Справа № 600/2680/25-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

11 червня 2025 р. м. Чернівці Справа №600/2680/25-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Брезіна Т.М., розглянувши матеріали позову Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецька область до Державної екологічної інспекції Карпатського округу про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції Карпатського регіону від 04.03.2025 №148/04.2-03 щодо проведення перевірки фактів викладених у зверненні громадянки ОСОБА_1 від 12.02.2025р. про вирубку дерев на території дендрологічного парку місцевого значення «Киселівський «Гайдейка»;

- визнати протиправною та скасувати претензію №01-02/1636 від 22.04.2025р. Державної екологічної інспекції Карпатського регіону адресовану голові Веренчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про відшкодування шкоди в сумі 1911224 грн. заподіяної внаслідок незаконної рубки дерев на території дендрологічного парку місцевого значення «Киселівський «Гайдейка».

У відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У контексті з наведеним суд звертає увагу, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає начебто певні положення норм законодавства впливають на його правове становище.

Предметом спору в даній справі є оскарження на проведення перевірки та претензії про відшкодування шкоди в сумі 1911224 грн заподіяної внаслідок незаконної рубки дерев.

Щодо поданого позову про оскарження наказу на проведення перевірки від 04.03.2025 №148/04.2-03, суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 аналізувала можливість скасування наказу про призначення перевірки після її проведення та дійшла такого висновку:

"… у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення."

Суд вважає цей висновок застосовним і до справи, що розглядається.

Отже правомірність дій з призначення та проведення перевірки може бути оцінено судом при вирішенні спору за позовом суб`єкта господарювання про оскарження розпорядчих документів, рішень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №826/4278/14, від 20.02.2018 у справі № 803/1130/17 та від 15.07.2019 у справі №820/11047/15 та від 22.10.2024 р. по справі №380/7526/22.

За таких обставин, враховуючи наведену вище правову позицію Великої Палати Верховного Суду суд дійшов висновку, що оскарження наказу на проведення перевірки без оскарження розпорядчих документів, рішень, прийнятих за результатами проведеної перевірки не порушують прав, свобод або інтересів позивача, що в силу положень ч. 1 ст. 5 КАС України унеможливлює розгляд таких вимог у порядку адміністративного судочинства.

Щодо поданого позову про оскарження претензії про відшкодування збитків, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що оскаржуваною претензією відповідачем запропоновано відшкодувати збитки, які заподіяно державі в розмірі 1911224 грн. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Таким чином, безпосередньо сама претензія не створює жодних правових наслідків для позивача, а тому відповідно не може порушувати його права чи інтереси.

Аналогічна правова позиція застосована Верховним Судом у постановах від 03.12.2021 у справі № 820/7180/16, від 23.10.2019 у справі № 804/6165/16, 19.10.2020 у справі № 420/4129/19), де Верховний Суд висловлював правову позицію щодо того, що вимоги про визнання протиправними та скасування претензій органів Держекоінспекції та дій щодо складання (виставлення) їх не можуть розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Отже, суд звертає увагу, що претензія не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків, тому вона не може бути предметом спору.

Поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку, що подана позовна заява про оскарження наказу на проведення перевірки та оскарження претензії про відшкодування шкоди не підлягає розгляду адміністративним судом, а тому суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративні справі.

На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 4, 19, 20, 171, 170, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати позивачу.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Т.М. Брезіна