Справа № 260/1086/25
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2025 рокум. Ужгород№ 260/1086/25

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

18.02.25 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державної казначейської служби України , яким просить:

-визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код СДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо направлення на медичний огляд медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою визначення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 (РНОКПГІ НОМЕР_2 );

-визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо постановки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на військовий облік не за місцем його перебування на військовому обліку;

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код СДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо утримання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у період з 11.10.2024 по 15.10.2024;

стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 365 (триста шістдесят п`ять) гривень 67 копійок в якості відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.07.2024 позивач вже проходив медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до військової служби, а тому у ІНФОРМАЦІЯ_1 не було підстав для направлення його на повторний медичний огляд військово-лікарською комісією.

До 13.10.2024 позивач перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , а 12.07.2024 пройшов медичний огляд військово- лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За результатами вищезазначеного огляду, позивачу був визначений ступінь придатності до військової служби, а саме: «Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ІНФОРМАЦІЯ_14, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони».

Отже, постанова BЛK у формі довідки №40/92 від 12.07.2024, була дійсною до 12.07.2025, а проводити повторний медичний огляд можна було лише у разі особистого звернення Позивача або за висновками лікарів закладу охорони здоров`я про зміну стану здоров`я Позивача.

Повідомляє суд, що Позивач не звертався з проханням повторного проходження військово-лікарської комісії, адже він був примусово доставлений до приміщення Відповідача 1, а медичний огляд ВЛК взагалі не проходив.

Також, Позивач не звертався до лікарів закладу охорони здоров`я і вони не встановлювали зміну стану здоров`я Позивача. При цьому, Позивач неодноразово повідомляв Відповідача 1 про те, що він вже проходив медичний огляд військово-лікарською комісією, а відмітка про проходження 12.07.2024 медичного огляду була наявна у військовому квитку серії НОМЕР_3 (ст.26), який Позивач мав з собою.

За таких обставин, констатує факт того, що Відповідач 1 достовірно знав про проходження Позивачем медичного огляду 12.07.2024, а тому у нього не було підстав для направлення Позивача на повторний медичний огляд ВЛК, а отже такі дії Відповідача є протиправними.

Враховуючи вищезазначене та те, що Позивач перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 і не міг бути відправлений на повторний медичний огляд ВЛК, його постановка на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_4 є протиправною.

Внаслідок постановки Позивача на військовий облік та направленням його для проходження військово-лікарської комісії була винесена постанова медичної комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.10.2024, яким Позивача було визнано придатним до військової служби.

При цьому, з моменту затримання (11 год. 00 хв. 11.10.2024) до моменту відправлення для проходження курсу базової військової підготовки у військову частину НОМЕР_4 (15.10.2024) Позивач безпідставно і протиправно утримувався Відповідачем 1 під моральним/ фізичним впливом .

Вищезазначені обставини стати підставою для подання Позивачем скарги до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 на вищеописану постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_6 від 13.10.2024 . Водночас, все вищезазначене призвело до мобілізації Позивача та направлення його для проходження курсу базової військової підготовки у військовій частині НОМЕР_4 .

Вказане призвело до надмірних фізичних навантажень на Позивача, у зв`язку з неврахуванням посадовими особами військової частини НОМЕР_4 його реального стану здоров`я.

Враховуючи вищезазначене та факт того, що Позивач після направлення його у військову частину НОМЕР_4 не може за станом здоров`я пройти курс базової військової підготовки та фактично з 26.10.2024 по день подання цієї позовної заяви перебуває на лікуванні, стає зрозуміло, що оскаржувані дії Відповідача 1 призвели до завдання моральної шкоди Позивачу.

20 лютого 2025 року ухвалою ЗОАС відкрито спрощене позовне провадження, якою зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_7 надати суду в термін 7 днів з дня отримання даної ухвали :

- копію направлення ІНФОРМАЦІЯ_1 на проходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , військово-лікарської комісії на визначення ступеня придатності до військової служби (додаток 11 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560);

- копії картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 з метою визначення ступеня придатності до військової служби (додаток 13 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008),

а також інших медичних документів (результати додаткових методів обстеження: загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначення групи крові та резус-належність, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ; результати обстеження спеціалістами: хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, іншими спеціалістами);

- копії документів, на підставі яких ОСОБА_1 було поставлено на облік в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

03 березня 2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позов, відповідно до якого зазначено, що частиною 1 ст. 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку. Відповідно, з абзацом 12 пункту 9 Положення про ІНФОРМАЦІЯ_4, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. N 154, передбачено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до покладених на них завдань: здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку). Отже, дії ІНФОРМАЦІЯ_1 за вказаними вимогами були цілком правомірними, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Позивача було в встановленому порядку направлено для проходження обов`язкового медичного огляду з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

Водночас, на виконання ухвали суду про витребування доказів надаються копії: направлення на медичний огляд ВЛК ОСОБА_1 від 13.10.2024 р. №2488; роздруківка даних з ЕСОЗ щодо ОСОБА_1 від 13.10.2024 р.. картка обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 ; довідка ВЛК №4096 щодо ОСОБА_1 від 13.10.2024 р. №24538.

Щодо надання інших документів і індивідуальних актів щодо ОСОБА_1 повідомляє, що в відповідності до п. 8 Розділу ХІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затверджено наказом Міністерства оборони України 15 вересня 2022 року N 280, на військовослужбовців, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, особові справи, послужні та обліково-послужні картки районні ІНФОРМАЦІЯ_4 пересилають безпосередньо до військових частин, куди направлені військовослужбовці, з урахуванням вимог пунктів 5 - 7 цього розділу.

06 березня 2025 року від Державної казначейської служби України надійшов відзив на позов відповідно до якого зазначено, що вимоги Представника позивача не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими, безпідставними та заявленими до неналежного відповідача, що випливає з наступного. Оскільки, Казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдало (до того ж Представник позивача не вказує на Казначейство як на порушника своїх прав), то відповідно до вимог Конституції України, ЦК кодексу 3 та інших актів законодавства, й обов`язкових висновків Конституційного суду України Казначейство не повинно нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу внаслідок незаконних дій, зокрема, інших державних органів.На підставі вищенаведеного Позивач звернувся до суду з позовною вимогою стягнути з Державного бюджету України на користь Позивача: ? моральної шкоди в розмірі 365,67 грн. Чіткого, повного та обґрунтованого розрахунку по відшкодуванню моральної шкоди в сумі 365,67 грн. Позивачем не надано.Таким чином, посилання позивача на те, що у зв`язку з незаконним притягненням до адміністративної відповідальності Позивачу завдано моральної шкоди не знаходить свого підтвердження ні в тексті позовної заяви, ні в додатках до неї.

10 березня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого зазначено, що Позивач перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 і не міг бути відправлений на повторний медичний огляд ВЛК, його направлення на ВЛК і постановка на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_6 є протиправними, а посилання Відповідача 1 на абз. 9 п. 81 Порядку №560 повторно підтверджує позицію Позивача. Також констатує те, що Відповідач 1 всупереч вимог частини 2 статті 77 КАС України не надав доказів правомірності своїх дій. Також, ВЛК проігнорувало той факт, що за три місяці до медичного огляду (12.07.2024) Позивач вже проходив медичний огляд військово-лікарською комісією і за результатами такого огляду у нього було виявлено хвороби, які необхідно було врахувати при повторному огляді та направити його на відповідні обстеження.Зазаначає, що в даному випадку нести відповідальність має не Відповідач 2, а держава Україна через відповідний орган державної влади, а саме - Державна казначейська служба України. Звертаємо увагу, що Позивача не було притягнуто до адміністративної відповідальності, як стверджує Відповідач 2.

Зазначає, що дії відповідача І , завдали Позивачу страждань та принижень, які супроводжувались такими негативними емоціями як біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність. Все вищенаведене є свідченням порушення у Позивача душевного благополуччя та значного погіршення стану здоров`я, що в свою чергу є доказом заподіяння Позивачу моральної шкоди.

Обставини встановлені судом

12 липня 2024 року ОСОБА_1 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою №40/92 від 12.07.2024 .

За результатами вищезазначеного огляду, Позивачу був поставлений діагноз: «Розповсюджений остеохондроз, спондильоз, спондилоартроз поперекового, грудного та поперекового відділу хребта, протрузії МХД з больовим тораколгічним синдромом. Екструзії МХД. Стеноз корінцевих отворів з компресією нервових корінців та помірним цервікалгічним синдромом попереково-крижовим синдромом. Помірні вертебросташичні та вертебродинамічні порушення з помірним порушенням функції опору та ходи. Атонічний дерматині.»

Враховуючи вищевказаний діагноз, на підставі статті 62б, 236, 57б графи II Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві, ОСОБА_1 був визначений ступінь придатності до військової служби, а саме: «Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ГЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони».

Відмітка про проходження 12.07.2024 медичного огляду наявна у військовому квитку серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 з 19.08.2024 про що зроблено відмітку у військовому квитку серії НОМЕР_3 .

В подальшому близько 11 год. 00 хв. 11.10.2024 на залізничній станції у селі Кострино, Ужгородського району, Закарпатської області Позивача було затримано.

У зв`язку з зазначеним, Позивач звернувся до Національної поліції України на телефонний номер « 102», повідомив про факт незаконного позбавлення волі і утримання та просив прибути посадових осіб Національної поліції України.

Згідно Листа - відповіді ГУ Національної поліції України в Закарпатській області від 11.11.2024 р. на адвокатський запит щодо надання інформації стосовно ОСОБА_1 , встановлено, що у період з 10.10.2024 по 15.10.2024 в інформаційно - комунікаційній системі Інформаційного порталу Національної поліції України (далі - ІКС ІПНП) зареєстровано наступні повідомлення ОСОБА_1 на телефонний номер « 102»:

- 11.10.2024 о 11 год. 12 хв. зареєстровано в ІКС ІПНП підсистемі «СО» відділення поліції № 2 Ужгородського РУП за №3042;

- 11.10.2024 о 15 год. 01 хв. зареєстровано в ІКС ІПНП підсистемі «СО» відділення поліції № 2 Ужгородського РУП за №3050;

- 11.10.2024 о 19 год. 56 хв. зареєстровано в ІКС ІГІНП підсистемі «СО» відділення поліції № 2 Ужгородського РУП за №3054.

На вищевказаними повідомленнями виїзд здійснювали члени слідчо - оперативної групи відділення поліції №2 Ужгородського РУГІ. За результатами опрацювання факт незаконного позбавлення волі не підтвердився, оскільки з пояснень наданих працівниками прикордонної служби, ОСОБА_1 було затримано під час спроби незаконного перетину кордону, відносно нього в порядку визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення застосовано адміністративне затримання та в подальшому складено адміністративні матеріали, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204 - 1 КУпАП.

Також проінформовано, що на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 не надав для перевірки військово - облікові документи, у зв`язку з чим був доставлений до відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних. Протокол про адміністративне затримання відносно ОСОБА_1 працівниками поліції не складався, оскільки адміністративне затримання відносно нього не застосовувалось

Також, щодо Позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРу №144379 від 11 жовтня 2024 року, яким йому інкриміновано спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон з України в Словацьку Республіку, в умовах воєнного стану, і такі його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 12.12.2024 у справі №298/1951/24 закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

13 жовтня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 було направлено на медичний огляд ВЛК з метою визначення придатності для проходження військової служби по мобілізації , що стверджується відповідним направленням №2488.

У направленні № 2488 від 13.10.2024 року на медичний огляд, підписаного начальником ІНФОРМАЦІЯ_9 відсутня інормація щодо того , яким ІНФОРМАЦІЯ_14 прийняти на військову службу , попередній діагноз, відсутній підпис позивача, міститься напис "відмова".

13 жовтня 2024 року позаштатною військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено медичний огляд ОСОБА_1 .

Зі змісту картки обстеження та медичного огляду позаштатної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.10.2024 слідує, що ОСОБА_1 за результатами проведення медичного огляду визнаний здоровим, придатним до проходження військової служби. Відповідно до картки обстеження та медичного огляду позивача проведено медичне обстеження спеціалістами: терапевт; хірург; невропатолог; офтальмолог; ЛОР; психіатр. Розділ 9 - не містить жодної інфомації.

В розділі 11 відсутній підпис обстежуваного.

Відповідно до довідки № 4096 військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.10.2024 №24538, ОСОБА_1 визнаний придатним до проходження військової служби.

Підпис позивача про ознайомлення з постановою ВЛК - відсутній.

На підставі поіменного списку військовозобовязаних , які призвані ІНФОРМАЦІЯ_2 і відправлені у складі команди № НОМЕР_4 від 13.10.2024 №24578. наказом командира Військової частини НОМЕР_4 від 15.10.2024 №298, зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення, 15 жовтня 2024 року: рядового ОСОБА_1 призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_10 , з 15 жовтня 2024 року зарахувати до списків особового складу частини на всі види забезпечення, і вважати таким, що з 15 жовтня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2470 гривень на місяць, шпк «солдат».

Вищезазначені обставини стати підставою для подання Позивачем скарги до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 на вищеописану постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_6 від 13.10.2024 .

Мотиви та норми права застосовані судом

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для:

- оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних),

- приписки,

- проходження медичного огляду,

направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Громадяни України, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які раніше не проходили військову службу в Збройних Силах України, інших військових формуваннях, проходять курс базової загальновійськової підготовки тривалістю не менше ніж один місяць.

Згідно з ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані:

-з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період;

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:

1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;

3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

4) місце, день і час явки за викликом;

5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;

6) реєстраційний номер повістки;

7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.

Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.

1. Судом встановлено відсутність повістки про виклик позивача та відсутність факту самостійного відвідування позивачем ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є порушенням вищевказаного Закону.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Цей порядок визначає:

механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період;

порядок оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил України, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України чи відповідного підрозділу розвідувальних органів України;

процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи;

порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення;

організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів;

процедури оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;

механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 затверджено

ПОРЯДОК проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до п.15 Порядку керівники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження відповідного керівника обласного (Київського та ІНФОРМАЦІЯ_11 з визначеними строками та обсягами призову резервістів та військовозобов`язаних:

ініціюють невідкладне проведення координаційної наради з метою визначення посадовим особам територіальних громад, керівникам правоохоронних органів (підприємств, установ, організацій за необхідністю), закладів охорони здоров`я завдань з організації та проведення заходів мобілізації, проведення призову резервістів та військовозобов`язаних на підпорядкованій адміністративній території;

готують пропозиції до розпорядження голови (начальника) районної держадміністрації (військової адміністрації) щодо розгортання та організації роботи пунктів управління заходами мобілізації, груп контролю, дільниць оповіщення, створення груп оповіщення, організації медичних оглядів, потреби у матеріальних, фінансових ресурсах, відчуженні (вилученні) майна, приміщень, будівель, земельних ділянок, забезпечення автомобільним транспортом та пально-мастильними матеріалами в інтересах проведення заходів мобілізації;

здійснюють розподіл обсягів призову (вилучення) мобілізаційних ресурсів між територіальними громадами, підприємствами, установами та організаціями;

доставляють до виконавчих комітетів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, підприємств, установ, організацій, управителів багатоквартирних будинків розпорядження начальника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів оповіщення резервістів та військовозобов`язаних разом із повістками про їх виклик до такого центру;

видають наказ керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про призначення представників такого центру, уповноважених проводити перевірку військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років та вручати повістки резервістам та військовозобов`язаним;

організовують проведення уповноваженими представниками районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки перевірок в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі);

здійснюють оповіщення резервістів та військовозобов`язаних у складі груп оповіщення, до складу яких залучаються представники структурних підрозділів районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, селищних, сільських рад, підприємств, установ, організацій, представники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки і поліцейські;

звертаються до територіального органу (підрозділу) поліції для адміністративного затримання та доставлення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

вживають заходів разом з представниками територіальних органів (підрозділів) поліції до адміністративного затримання та доставляння до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які відмовляються від отримання повісток або порушили правила військового обліку;

здійснюють оформлення призову резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період;

контролюють виконання заходів оповіщення, збору, призову та відправлення призваних на військову службу під час мобілізації громадян до місць проходження військової служби;

інформують керівників районної, міської держадміністрації (військової адміністрації), обласного ( ІНФОРМАЦІЯ_11 про проблемні питання виконання заходів мобілізації, призову резервістів та військовозобов`язаних на адміністративній території та надають пропозиції щодо шляхів їх вирішення;

беруть участь у координаційних нарадах щодо виконання заходів мобілізації, в обговоренні проблемних питань та шляхів їх вирішення;

повідомляють територіальному органу (підрозділу) поліції про факти, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення громадянами, які ухиляються від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

2. Судом встановлено, що представник відповідача не звертався територіального органу (підрозділу) поліції для адміністративного затримання та доставлення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно п. 17. Порядку 560 керівники органів охорони державного кордону (крім авіаційної частини) або його структурних підрозділів з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження про проведення заходів мобілізації відповідного голови (начальника) обласної, Київської та Севастопольської міської, районної держадміністрації (військової адміністрації):

організовують проведення представниками органів охорони державного кордону або їх структурних підрозділів перевірок в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу, у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України;

відмовляють у перетині державного кордону (на виїзд з України) на пунктах пропуску через державний кордон України особам чоловічої статі віком від 18 до 60 років:

у разі відсутності у таких осіб військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі);

якщо в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів містяться відомості про подання такої особи щодо розшуку в Національну поліцію;

викликають поліцейського для здійснення адміністративного затримання особи та її доставлення до найближчого територіального центру комплектування та соціальної підтримки у разі наявності в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про подання такої особи щодо розшуку в Національну поліцію.

Однак, судовим рішенням, а саме: Постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 12 листопада 2024 року у справі № 298/1951/24 закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 КпАП України, якою передбачено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади .

3.

Отже представники 94 прикдордонного закону не викликали поліцейського для здійснення адміністративного затримання позивача та доставлення його до найближчого територіального центру комплектування та соціальної підтримки у разі наявності в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про подання такої особи щодо розшуку в Національну поліцію.

Відповідно до п. 21. Порядку 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

4.

Отже, судом встановлено, що вищевказаний виклик , яким встановлено обовязок для позивача зявитися до відповідача для взяття на військовий облік та проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби- - відсутній.

5.

Пунктом 25 Порядку 560 встановлено , що громадяни чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі) та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до змісту Постанови Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 12 листопада 2024 року у справі № 298/1951/24 та копії військового квитка , доданого позивачем до позову, військовий квиток був у наявності позивача станом на 11.10.2024 року, що виключає порушення позивачем вищевказаної вимоги Порядку 560.

6.

Пунктом 27 Порядку 560 встановлено, що під час мобілізації громадяни викликаються з метою:

1) до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів:

взяття на військовий облік;

проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки);

призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби;

2) до відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ:

проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;

призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Пунктом 28 Порядку 560 встановлено , що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

29. У повістці зазначаються:

прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

найменування районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіонального органу СБУ, що видав повістку;

мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;

місце, день і час явки за викликом;

найменування посади, власне ім`я та прізвище, підпис посадової особи, яка видала повістку, та дата її підписання - для повісток, оформлених на бланку. Такі повістки скріплюються гербовою печаткою;

прізвище та власне ім`я керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, дата накладення кваліфікованого електронного підпису - для повісток, сформованих за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

реєстраційний номер повістки;

роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

У разі оформлення повістки на бланку керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу засвідчує її особистим підписом та скріплює гербовою печаткою.

Реєстраційний номер повістки фіксується в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів

Згідно п. 35 Порядку 560 представники, уповноважені вручати повістки, здійснюють оповіщення громадян як самостійно, так і у складі груп оповіщення.

Вручення повісток резервістам та військовозобов`язаним здійснюється цілодобово за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, на пунктах пропуску (блок-постах), пунктах пропуску через державний кордон України.

Судом встановлено факт відсутності виклику та його форми у вигляді повістки у відповідності до вищевказаних вимог Порядку 560 , доказів її наявності відповідач не надав. і під час судового розгляду позивач не має зареєстрованого місця проживання в м. Ужгороді та в Закарпатській області .

Водночас судом встановлено , що позивач мешкає в місті Києві , і згідно військового квитка Серія НОМЕР_5 зарахований в запас 16.05.2001 року ІНФОРМАЦІЯ_12 , а 14.08.24 року взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Однак відповідач знову взяв його на військовий облік без факту зняття з попереднього місця обліку , що не передбачено Порядком 560 .

Крім того в Розділі 7 військового квитка міститься запис від 12.07.2024 року , я кому зазначено , що комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 придатний до служби у військових частинах забезпечення, ІНФОРМАЦІЯ_14, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони».

Згідно з п. 1.2 розділу І «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти, ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв; осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Відповідно до п. 3.1, 3.8 розділу ІІ «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ІНФОРМАЦІЯ_14 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_14 на збірних пунктах районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_14 або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_14.

Постанова ВЛК районних, міських ІНФОРМАЦІЯ_14 про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду. Якщо в стані здоров`я військовозобов`язаного, за його зверненням або висновками лікарів закладу охорони здоров`я виникни зміни, то за направленням керівника ІНФОРМАЦІЯ_14 проводиться повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

Отже, судом встановлено , що постанова BЛK у формі довідки №40/92 від 12.07.2024, була дійсною до 12.07.2025, а проводити повторний медичний огляд можна було лише у разі особистого звернення Позивача або за висновками лікарів закладу охорони здоров`я про зміну стану здоров`я Позивача.

Судом встановлено , що Позивач не звертався з проханням повторного проходження військово-лікарської комісії, також, Позивач не звертався до лікарів закладу охорони здоров`я і вони не встановлювали зміну стану здоров'я Позивача. Протилежного під час розгляду справи не доведено.

Так, 18 травня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку».

Зокрема, вищезазначеним нормативно-правовим актом внеслись зміни в статтю 22 Закону України «Про мобілізацію і мобілізаційну підготовку», якою було зобов`язано військовозобов`язаних уточнити свої облікові дані протягом 60 днів через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

На виконання вимог вищезазначених норм, 12.07.2024 позивач оновив свої облікові дані в 2 відділі Звенигородського ІНФОРМАЦІЯ_4 та пройшов там медичну комісію з метою визначення ступеня придатності.

Водночас, відповідно до пункту 81 Порядку №560 у разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_15, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням па військово лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Отже, військовозобов`язаний береться на військовий облік не за місцем його перебування на військовому обліку лише перед його направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Водночас, як вже було встановлено вище, Відповідач 1 безпідставно направив Позивача на повторний медичний огляд ВЛК, адже 12.07.2024 Позивач вже проходив медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

В цьому контексті, важливо зазначити, що Позивач виконав вимоги Положення N« 402 щодо проходження медичного огляду ВЛК та вимоги Закону України «Про мобілізацію і мобілізаційну підготовку» щодо оновлення військово-облікових даних

Враховуючи вищезазначене та те, що Позивач перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 і не міг бути відправлений на повторний медичний огляд ВЛК, його постановка на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_6 є протиправною.

Щодо вимоги про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо утримання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у період з 11.10.2024 по 15.10.2024, то суд зазначає наступне.

Стаття 146 ККУ визначає склад такого правопорушення як незаконне позбавлення волі або викрадення людини..........................................

Пунктом 2 ч. 2 ст. 19 КАСУ встановлено, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Отже , спосіб захисту, який обрав позивач даній частині - є помилковим , і дана вимога задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 365 грн.67 копійок суд констатує наступне.

У відповідності до ч 5 ст. 21 КАСУ вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Приписами статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої суб`єктом владних повноважень, сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17.

Зокрема, суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49).

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52).

Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56).

Відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.

У розвиток цих положень, у постанові від 27.11.2019 у справі №750/6330/17 Верховний Суд звернув увагу на те, що виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір (п. 51).

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам (п. 53).

З огляду на характер правовідносин між людиною і державою (в особі органу державної влади чи органу місцевого самоврядування), з метою забезпечення реального та ефективного захисту прав людини, у справах адміністративного судочинства саме на суб`єкта владних повноважень-відповідача покладається тягар спростування факту заподіяння моральної шкоди та доведення неадекватності (нерозумність, несправедливість) її розміру, визначеного позивачем (п. 54).

Відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями відповідача має на меті як компенсацію потерпілому завданих збитків, так і запобігання вчиненню суб`єктом владних повноважень такого у майбутньому, зокрема, шляхом здійснення превентивних заходів для удосконалення виконання своїх функцій, спрямованих на захист прав та інтересів людини.

У звязку з наведеним, суд дійшов висновку, що мотиви та обгрунтування позивача про нанесення йому моральної шкоди у сумі вартості проїзного квитка з Києва до Кострино, , є підставними з огляду на протиправність дій відповідача та причинно-наслідковий зв`язок цих дій та душевних страждань позивача.

При вирішенні порядку відшкодування шкоди, суд враховує, що моральна шкода у визначеному розмірі 1000 грн. повинна стягуватися з Державного бюджету України, що відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 червня 2018 року у справі №910/23967/16 (провадження №12-110гс18), в якій вказано, що резолютивні частини рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання.

Водночас, з урахуванням того, що саме на державу покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав.

Держава бере участь у справі як відповідач через відповідні органи державної влади, зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду. Разом із тим, залучення або ж незалучення до участі у таких категоріях спорів Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ) чи її територіального органу не впливає на правильність визначення належного відповідача у справі, оскільки відповідачем є держава, а не ДКСУ чи її територіальний орган.

Порядок виконання судових рішень про стягнення коштів з державного органу визначений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 5 червня 2012 року № 4901-VI, яким встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

ДКСУ та її територіальний орган можуть бути залучені до участі у справі з метою забезпечення завдань цивільного судочинства, однак їх незалучення не може бути підставою для відмови у позові.

Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №242/4741/16-ц, у постановах Верховного Суду: від 24 березня 2020 року в справі №818/607/17, від 12 серпня 2020 року в справі №761/7165/17.

Отже на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, з врахуванням обовязку відповідача довести правомірність своїх дій та рішень, які не відповідали критеріям ч. 2 ст. 2 КАСУ суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 242-245 КАСУ суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Державної казначейської служби України - задовольнити частково

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код СДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо направлення на медичний огляд медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою визначення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо постановки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на військовий облік не за місцем його перебування на військовому обліку.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_1 ) з Державного бюджету України 365 гривень 67 копійок моральної шкоди.

Стяянути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_1 ) з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код СДРПОУ НОМЕР_1 сплачений судовий збір в розмірі 3699 гривень 41 копйку.

В решті позовних вимог- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів.

СуддяЗ.Б.Плеханова