Справа № 607/9280/25
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2025 Справа №607/9280/25 Провадження №2-а/607/434/2025
м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Воробель Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Ходань С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,

за участі:

представника позивача адвоката Шкільняка Б.М.,

встановив:

03.05.2025 шляхом поштового відправлення позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить: поновити ОСОБА_1 строк на подання позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення; скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 №61/152 від 11.03.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, провадження у справі закрити; стягнути на користь ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_1 сплачений судовий збір.

06.05.2025 вказана позовна заява зареєстрована через канцелярію суду.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що: тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , майором ОСОБА_2 11.03.2025 щодо нього, ОСОБА_1 , винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №61/152, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є безпідставним, необґрунтованим та незаконним. Викладена в постанові суть нібито вчиненого адміністративного правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та дійсним подіям. Оскаржувану постанову прийнято начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 з порушенням вимог чинного законодавства, з грубим порушенням та ігноруванням його прав, за відсутності належних та допустимих доказів, з огляду на таке.

Згідно з постановою, позивач не з`явився на виклик, однак зазначає, що він не отримував відповідну повістку, оскільки вона була надіслана поштовим зв`язком і повернулася в ТЦК та СП 27.01.2025 з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання особи. Позивач не погоджується з постановою про накладення штрафу за неявку по повістці, оскільки не отримував цієї повістки і не був належним чином повідомлений про виклик. 24.02.2025 він особисто прибув в ІНФОРМАЦІЯ_3 , де йому повідомили, що він нібито не з`явився по надісланій йому повістці. В подальшому, 30.04.2025 позивач виявив, що 11.03.2025 був безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності. При цьому, ні з протоколу про адміністративне правопорушення, ні з постанови про притягнення позивача до відповідальності абсолютно незрозуміло для уточнення яких саме даних його нібито викликали, як і підтвердження належності повідомлення про необхідність його явки, чи хоча б про його обізнаність про наявність такої повістки. Його прохання під час складання протоколу про надання для ознайомлення доказів вчинення ним правопорушення були проігноровані, йому не були наданні ні копію повістки, ні довідки про повернення вказаної повістки з Укрпошти, ні самого конверта з повісткою з відповідною відміткою. Будь-який умисел на вчинення протиправних дій, що вказані в постанові, у позивача відсутній, оскільки підстави для його неявки в ТЦК та СП відсутні, зокрема, він був заброньований, є особою з інвалідністю III групи, 24.02.2025 пройшов ВЛК, за наслідками якої його визнали непридатним для військової служби за станом здоров`я, дані оновив вчасно, не ухилявся від явки в ТЦК та СП. Вищевказані пояснення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було проігноровано, доказів правопорушення пред`явлено не було, оскільки їх в принципі не існує, а прийнята постанова базується лише на суб`єктивних припущеннях працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 . Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 не було дотримано вимог КУпАП щодо своєчасності, повноти, всебічності та об`єктивності з`ясування обставин справи, а також вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, оскільки не було встановлено всіх дійсних обставин справи та в постанові не вказано будь-яких доказів умисного чи з необережності нібито вчиненого правопорушення.

Щодо строків на звернення з адміністративним позовом, позивач зазначає таке.

Про існування вищевказаної постанови №61/152 від 11.03. 2025 про накладення на нього штрафу за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП він дізнався лише 30.04.2025 під час відвідування Державної виконавчої служби, після того як виявив, що його банківські рахунки заблоковані. Копію постанови позивач отримав з автоматизованої системи виконавчих проваджень, скориставшись класифікатором доступу, що вказаний в постанові про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2025. Розгляд справи в ІНФОРМАЦІЯ_2 11.03.2025 про притягнення його до відповідальності проводився за його відсутності, його підпис в графі про отримання її копії відсутній. Копія вказаної постанови всупереч вимогам ст. 285 КУпАП ІНФОРМАЦІЯ_3 надіслана позивачу не була, а отримана ним 30.04.2025 з автоматизованої системи виконавчих проваджень, а тому вважає, що строк на подання позову про оскарження вказаної постанови ним не пропущений.

09.05.2025 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач, будучи належним чином сповіщений про зміст позовної заяви та відкриття провадження у справі, не скористався правом на подачу відзиву.

19.05.2025 розгляд справи відповідно до ст. 205 КАС України було відкладено на 06.06.2025 о 15:30, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

У судовому засіданні представник позивача Шкільняк Б.М. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду даної справи та розгляду справи без його участі не подавав. У встановлений судом строк відзиву не подав та із клопотанням про продовження строку на його подання не звертався.

За наявності вказаних обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів відповідно до останнього абзацу ч. 3 ст. 205 КАС України.

Суд, заслухавши доводи представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні докази у справі, приходить до такого висновку:

- щодо поновлення строку звернення до суду слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з ч. 1 ст. 121 КУпАП суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 11.03.2025. Зі змісту цієї постанови вбачається, що ОСОБА_1 копію постанови №61/152 від 11.03.2025 не отримував, оскільки відсутній його підпис у відповідній графі. Докази направлення позивачу копії спірної постанови в матеріалах справи відсутні.

У позовній заяві позивач вказав, що розгляд справи в ІНФОРМАЦІЯ_2 11.03.2025 про притягнення його до відповідальності проводився за його відсутності, його підпис в графі про отримання копії оскаржуваної постанови відсутній та вказана постанова ІНФОРМАЦІЯ_3 йому надіслана не була. Про постанову №61/152 від 11.03.2025 він дізнався лише 30.04.2025 під час відвідування ДВС, після того як виявив, що його банківські рахунки заблоковані. Копію цієї постанови позивач отримав з автоматизованої системи виконавчих проваджень, скориставшись класифікатором доступу, що вказаний в постанові про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2025.

Відповідач будь-яких заперечень щодо вказаних доводів позивача суду не надав.

Таким чином, судом встановлено, що копію оскаржуваної постанови позивач отримав 30.04.2025.

Із позовом до суду позивач звернувся 03.05.2025.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на оскарження постанови №61/152 від 11.03.2025, оскільки визнає причини його пропуску поважними.

- щодо позовних вимог по суті, суд вважає їх підставними та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Згідно з ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210-1 КУпАП доповнено частиною 3, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, яке саме законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію порушено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності в особливий період.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває і дотепер.

Отже, на дату події, яка інкримінується позивачу, діяв особливий період.

З 19.05.2024 в Законі України «Про військовий обов`язок і військову службу» діють положення ч. 10 ст. 1, якими визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (п. 1); прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів (п. 2); виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (п. 5).

Відповідно до п. 1 ч. 1, абз. 6, 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Загальні правила військового обліку визначені статтею 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно з якою військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, додатком 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Порядок перевірки військово-облікових документів та вручення військовозобов`язаним повісток в особливий період регулюється Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі Порядок №560).

Згідно з п. 21 Порядку №560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Пунктами 30-2, 30-3 Порядку №560 встановлено, що повістки, сформовані за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, можуть: централізовано друкуватися і надсилатися військовозобов`язаним та резервістам засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення; друкуватися та вручатися військовозобов`язаним та резервістам під час оповіщення у роздрукованому вигляді.

У разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка.

В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису.

Відповідно до п. 41 Порядку №560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З аналізу наведених норм вбачається, що повернення поштового відправлення із відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання є належним доказом вручення повістки.

Водночас Постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 08.10.2024 «Про внесення змін до Правил надання послуг поштового зв`язку» внесено зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку.

Згідно з п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 15.03.2009 (далі Правила надання послуг поштового зв`язку №270), рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Судом встановлено, що постановою №61/152 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 11.03.2025, яка винесена т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього штраф в розмірі 17000 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що 18.01.2025 громадянину ОСОБА_1 , відповідно до пункту 30 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», направлена повістка засобами поштового зв`язку для прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 30.01.25 для уточнення даних.

Відповідно до даних поштового оператора, поштове відправлення повернулось в ТЦК та СП 27.01.2025 з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання особи. Дата відмітки: 27.01.2025.

ОСОБА_1 , на визначену та повідомлену належним чином дату, час та місце прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не з`явився. Будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття, визначеній у повістці) не надав. Абзацом 7 пункту 3 частини 1 статі 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зокрема передбачено, що громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до пункту 3 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних ти резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022), призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення. Однак, всупереч вказаним вимогам, ОСОБА_1 не з`явився (далі неможливо розібрати зміст оскаржуваної постанови, оскільки її копія є обрізаною). ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 7 п. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Постановою старшого державного виконавця Тернопільського відділу Державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевчук А.О. від 30.04.2025 відкрито виконавче провадження за постановою №61/152, яка видана 11.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 , про стягнення з ОСОБА_1 в користь держави штрафу в сумі 34000 грн.

Відповідно до копії тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 (замість військового квитка) від 02.04.2018, солдат ОСОБА_1 , 1985 р.н., дійсно прийнятий на постійний облік запасу Збройних Сил України за ВОС №958 посадою майстер по обслуговуванні систем газопостачання код 244-А-.

Згідно з витягом з електронного військово-облікового документа «Резерв +», сформованим 17.10.2024, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває на військову обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тип відстрочки: бронювання, дійсне до 29.03.2025. Дані уточнено вчасно: 23.05.2024. Також у цьому документі містяться відомості про адресу проживання ОСОБА_1 , його номер телефону та електронна пошта.

Відповідно до копії витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №263/25/823/В (номер витягу) від 21.03.2025 №263/25/823/Р (номер рішення), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлено ІІІ групу інвалідності, причина інвалідності: загальне захворювання.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У цій справі до предмету доказування входить, зокрема, встановлення порядку оповіщення позивача про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак суд позбавлений можливості встановити, що у діях ОСОБА_1 , які кваліфіковані за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, є склад правопорушення, адже відповідачем не надано суду жодного доказу, який підтверджував би зазначені в оскаржуваній постанові обставини вчиненого позивачем порушення. Натомість позивач обставину його належного оповіщення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 заперечує.

Також відповідачем до суду не подано будь-яких заперечень, які могли б спростовувати твердження позивача, наведені у позовній заяві про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, а зі спірної постанови не вдається встановити, що позивач ОСОБА_1 дійсно на визначену та повідомлену належним чином дату, час та місце прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом постанови від 08.07.2020 у справі 463/1352/16-а Верховний Суд звертає увагу на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, з огляду на наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що постанову №61/152 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 11.03.2025 слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Згідно з вимогами ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 605,60 грн підлягає стягненню на його користь з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови №61/152 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 11.03.2025.

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП задовольнити.

Постанову №61/152 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 11.03.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддяН. П. Воробель