Справа № 380/11226/22
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2025 рокум. ДніпроСправа № 380/11226/22

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Чернявської Т.І.,

за участю

секретаря судового засідання Пономарьової О.І.

та

представників сторін:

від позивача - адвокат Павликівський В.І.

(довіреність від 26.12.2024 № 60-13149/24)

від відповідача - не прибув

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - позивач) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якому позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви від 2 травня 2025 року б/н, просить:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Метлушенко Г.О. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 24 червня 2022 року ВП № 67188223;

- скасувати постанову про накладення штрафу від 24 червня 2022 року ВП № 67188223, винесену старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Метлушенко Г.О., відповідно до якої на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб накладено штраф в розмірі 10200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Метлушенко Г.О. від 24 червня 2022 року ВП № 67188223 про накладення штрафу на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб накладено штраф у розмірі 10200,00 грн за невиконання без поважних причин рішення суду, при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області у справі № 456/820/19, про зобов`язання Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів додатково включивши вимоги ОСОБА_1 на суму 112142,81 грн.

Позивач вважає дії державного виконавця щодо винесення спірної постанови протиправними з огляду на таке.

На підставі постанови правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банку» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

Постановою правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 прийнято рішення «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк».

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк».

Позивач зазначає, що статтями 45, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» регламентовано чіткий порядок звернення кредиторів із вимогами про забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема, щодо включення їх до реєстру кредиторів на повернення банківських вкладів у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, та правові підстави задоволення Фондом таких вимог.

Крім того, згідно з пунктом 4.25 розділу 4 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 5 липня 2012 року № 2 (далі Положення № 2), реєстр вимог подається до Фонду на пронумерованих, прошнурованих (прошитих) аркушах та засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку і відбитком печатки банку.

Згідно з пунктом 4.26 Положення № 2 реєстр акцептованих вимог кредиторів підлягає затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Відповідно до змісту пункту 4.31 Положення № 2 у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили.

За змістом частини третьої статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

З урахуванням того, що уповноваженій особі було делеговано функції зі здійснення процедури ліквідації Банку, системний аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що до повноважень:

- уповноваженої особи Фонду належить вирішення питання щодо визначення суми заборгованості кожному кредитору та віднесення вимоги до певної черги погашення;

- колегіального органу - виконавчої дирекції Фонду належить питання щодо затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів та змін до нього.

При цьому, затвердження такого реєстру та змін до нього відбувається на підставі відомостей, поданих уповноваженою особою Фонду.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 3 вересня 2020 року № 1627 з 7 вересня 2020 року відкликано повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», делеговані Луньо Іллі Вікторовичу рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22 червня 2020 року № 1175 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі БАНК».

Відповідно до зазначеного рішення управління майном (активами) Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» та задоволення вимог його кредиторів здійснюється Фондом безпосередньо на час існування обставин, що унеможливлюють здійснення продажу майна (активів) банку та задоволення вимог кредиторів.

Рішення від 3 вересня 2020 року № 1627 прийняте з метою виконання всіх заходів, пов`язаних з ліквідацією Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», передбачених Законом, та на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, статті 48 Закону, підпункту 2 пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 13 травня 2020 року № 590-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності».

Крім того, на дату прийняття рішення виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб сформовано ліквідаційний баланс Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», що, в свою чергу, унеможливлює виконання судового рішення.

З посиланням на положення статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», позивач вказує, що необхідною умовою для винесення постанови про накладення штрафу на боржника є встановлення державним виконавцем певного факту, зокрема, факту того, що відсутні поважні причини такого невиконання. Державний виконавець вправі накладати штраф лише в разі невиконання рішення суду без поважних причин. Натомість, саме в результаті ігнорування старшим державним виконавцем Метлушенко Г.О. процедури прийняття та задоволення вимог кредиторів банку, що визначені статтями 45, 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тобто, поважності причин неможливості виконати рішення суду без дотримання певної процедури), було порушено законні права та інтереси Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», виведення з ринку якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо, - у виконавчому провадженні винесено протиправну та безпідставну постанову про накладення штрафу від 24 червня 2022 року ВП № 67188223, яка підлягає скасуванню.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», виведення з ринку здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо, до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення штрафу, передано для розгляду до Окружного адміністративного суду м. Києва (01051, м. Київ, вул. Болбочана Петра, 8, корпус 1) (арк. спр. 22-23).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 жовтня 2022 року позовну заяву залишено без руху (арк. спр. 30).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 листопада 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі; визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (арк. спр. 41-42).

Законом України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до положень абзаців другого-четвертого пункту 2 розділу ІІ Закону № 2825-IX до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим цього пункту.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно-правових спорах, наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок № 399).

На виконання положень Закону № 2825-IX та відповідно до Порядку № 399 цю справу передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалами Луганського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року:

- прийнято адміністративну справу до провадження; вирішено розглядати справу спочатку з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтями 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України);

- позовну заяву залишено без руху; запропоновано позивачу протягом 5-ти (п`яти) календарних днів з дати отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви та надати суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд»: позовну заяву, оформлену з дотриманням вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, з доказами її надіслання до електронного кабінету відповідача; заяву про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим адміністративним позовом; документ про сплату судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Ухвалою від 9 травня 2025 року продовжено розгляд справи № 380/11226/22 за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу; визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу; призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 28 травня 2025 року о 13 год. 00 хв. у приміщенні суду за адресою: вул. Академіка Янгеля, буд. 4, м. Дніпро.

Ухвалою від 26 травня 2025 року задоволено заяву адвоката Павликівського Володимира Івановича про участь представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі № 640/5523/22 та забезпечено участь адвоката Павликівського Володимира Івановича у судовому засіданні, призначеному на 28 травня 2025 року о 13 год. 00 хв., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням Підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (https://vkz.court.gov.ua) відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21.

Ухвалою від 28 травня 2025 року зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом 5-ти (п`яти) календарних днів з дати отримання цієї ухвали надати суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30 листопада 2020 року № 2029 «Про затвердження ліквідаційного балансу та Звіту про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «ВіЕйБі Банк», продовжено строк розгляду справи на двадцять днів, оголошено перерву у судовому засіданні до 9 червня 2025 року до 13 год. 30 хв., судове засідання продовжено у приміщенні суду за адресою: вул. Академіка Янгеля, буд. 4, м. Дніпро.

Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Представник позивача у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним в уточненій позовній заяві від 2 травня 2025 року б/н.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином в порядку, визначеному статтею 268 КАС України, про що свідчать довідки про доставку електронного документа.

Клопотанням від 15 листопада 2022 року б/н відповідач просив розглянути справу за відсутності його представника (арк. спр. 45).

Абзацом першим частини четвертої статті 287 КАС України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець (частина третя статті 287 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (частина друга статті 268 КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у змішаній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

Публічне акціонерне товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (скорочене найменування ПАТ «ВіЕйБі Банк», ідентифікаційний код 19017842, місцезнаходження: вул. Дегтярівська, буд. 27-Т, м. Київ, 04119) є юридичною особою, з 31 березня 2015 року перебуває в стані припинення в результаті ліквідації, що підтверджується відповіддю з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25 квітня 2025 року за № 1323334.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 3 вересня 2020 року № 1627 «Про деякі питання ліквідації ПАТ «ВіЕйБі БАНК» з метою завершення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», а також припинення його як юридичної особи, відповідно до пункту 2 частини п`ятої та частини шостої статті 12, частини першої статті 35, статей 37, 38, 48, частин третьої та четвертої статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», підпункту 2 пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 13 травня 2020 року № 590- IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізмів регулювання банківської діяльності» серед іншого відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», делеговані Луньо Іллі Вікторовичу рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22 червня 2020 року № 1175 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі БАНК», та вирішено здійснювати управління майном (активами) ПАТ «ВіЕйБі БАНК» та задоволення вимог його кредиторів на час існування обставин, що унеможливлюють здійснення продажу майна (активів) банку та задоволення вимог кредиторів Фондом безпосередньо.

Рішенням від 30 листопада 2020 року № 2029 «Про затвердження ліквідаційного балансу та Звіту про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «ВіЕйБі БАНК» з метою завершення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та припинення банку як юридичної особи, керуючись пунктом 15 частини п`ятої статті 12 та статтею 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) серед іншого затвердила ліквідаційний баланс станом на 12 листопада 2020 року та Звіт про виконання ліквідаційної процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі БАНК».

5 жовтня 2021 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області Боженку Тарасу Геннадійовичу у справі № 456/820/19 видано виконавчий лист про зобов`язання ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» включити вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь з ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2015 року у справі № 456/4510/15-ц на суму 5043,23 дол. США, що еквівалентно 112142,81 грн до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», як таких що підлягають задоволенню у четверту чергу та подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у встановленому законом порядку відповідні зміни до кредиторських вимог четвертої черги у реєстрі акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» для затвердження їх виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (арк. спр. 48).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 6 жовтня 2021 року постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20 жовтня 2021 року ВП № 67188223 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області у справі № 456/820/19, про зобов`язання ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» включити вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь з ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2015 року у справі № 456/4510/15-ц на суму 5043,23 дол. США, що еквівалентно 112142,81 грн до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», як таких що підлягають задоволенню у четверту чергу та подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у встановленому законом порядку відповідні зміни до кредиторських вимог четвертої черги у реєстрі акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» для затвердження їх виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (арк. спр. 47, 70).

Заявою від 3 листопада 2021 року № 112-49-321/21 позивач просив відповідача закінчити виконавче провадження ВП № 67188223, оскільки боржником у виконавчому провадженні визначено неплатоспроможний банк (арк. спр. 73-75).

Листом від 6 грудня 2021 року б/н начальник Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив позивачу про те, що у державного виконавця відсутні законні підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 67188223 відповідно до вимог пунктів 4 та 19 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржником у виконавчому провадженні є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», а не Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (арк. спр. 53).

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 31 травня 2022 року ВП № 67188223 за невиконання рішення суду на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в собі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф у розмірі 5100,00 грн (арк. спр. 102-103).

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24 червня 2022 року ВП № 67188223 за невиконання рішення суду на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в собі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф у розмірі 10200,00 грн (арк. спр. 107).

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24 червня 2022 року ВП № 67188223 на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області у справі № 456/820/19, про зобов`язання ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» включити вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь з ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2015 року у справі № 456/4510/15-ц на суму 5043,23 дол. США, що еквівалентно 112142,81 грн до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», як таких що підлягають задоволенню у четверту чергу та подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у встановленому законом порядку відповідні зміни до кредиторських вимог четвертої черги у реєстрі акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» для затвердження їх виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, закінчено (арк. спр. 109).

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 лютого 2023 року у справі № 456/820/19, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 30 червня 2023 року, скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 24 червня 2022 року старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Метлущенко Ганни Олександрівни винесену у виконавчому провадженні ВП № 67188223.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 жовтня 2023 року у справі № 456/820/19, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 28 березня 2024 року, відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ «Віейбі Банк» з ринку, Шевченківський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 січня 2024 року у справі № 456/820/19, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року, відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Віейбі Банк», виведення якого з ринку здійснюється Фондом гарантування вкладів безпосередньо, заінтересована особа ОСОБА_1 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з Інформацією про виконавче провадження ВП № 67188223 з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 25 квітня 2025 року та від 26 травня 2025 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області у справі № 456/820/19, про зобов`язання ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» включити вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь з ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2015 року у справі № 456/4510/15-ц на суму 5043,23 дол. США, що еквівалентно 112142,81 грн до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», як таких що підлягають задоволенню у четверту чергу та подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у встановленому законом порядку відповідні зміни до кредиторських вимог четвертої черги у реєстрі акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» для затвердження їх виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, закінчено на підставі пункту 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано позовні вимоги, суд виходить з такого.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначає стаття 287 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 2 лютого 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

За визначенням статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Пунктом 5 частини п`ятої статті 19 Закону № 1404-VIII регламентовано, що боржник зобов`язаний надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (абзац перший частини шостої).

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону № 1404-VIII, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/22631/17, від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19 та від 22 квітня 2021 року у справі № 1440/2242/18.

Разом з цим, суд вважає за необхідне вказати на те, що згідно з пунктом 5 частини п`ятої статті 19 Закону № 1404-VIII боржник зобов`язаний надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон № 4452-VI в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно з пунктом 12 частини п`ятої статті 12 Закону № 4452-VI виконавча дирекція Фонду має такі повноваження при здійсненні тимчасової адміністрації та ліквідації банків: визначає порядок складання та затверджує реєстр акцептованих вимог кредиторів.

Частиною п`ятою статті 45 Закону № 4452-VI передбачено:

протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються (абзац перший);

у випадку ліквідації банку, який має зобов`язання за облігаціями, адміністратор за випуском облігацій, що є кредитором для цілей цього Закону, заявляє Фонду про вимогу до такого банку в інтересах всіх власників облігацій відповідного випуску. Така вимога адміністратора за випуском облігацій в інтересах всіх власників облігацій одного випуску розглядається як єдина вимога кредитора. При цьому ідентифікація кожного власника облігацій не вимагається (абзац другий);

у разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду (абзац третій).

Статтею 48 Закону № 4452-VI визначені повноваження Фонду під час здійснення ліквідації банку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 48 Закону № 4452-VI Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: здійснює повноваження органів управління банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду (частина третя статті 49 Закону № 4452-VI).

Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21 серпня 2017 року № 3711 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 7 вересня 2017 року за № 1104/30972 (далі Положення № 3711 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), регулює процедури, що виникають в процесі виконання дій щодо визначення суми заборгованості кожному кредитору, віднесення вимог кредиторів до певної черги, відхилення вимог кредиторів у разі непідтвердження їх фактичними даними, складання реєстру акцептованих вимог кредиторів, внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів, а також порядок задоволення вимог кредиторів банку, що ліквідується. Дія Положення № 3711 поширюється на всі банки, що знаходяться в управлінні Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) та щодо яких Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Розділом VII Положення № 3711 врегульовані питання щодо внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Так, підпунктом 1 пункту 1 розділу VII «Внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів» Положення № 3711 закріплено, що підставами для внесення до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів змін, які підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду, є: рішення суду, яке набрало законної сили (у тому числі рішення судів, які набрали законної сили після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторів, визначеного статтею 49 Закону), за яким, зокрема, виникають зобов`язання банку перед кредиторами, що виникли до дня початку процедури ліквідації.

Також нормами пункту 1 розділу VII «Внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів» Положення № 3711 регламентовано:

внесення змін до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється на підставі заяви кредитора про кредиторські вимоги до банку, додатком до якої в обов`язковому порядку має бути копія рішення суду, належним чином засвідчена, з відміткою суду про дату набрання рішенням суду законної сили;

підставою для звернення щодо внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів є оригінал виконавчого листа, що надсилається до уповноваженої особи Фонду відповідно до вимог частини четвертої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із закінченням виконавчого провадження на підставі прийнятого Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Відповідно до пункту 4 розділу VII «Внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів» Положення № 3711 належним чином оформлені та підписані зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів подаються супровідним листом до відповідального за перевірку даних реєстру структурного підрозділу Фонду разом з такими документами: пояснення підстав щодо внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів; копії заяв кредиторів та копії документів, що підтверджують обґрунтування підстав для внесення змін.

Отже, з аналізу вищенаведених норм Положення № 3711 слідує, що у межах спірних правовідносин стягувач у виконавчому провадженні ВП № 67188223 ОСОБА_1 для внесення змін до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, повинен був подати заяву про кредиторські вимоги до банку, додатком до якої в обов`язковому порядку має бути копія рішення суду, належним чином засвідчена, з відміткою суду про дату набрання рішенням суду законної сили.

У судовому засіданні представник позивача надав суду пояснення, що стягувач не подавав заяву про кредиторські вимоги до банку, додатком до якої в обов`язковому порядку має бути копія рішення суду, належним чином засвідчена, з відміткою суду про дату набрання рішенням суду законної сили, що унеможливлює виконання судового рішення про внесення змін до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Згідно з статтею 53 Закону № 4452-VI:

для завершення ліквідаційної процедури банку Фонд має право виставити на реалізацію майно (активи) банку, що залишилися нереалізованими, шляхом проведення відкритого конкурсу (аукціону) без обмеження мінімальної ціни продажу, що передбачено цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду (частина перша);

за результатами проведення ліквідації банку Фонд складає ліквідаційний баланс та звіт, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду. Звіт складається відповідно до нормативно-правових актів Фонду і має містити, зокрема, відомості про реалізацію майна банку та задоволення вимог кредиторів та/або вичерпання можливостей здійснення заходів, спрямованих на задоволення вимог кредиторів (частина друга);

ліквідаційна процедура банку вважається завершеною з моменту затвердження ліквідаційного балансу, а банк ліквідованим - з моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (частина третя).

Абзацом тринадцятим частини першої статті 52 Закону № 4452-VI передбачено, що вимоги до банку, не задоволені в результаті ліквідаційної процедури та продажу майна (активів) банку на дату складення ліквідаційного балансу, вважаються погашеними.

Таким чином, ліквідаційна процедура банку вважається завершеною з моменту затвердження ліквідаційного балансу, відповідно, вимоги до банку, не задоволені в результаті ліквідаційної процедури та продажу майна (активів) банку на дату складення ліквідаційного балансу, вважаються погашеними.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з метою завершення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та припинення банку як юридичної особи рішенням від 30 листопада 2020 року № 2029 «Про затвердження ліквідаційного балансу та Звіту про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «ВіЕйБі БАНК» затвердила ліквідаційний баланс станом на 12 листопада 2020 року та Звіт про виконання ліквідаційної процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі БАНК».

Таким чином, на момент відкриття державним виконавцем виконавчого провадження ВП № 67188223 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області у справі № 456/820/19, про зобов`язання ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» включити вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь з ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості за рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2015 року у справі № 456/4510/15-ц на суму 5043,23 дол. США, що еквівалентно 112142,81 грн до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», як таких що підлягають задоволенню у четверту чергу та подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у встановленому законом порядку відповідні зміни до кредиторських вимог четвертої черги у реєстрі акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк» для затвердження їх виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ліквідаційна процедура Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» була завершена.

В контексті викладених норм Законів № 1404-VIII та № 4452-VI суд дійшов висновку, що завершення ліквідаційної процедури Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» є об`єктивною причиною, яка унеможливлює чи ускладнює виконання рішення.

Зважаючи на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 20 жовтня 2021 року ВП № 67188223 прийнята державним виконавцем після затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідаційного балансу та звіту про виконання ліквідаційної процедури Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваної постанови від 24 червня 2022 року ВП № 67188223 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн критеріям правомірності рішення, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Аналізуючи положення КАС України, суд дійшов висновку, що одним з визначальних моментів щодо права на звернення особи до суду є факт наявного порушення її прав з боку суб`єкта владних повноважень.

Дії державного виконавця з винесення спірної постанови про накладення штрафу здійснені на виконання положень Закону № 1404-VIII та в межах компетенції державного виконавця.

Оскільки позивач всупереч встановленому законом обов`язку після відкриття спірного виконавчого провадження не надав державному виконавцю пояснення за фактом невиконання рішення з наведенням причин, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення (щодо неподання стягувачем заяви про кредиторські вимоги до банку, додатком до якої в обов`язковому порядку має бути копія рішення суду, належним чином засвідчена, з відміткою суду про дату набрання рішенням суду законної сили, та прийняття Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 30 листопада 2020 року № 2029 «Про затвердження ліквідаційного балансу та Звіту про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «ВіЕйБі БАНК», яким затверджено ліквідаційний баланс станом на 12 листопада 2020 року та Звіт про виконання ліквідаційної процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі БАНК»), правові підстави для визнання протиправними дій старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Метлушенко Г.О. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 24 червня 2022 року ВП № 67188223 відсутні.

Також суд зазначає, що самі по собі дії відповідача не тягнуть для позивача настання будь-яких негативних наслідків, відповідно, такий спосіб захисту, як визнання їх протиправними, жодним чином не сприятиме відновленню прав позивача. Тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї вимоги позивача.

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із прийняттям державним виконавцем постанови (рішення) про накладення штрафу, а не з діями, вчиненими останнім з метою виконання своїх функцій та повноважень, суд вважає, що достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24 червня 2022 року ВП № 67188223 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права суд зазначає таке.

Стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: […] визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; […].

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Із змісту статті 245 КАС України слідує, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

При цьому, одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим.

Скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

При цьому, вимоги про визнання акта владного органу недійсним або неправомірним тощо є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акта протиправним.

З огляду на положення пунктів 1, 2 частини другої статті 245 КАС України у разі визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, суд повинен скасувати його, якщо він є актом індивідуальної дії, або визнати нечинним, якщо він є нормативно-правовим актом, про що зазначити у резолютивній частині постанови.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24 червня 2022 року ВП № 67188223 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Метлушенко Г.О. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 24 червня 2022 року ВП № 67188223 з огляду на вищевикладене належить відмовити.

Отже, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у загальному розмірі 4962,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 26 жовтня 2022 року № 4662 на суму 2481,00 грн (арк. спр. 33) та платіжною інструкцією від 1 травня 2025 року № 958 на суму 2481,00 грн, яка подана через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» 5 травня 2025 року.

Оскільки позов задовольняється частково, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн за позовними вимогами немайнового характеру, у задоволенні яких відмовлено, покладаються на позивача, а судові витрати у розмірі 2481,00 грн за позовними вимогами майнового характеру, які задовольняються, суд присуджує позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 194, 205, 241-246, 250, 268, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (ідентифікаційний код 19017842, місцезнаходження: вул. Дегтярівська, буд. 27-Т, м. Київ, 04119) в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ідентифікаційний код 21708016, місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (ідентифікаційний код 34967593, місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд. 110, м. Київ, 01032) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24 червня 2022 року ВП № 67188223 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Метлушенко Г.О. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 24 червня 2022 року ВП № 67188223.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 287 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повний текст рішення суду складений 11 червня 2025 року.

Суддя Т.І. Чернявська