та відсутність заперечень позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справу вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Відповідно до наданої суду копії Витягу з Наказу від 14 лютого 2020 року № 36 о/с «Про особовому складу» ОСОБА_1 прийнято на службу до Служби судової охорони.

Також, 14 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та Територіальним управлінням Служби судової охорони у м. Києві та Київській області укладено контракт про проходження служби в Службі судової охорони, відповідно до якого відповідач прийнятий на службу на посаду контролер ІІ категорії третього взводу охорони підрозділу охорони Вищого антикорупційного суду територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області.

Наказом Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області від 23 січня 2024 року № 42 о/с «Про звільнення старшого лейтенанта Служби судової охорони ОСОБА_1 » старшого лейтенанта Служби судової охорони ОСОБА_1 , заступника командира 4 взводу швидкого реагування підрозділу швидкого реагування з 23 січня 2024 року звільнено зі служби в Служби судової охорони відповідно до підпункту 7 (за власним бажанням) пункту 2 розділу ХІІ Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони в запас Збройних Сил (із постановкою на військовий облік).

Згідно наданої суду копії картки № 743 обліку речового майна особистого користування, розпочатої 09 червня 2020 року та закінченої 23 січня 2024 року, відповідачу 11 лютого 2021 року у тому числі було видане таке спорядження жилет розвантажувальний (інвентарне майно) 111410084/35.

З довідки-розрахунку № 5 на утримання вартості речового майна від 22 січня 2024 року вбачається, що сума коштів, яка має бути сплачена для відшкодування вартості речового майна на день звільнення відповідача складає 307,30 грн за таке майно: шапка-маска зимова 1 штука, шапка-маска літня 1 штука, шапка-феска (шапка-підшоломник) 1 штука, шапка-феска (шапка-підшоломник) 1 штука, костюм-дощовик 1 штука.

Згідно з вказаною довідкою-розрахунком № 5, відповідач ознайомився з цим розрахунком під підпис та просив утримати з належного йому грошового забезпечення вартість зазначеного речового майна у сумі 307,30 грн.

Як вбачається з наданої суду копії довідки № 5 вартості інших нематеріальних активів від 30 січня 2024 року, під час звільнення відповідача було виявлено втрату майна, а саме: жилет розвантажувальний у кількості 1 штука, інвентарний номер 111410084, сумою до утримання 3 374,11 грн, кайданки (наручники) металеві у складі: виріб 1 штука, паспорт на виріб/інструкція 1 штука, ключі 2 штуки, інвентарний номер , вартістю до утримання 739,08 грн, а разом 4 113,19 грн.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно статті 160 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII) підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.

На підставі частин першої та другої статті 161 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна ДСА України.

Частина друга статті 162-1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII визначає, що порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони визначається у відповідному положенні, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04 квітня 2019 року № 1052/0/15-19 затверджено Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (далі - Положення № 1052/0/15-19 (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)).

Відповідно до пункту 19 розділу І Положення № 1052/0/15-19 співробітники забезпечуються одностроєм, знаками розрізнення, жетоном співробітника, спорядженням, спеціальними засобами та зброєю.

Пунктом 20 розділу І Положення № 1052/0/15-19 визначено, що соціальний і правовий захист співробітників та членів їхніх сімей забезпечується відповідно до законодавства. Грошове забезпечення співробітників здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Співробітникам гарантується соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби.

Наказом Служби судової охорони від 27 грудня 2019 року № 282 затверджено Інструкцію із речового забезпечення у Службі судової охорони (далі - Інструкція).

Ця Інструкція визначає завдання, організацію та порядок речового забезпечення співробітників, які проходять службу в центральному органі управління Служби судової охорони та територіальних управліннях Служби; а також порядок зберігання, організації та ведення обліку та списання речового майна, закріпленого в установленому законодавством порядку за Службою (пункт 1.1 розділу І Інструкції).

Пунктом 1.3 розділу 1 Інструкції визначені терміни, зокрема:

- речове майно - предмети обмундирування, взуття, білизни, постільних речей, спеціального та тактичного спорядження, знаки розрізнення, матеріали для пошиття, декоративні тканини й килимові вироби, прапори;

- строк експлуатації (носіння) предметів однострою - час, установлений нормами забезпечення, протягом якого предмет має носитися або перебувати в експлуатації.

Згідно з пунктом 1,7 розділу 1 Інструкції строк носіння (експлуатації) предметів речового майна - час, установлений нормами забезпечення речовим майном співробітників, протягом якого предмет повинен носитися або перебувати в експлуатації.

Згідно з підпунктом 1.7.1 пункту 1.7 розділу 1 Інструкції строки носіння (експлуатації) предметів речового майна особистого користування, що видаються співробітникам (працівникам), обчислюються з дня фактичного отримання визначеного майна, але не раніше виникнення в них права на його отримання та обліковуються за місцем служби в картці обліку речового майна особистого користування.

Пунктом 1.8 розділу 1 Інструкції передбачено, що строки носіння предметів речового майна установлюються наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 812 «Про затвердження норм й зразків належності однострою співробітників Служби судової охорони і правил його носіння».

Відповідно до підпункту 2.3.7 пункту 2.3 розділу 2 Інструкції облік майна особистого користування ведеться в картці обліку речового майна особистого користування.

Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу 2 Інструкції у разі звільнення співробітників Служби з підстав, передбачених п.п. 5-8, 10, 11 п. 2 розділу XII Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 4 квітня 2019 року № 1052/0/15-19 (зі змінами), вартість виданих їм предметів речового майна утримується з урахуванням строків експлуатації (носіння), які не закінчилися, що відображається в довідці-розрахунку на утримання вартості речового майна. Вартість речового майна вираховується з зазначених співробітників пропорційно часу, що минув з дати видачі речового майна до дати підписання наказу про звільнення.

Наведене дозволяє суду дійти висновку, що після звільнення співробітник зобов`язаний відшкодувати вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився.

Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначений Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року № 384 (далі - Порядок № 384).

Згідно з пунктом 17 розділу І Порядку № 384 виплата грошового забезпечення співробітникам за поточний місяць здійснюється щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця.

Судом встановлено, що 23 січня 2024 року відповідача звільнено зі служби відповідно до підпункту 7 пункту 2 розділу ХІІ Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (через службову невідповідність).

Як вже зазначалось судом та вбачається з довідки-розрахунку № 5 від 22 січня 2024 року, відповідач ознайомився з інформацією щодо утримання з належного йому при звільненні грошового забезпечення вартості речового майна у сумі 307,30 грн.

При цьому, суд наголошує, що позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що при здійсненні повного розрахунку при звільненні з відповідачем (23 січня 2024 року), позивач не утримав з його грошового забезпечення зазначену вище суму у 307,30 грн.

Водночас, суд наголошує, що матеріали справи також не містять відомостей щодо ознайомлення відповідача із вартістю втраченого майна у сумі 4 113,19 грн, яка зазначена у довідці № 5 вартості інших нематеріальних активів від 30 січня 2024 року.

Більш того, судом не встановлено, а позивачем не доведено, що відповідачу під час проходження служби в службі судової охорони було видано таке речове майно, як кайданки (наручники) металеві у складі: виріб 1 штука, паспорт на виріб/інструкція 1 штука, ключі 2 штуки, інвентарний номер , оскільки з наданої суду копії картки № 743 обліку речового майна особистого користування, розпочатої 09 червня 2020 року та закінченої 23 січня 2024 року не вбачається, що відповідачу взагалі було видано під час проходження служби речове майно з інвентарний номером .

Крім того, суд наголошує й на тому, що доказів відмови відповідача від добровільного відшкодування коштів у сумі 4 113,19 грн суду не надано.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач повідомлений належним чином про необхідність відшкодування вартості втраченого речового майна, строк носіння яких не закінчився, а також відмовився від добровільного відшкодування цих коштів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що станом на час звернення до суду позивачем у неналежний спосіб виконані умови повідомлення відповідача про необхідність вищезазначеного відшкодування.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Зважаючи, що позивач не скористався своїм правом визначеним чинними нормами КАС України та не надав належні та допустимі докази, які підтверджують факт надсилання та отримання відповідачем повідомлення про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився, а також відмовився від добровільного відшкодування цих коштів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

VI. Судові витрати.

Керуючись частиною другою статті 139 КАС України, суд доходить висновку про відсутність підстав для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-262, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жук Р.В.