Справа № 640/11121/20
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року Справа № 640/11121/20 ЗП/280/849/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання: Осовської Д.Д.,

представника позивача: Бойчук Д.Л.,

представника відповідача: Франчук Я.Р.,

представника третьої особи: Поліщук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (вул. Лейпцизька, 15, м. Київ, 01601, )

до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Кошиця, буд. 3, м. Київ, 02068, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Державна податкова служба України (вул. Львівська площа, 8, м. Київ, 04053 )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.02.2020, -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2020 до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (далі позивач, ПрАТ «ВФ Україна») до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 24.02.2020 № на суму 2 229 258,19грн;

- стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 21 020,00грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.05.2020 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01.07.2020.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.07.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02.12.2020.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» Окружний адміністративний суд м. Києва було ліквідовано.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» дану адміністративну справу надіслано до Київського окружного адміністративного суду.

16.07.2024 Верховна Рада України ухвалила Закон України від 16.07.2024 № 3863-IX «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду».

На виконання даного нормативно-правового акту, враховуючи положення Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, Київським окружним адміністративним судом дану адміністративну справу передано Запорізькому окружному адміністративному суду.

03.04.2025 автоматизованою системою документообігу суду у порядку, визначеному п. 15.4 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), для розгляду адміністративної справи № 640/11121/20 призначено суддю Садового Ігоря Вікторовича.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.04.2025 адміністративну справу №640/11121/20 (провадження ЗП/280/849/25) за позовом Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Державна податкова служба України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.02.2020 прийнято до провадження та вирішено розпочати спочатку судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження. В процесі підготовчого провадження призначено підготовче судове засідання по справі на 05.05.2025.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.04.2025 забезпечено участь представника Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» у судових засіданнях по справі №640/11121/20 (провадження ЗП/280/849/25) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.04.2025 забезпечено участь представника Державної податкової служби України у судових засіданнях по справі №640/11121/20 (провадження ЗП/280/849/25) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.05.2025 здійснено процесуальне правонаступництво відповідача по справі №640/11121/20 (провадження ЗП/280/849/25) з Офісу великих платників податків ДПС () на правонаступника - Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП 44082145) та відкладено підготовче засідання на 14.05.2025.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2025 забезпечено участь представника Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків у судових засіданнях по справі №640/11121/20 (провадження ЗП/280/849/25) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 14.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.05.2025.

Протокольною ухвалою суду від 14.05.2025 оголошено перерву в розгляді справи до 04.06.2025.

У судовому засіданні 04.06.2025, на підставі статті 243 КАС України, судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Відповідно до вимог частини 1 статті 229 КАС України у відкритому судовому засіданні здійснювалась аудіо фіксація судового засідання за допомогою системи «vkz.court.gov.ua».

В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що посадовими особами Офісу великих платників податків Державної податкової служби була проведена камеральна перевірка ПрАТ «ВФ Україна» з питань своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі також ЄРПН) за період з 01.12.2018 по 31.12.2018, за результатами якої податковим органом складено акт про результати камеральної перевірки №201/28-10-44-06/14333937 від 23.01.2020. Зауважено, що висновки контролюючого органу, викладені у вказаному акті перевірки зроблені з порушенням законодавства та в цілому не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не дивлячись на своєчасне подання позивачем на реєстрацію розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6902154, №6910258, №6911870, №6968671, №696870 та №6915263, їх несвоєчасна обробка та реєстрація була обумовлена незалежними від позивача обставинами та за відсутності його вини, а саме їх несвоєчасна реєстрація відбулась через перенавантаження серверів ДФС Україна, а тому запити щодо отримання відомостей з ЄРПН оброблялися із затримкою в часі, що в свою чергу підтверджується повідомленням прес-служби Державної фіскальної служби України від 15.01.2019, розміщеним на офіційному сайті Державної фіскальної служби України. Відтак, причини за яких не було отримано своєчасно квитанції по поданим на реєстрацію розрахункам коригування кількісних і вартісних показників були не з вини позивача, та з незалежних від нього обставин, за відсутності умислу на порушення граничного строку реєстрації податкових накладних, що, у свою чергу, виключає можливість притягнення позивача до відповідальності за порушення строку реєстрації податкових накладних згідно з вимогами статті 120-1 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (далі - ПК України). Разом із тим відзначено, що відповідачем залишено поза увагою те, що у вищевказаних розрахунках коригування з кодом ІПН «000», у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» зроблена помітка «X», а тип причини визначено, як 08 «Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість», що у свою чергу, є підставою для звільнення позивача від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України. З наведених підстав позивач вважає, що відповідачем не наведено належних та допустимих доказів порушення ПрАТ «ВФ Україна» податкового законодавства, а тому винесене податкове повідомлення-рішення від 24.02.2020 № є необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам податкового законодавства, у зв`язку із чим підлягає скасуванню. Під час розгляду справи представник позивача підтримав заявлені ПрАТ «ВФ Україна» позовні вимоги, з підстав наведених вище та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Заперечення проти позову викладено у відзиві на позовну заяву, зокрема вказано, що камеральною перевіркою ПрАТ «ВФ Україна» встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, про що відображено в акті про результати камеральної перевірки №201/28-10-44-06/14333937 від 23.01.2020. Водночас зазначено, що згідно з даними ЄРПН, та як встановлено камеральною перевіркою, виписані ПрАТ «ВФ Україна» податкові накладні/розрахунки коригування зареєстровані з пропуском граничного строку реєстрації, що також не заперечується позивачем. За результатами проведеної перевірки та на підставі висновків акта перевірки, відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України винесено податкове повідомлення-рішення від 24.02.2020 №, яким до ПрАТ «ВФ Україна» застосовано штрафні санкції на загальну суму 2 229 258,19 грн. Додатково відзначено, що відповідно до норм чинного податкового законодавства України повноваження щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН є виключною компетенцією Державної фіскальної служби України і ніяк не стосуються Офісу великих платників податків Державної податкової служби. Разом із тим, щодо позиції позивача з приводу застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, що не підлягають наданню покупцю вказано, що законодавцем чітко виділено два випадки, які звільняють платника податків від відповідальності за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього ПК України, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних: 1) «податкова накладна не надається отримувачу (покупцю), складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування»; 2) «податкова накладна не надається отримувачу (покупцю), складена на постачання товарів/послуг для операцій: які оподатковуються за нульовою ставкою». Відтак доводи позивача про наявність підстав для звільнення ПрАТ «ВФ Україна» від відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування є безпідставними та необґрунтованими. Враховуючи викладене наголошено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та таким, що прийняте в межах діючого законодавства, а тому не підлягає скасуванню. Під час розгляду справи представник відповідача заперечив проти заявлених позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Позиція третьої особи відображена у письмових поясненнях, окрім іншого вказано, що посилання на неналежну роботу серверу Державної фіскальної служби України 15.01.2019, як на причину несвоєчасної реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН є помилковими, оскільки перевантаженість серверу Державної фіскальної служби України 15.01.2019 вплинула саме на обробку запитів на отримання відомостей з ЄРПН, а не на прийом податкових накладних/розрахунків коригування та на роботу ЄРПН, про що було повідомлено 15.01.2019 на веб-порталі Державної фіскальної служби України. Водночас зазначено, що відповідно до абзацу 10 пункту 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних/розрахунків коригування. Порушення платником податку встановленого терміну реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування передбачає фінансову відповідальність у вигляді накладення штрафу у розмірах, визначених пунктом 120-1.1 та 120-1.2 статті 120 ПК України. На підставі вищенаведеного представник третьої особи під час розгляду справи заперечував проти заявлених позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «ВФ Україна» () є суб`єктом господарювання, офіційно зареєстрованим 18.10.2004 (номер запису: 0002699) із видами діяльності за КВЕД: 61.20 Діяльність у сфері безпроводового електрозв`язку (основний) 46.90, Неспеціалізована оптова торгівля 47.41, Роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах 47.42, Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткованням у спеціалізованих магазинах 58.29, Видання іншого програмного забезпечення 61.10, Діяльність у сфері проводового електрозв`язку 61.90, Інша діяльність у сфері електрозв`язку 62.01, Комп`ютерне програмування 63.11, Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність 42.22, Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій.

За результатами проведення 23.01.2020 камеральної перевірки Офісом великих платників податків Державної податкової служби було складено Акт №201/28-10-44-06/14333937 про результати камеральної перевірки ПрАТ «ВФ Україна» щодо своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за період з 01.12.2018 по 31.12.2018 (далі Акт перевірки №201/28-10-44-06/14333937), яким встановлено порушення позивачем вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, а саме граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН (а.с.20-22 т.1).

На підставі висновків Акту перевірки №201/28-10-44-06/14333937 Офісом великих платників податків Державної податкової служби прийнято податкове повідомлення-рішення № від 24.02.2020, яким за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених пунктом 201.10 статті 201 ПК України та згідно із статтею 120-1 ПК України до позивача застосовано штраф за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 2 229 258,19грн (а.с.15-18 т.1).

04.03.2020 позивачем було направлено до Державної податкової служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення № від 24.02.2020, яка зареєстрована Державною податковою службою України за вх. №9866/6 від 06.03.2020 (а.с.23-30 т.1).

За результатами розгляду скарги Державною податковою службою України прийнято рішення від 07.05.2020 №15588/6/99-00-08-05-05-06, яким скаргу ПрАТ «ВФ Україна» залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № від 24.02.2020 - без змін. Вказане рішення отримане ПрАТ «ВФ Україна» 12.05.2020, що підтверджується відповідним штампом (а.с.32-35 т.1).

Не погоджуючись з правомірністю прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення від 24.02.2020 №, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню ПрАТ «ВФ Україна» звернулося із даним адміністративним позовом до суду.

Суд при розгляді та вирішенні даної адміністративної справи застосовує положення законодавства, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 2 статті 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Згідно з підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України Єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконаної влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

З аналізу процитованих положень вбачається, що продавець товарів/послуг зобов`язаний зареєструвати в ЄРПН податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

За своєю правовою природою норма, викладена в абзаці 4 пункту 201.10 статті 201 ПК України, є нормою зобов`язального характеру (норма-припис), а отже має існувати норма, яка передбачає відповідальність за невиконання платником податку зобов`язання у вигляді обов`язку реєстрації податкової накладної.

Статтею 120-1 ПК України визначена відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної. Тобто, законодавець передбачив для платників податків відповідальність за порушення пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Згідно із пунктом 120-1.1. ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Таким чином, на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у строк, встановлений податковим законодавством, а саме для податкових накладних складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені, а для податкових накладних складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. Порушення вказаних строків реєстрації податкових накладних свідчить про наявність порушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу в залежності від терміну такого порушення, що передбачено пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Так, в обґрунтування заявлених позовних вимог представником позивача, зокрема, зазначено, що у зв`язку з незалежних від нього причин, фактично було порушено передбачені пунктом 201.10 статті 201 ПК України терміни реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників, які подані на реєстрацію 15.01.2019.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до ЄРПН.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку № 1246 податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації; операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації. Операційний день триває з 0 до 23-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця) у такому порядку: електронний цифровий підпис головного бухгалтера (бухгалтера) або електронний цифровий підпис керівника (у разі відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера); електронний цифровий підпис, який за правовим статусом прирівнюється до печатки (у разі наявності). Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку (пункти 10, 11 Порядку № 1246).

Відповідно до положень пунктів 12, 13 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться визначені цим пунктом перевірки, за результатами яких формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (пункт 14 Порядку № 1246).

Згідно з пунктом 15 Порядку №1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Враховуючи вищевикладені норми ПК України та Порядку № 1246, квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, в усіх без виключення випадках, при направленні платником податків податкових накладних/розрахунків коригування для реєстрації має бути надіслана платнику податків до 20 години того ж дня.

З наведених у позовній заяві обставин вбачається, що спірним питанням у даних правовідносинах є встановлення порушення строків реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6902154, №6910258, №6911870, №6968671, №696870 та №6915263, які були надіслані на реєстрацію 15.01.2019 за допомогою програмного забезпечення «M.E.Doc».

На підтвердження своєчасного надіслання на реєстрацію спірних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6902154, №6910258, №6911870, №6968671, №696870 та №6915263 позивачем до матеріалів справи надано копії зазначених розрахунків коригування кількісних і вартісних показників разом із доказами їх направлення на реєстрацію 15.01.2019 у період часу з 16:30 год до 18:54 год.

Так, щодо розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6902154, №6910258, №6911870, судом із матеріалів справи встановлено, що 15.01.2019 о 18:13, 16:54 та 16:38, відповідно, зазначені розрахунки коригування кількісних і вартісних показників були направлені на реєстрацію за допомогою програмного забезпечення «M.E.Doc», що підтверджується копіями квитанцій з комп`ютерної програми «M.E.Doc» (а.с.36-47 т.1).

Водночас, квитанції №1 про реєстрацію розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6902154, №6910258, №6911870 надійшли позивачу лише 28.01.2019, тобто поза межами операційного дня.

Стосовно розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6915263, суд зазначає, що матеріали справи містять докази його надіслання на реєстрацію 15.01.2019 о 16:30. Однак, 15.01.2019 о 21:07, тобто поза межами операційного дня, позивачем було отримано Квитанцію№1, якою повідомлено про відмову у прийнятті розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6915263 через помилку в показниках обсягу коригування. Отримавши вказану квитанцію позивачем цього ж дня було направлено на реєстрацію розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6915263 (а.с.58-31 т.1).

Що стосується, розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6968671, то суд зазначає, що матеріали справи містять докази його надіслання на реєстрацію 15.01.2019 о 18:54. Однак, відповідно до отриманої позивачем 15.01.2019 о 18:57 квитанції зазначений розрахунок коригування не прийнято з підстав відсутності реєстрації податкової накладної до якої він складений (а.с.62-63 т.1).

Разом із тим, 15.01.2019 о 19:19 позивачем повторно направлено на реєстрацію розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6968671. Проте, 15.01.2019 о 23:06, тобто поза межами операційного дня, позивачем було отримано Квитанцію №1, якою повідомлено про відмову у прийнятті розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6968671 з підстав відсутності реєстрації податкової накладної до якої він складений. Отримавши вказану квитанцію позивачем цього ж дня повторно було направлено на реєстрацію розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6968671 та отримано квитанцію про його реєстрацію 16.01.2019 (а.с.64-67 т.1).

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що матеріали справи містять докази того, що податкова накладна від 31.12.2018 №6768671 була подана позивачем на реєстрацію 15.01.2019 о 14:32 та зареєстрована в цей же день (а.с.68-69 т.1).

Що стосується розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6968670, то суд зазначає, що матеріали справи містять докази його надіслання на реєстрацію 15.01.2019 о 18:44. Однак, відповідно до отриманої позивачем 15.01.2019 о 21:54, тобто поза межами операційного дня, квитанції зазначений розрахунок коригування не прийнято з підстав відсутності реєстрації податкової накладної до якої він складений. Отримавши вказану квитанцію позивачем цього ж дня було направлено на реєстрацію розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6968670 та отримано квитанцію про його реєстрацію 16.01.2019 (а.с.70-73 т.1).

При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу, що матеріали справи містять докази того, що податкова накладна від 31.12.2018 №6768670 була подана позивачем на реєстрацію 15.01.2019 о 14:34 та зареєстрована в цей же день (а.с.68-69 т.1).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується направлення на реєстрацію указаних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників у строки, визначені пунктом 201.1 статті 201 ПК України, тобто у межах їх граничного строку реєстрації в ЄРПН.

Натомість, відповідачем не надано належних та допустимих доказів надіслання позивачу квитанцій про прийняття або неприйняття спірних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6902154, №6910258, №6911870, №6968671, №696870 та №6915263 саме протягом операційного дня 15.01.2019, а тому відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України такі розрахунки коригування кількісних і вартісних показників вважаються зареєстрованими в ЄРПН.

При цьому, відповідно до скріншоту електронної сторінки Державної фіскальної служби на сайті було розміщено повідомлення наступного змісту: «повідомляємо, що у зв`язку із перенавантаженням серверу ДФС та необхідністю своєчасного прийому податкових накладних/розрахунків коригування, запити щодо отримання відомостей з ЄРПН обробляються із затримкою в часі», тобто сервер ДФС був перезавантажений, що могло стати підставою для неотримання контролюючим органом відправлених позивачем розрахунків коригування кількісних і вартісних показників.

Суд зауважує, що порушення строків надсилання платнику податків квитанції про прийняття розрахунків коригування кількісних і вартісних показників призвело до порушення строків реєстрації позивачем відповідних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників, оскільки станом на кінець операційного дня позивач не отримав інформації про прийняття/неприйняття, або зупинення реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників.

В свою чергу, пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тобто, якщо до 20 години операційного дня, в який платником податків було направлено податкові накладні/розрахунки коригування для їх реєстрації, йому не було надіслано квитанцію, відповідні податкові накладні/розрахунки коригування вважаються зареєстрованими у цей день.

Аналогічну правову позицію було викладено Верховним Судом у постановах від 22.11.2018 у справі № 813/815/18, від 23.01.2018 у справі № 806/832/17, від 10.06.2019 у справі № 802/1825/16-а.

Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що направлення ПрАТ «ВФ Україна» 15.01.2019 на реєстрацію вказаних вище спірних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6902154, №6910258, №6911870, №6968671, №696870 та №6915263 відбулось у межах операційного дня та в межах їх граничного строку реєстрації в ЄРПН, що свідчить про своєчасність виконання своїх зобов`язань, передбачених податковим законодавством з їх реєстрації в ЄРПН.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

При розгляді справ щодо накладення податковими органами штрафних санкцій на платника податків суд повинен встановити наявність чи відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 30.01.2018 у справі № 815/2745/17, від 26.06.2018 у справі № 808/2127/17, від 03.05.2018 у справі № 818/1070/17, платник податків може нести відповідальність за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних лише якщо така несвоєчасна реєстрація зумовлена його винними діями.

Крім того, у постанові від 14.02.2019 у справі № 809/1040/17 Верховний Суд встановив: «...Суд касаційної інстанції зауважує, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями с протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Оскільки судами встановлено, що позивач не допустив протиправних дій у даному випадку, тому навіть за умови відсутності у відповідача відомостей про дату виконання позивачем встановленого законом обов`язку з реєстрації податкової накладної, останній не підлягає притягненню до відповідальності. За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками судом першої та апеляційної інстанцій, що ТОВ Інжиніринг Систем вчасно, у встановлені пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України строки здійснені визначені цією статтею та Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних дії з реєстрації податкових накладних, однак невчасна їх реєстрація у Єдиному реєстрі податкових накладних сталась не з вини позивача, а відтак не може бути підставою для притягнення його до відповідальності за порушення строку реєстрації податкових накладних у вигляді штрафу, передбаченого у статті 120-1 Податкового кодексу України. Суд касаційної інстанції також погоджується з судами попередніх інстанцій про те, що доводи контролюючого органу на те, що платник повинен розрахувати всі ризики, пов`язані з роботою електронної системи та врахувати те, що відповідач повинен мати достатньо часу на проведення перевірки податкових накладних на відповідність не заслуговують на увагу, оскільки Порядком не встановлено будь-яких обмежень платнику у надсиланні податкових накладних для реєстрації в останній день 15-денного строку...».

Законодавець передбачив можливість застосування до платника податків наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 120-1 ПК України, лише за наявності його вини. При цьому, не направлення відповідачем квитанції, що свідчить про прийняття податкової накладної/розрахунку коригування з невідомої причини та, відповідно, незалежної від позивача, свідчить про відсутність вини суб`єкта господарювання.

Отже, суд дійшов висновку про те, що позивачем вжито всіх можливих заходів для проведення своєчасної реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6902154, №6910258, №6911870, №6968671, №696870 та №6915263, що підтверджено належними доказами. Наведене виключає висновок про наявність у діях позивача, як платника податку, порушень діючого законодавства України щодо порушення реєстрації вказаних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 28.09.2022 у справі № 200/4176/20-а та від 01.12.2022 у справі № 640/18804/19.

Водночас, що стосується доводів представника позивача про наявність підстав для звільнення ПрАТ «ВФ Україна» від передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України відповідальності, оскільки спірні розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6902154, №6910258, №6911870, №6968671, №696870 та №6915263 складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та не підлягають наданню отримувачу (покупцю), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Системний аналіз норм статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 816/1488/17, від 11.12.2018 у справі №807/68/18, від 17.03.2020 у справі №200/1582/19-а.

Згідно з пунктом 8 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року № 1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 січня 2016 року за № 137/28267 (далі Порядок № 1307) передбачено, що при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини:

01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку);

02 - Складена на постачання неплатнику податку;

03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку;

04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання;

05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку;

06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих;

07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України;

08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість;

09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість;

10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;

11 - Складена за щоденними підсумками операцій;

12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку);

13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності;

14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента;

15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання.

В інших випадках у верхній лівій частині податкової накладної тип причини не зазначається (нулі, прочерки та інші знаки чи символи не проставляються).

Пунктом 16 Порядку № 1307 визначено, що таблична частина податкової накладної складається з двох розділів: А і Б.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6902154, №6910258, №6911870, №6968671, №696870 та №6915263, містять у верхній лівій частині у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" помітку "X" та зазначено тип причини ''08'' складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість ''.

Отже, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів представника щодо наявності підстав для звільнення позивача від передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України відповідальності, оскільки спірні розрахунки коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6902154, №6910258, №6911870, №6968671, №696870 та №6915263 складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та не підлягають наданню отримувачу (покупцю).

Суд звертає увагу, що з наявного у матеріалах справи розрахунку штрафних санкцій вбачається, що податкове повідомлення-рішення від 24.02.2020 № винесено щодо порушення термінів реєстрації 40 податкових накладних/розрахунків коригування, в тому числі і розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6902154, №6910258, №6911870, №6968671, №696870 та №6915263, про незгоду з якими позивач зазначає у позовній заяві. Натомість, правомірність застосування штрафу за затримку реєстрації решти податкових накладних/розрахунків коригування позивач в межах цієї справи не оскаржує.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 06.05.2022 року у справі № 826/14188/16, наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб`єкта владних повноважень (зокрема, помилкового розрахунку суми податкового зобов`язання) вимогам чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства є визнання такого акта частково протиправним, якщо цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та, що без неї оскаржуваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення.

За вказаних обставин суд вважає, що відповідач у оскаржуваному податковому повідомленні рішенні помилково визначив розмір штрафу, внаслідок не доведеності несвоєчасності реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6902154, №6910258, №6911870, №6968671, №696870 та №6915263, а тому під час розгляду справи суд вважає за можливе самостійно визначити розмір штрафу.

З огляду на встановлену вище недоведеність контролюючим органом порушення позивачем строків своєчасності реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 31.12.2018 №6902154, №6910258, №6911870, №6968671, №696870 та №6915263 за яке до ПрАТ «ВФ Україна» застосовано штрафні санкції у розмірі 2 228 662,94 грн, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового скасування спірного податкового повідомлення-рішення № від 24.02.2020 в частині застосування до ПрАТ «ВФ Україна» штрафних санкцій на зазначену суму 2 228 662,94 грн.

Щодо інших посилань учасників справи, суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

У рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно із пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте, у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував дані податкового обліку, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини 1 статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Під час звернення до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 21020,00грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №12 від 19.05.2020 (а.с.12 т.1).

За таких умов судовий збір, сплачений позивачем, стягується відповідно до частини 3 статті 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням того, що позивач сплатив судовий збір у розмірі 20975,00 грн (при цьому, відсоток скасованих штрафних санкцій 2 228 662,94грн, становить 99,97% від загального розміру позовних вимог 2 229 258,19грн). Тобто, на користь позивача підлягає стягненню 20 975,86грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (вул. Лейпцизька, 15, м. Київ, 01601, ) до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Кошиця, буд. 3, м. Київ, 02068, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Державна податкова служба України (вул. Львівська площа, 8, м. Київ, 04053 ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 24.02.2020, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 24.02.2020 частково в частині застосування до Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (вул. Лейпцизька, 15, м. Київ, 01601, ) штрафних санкцій на суму 2 228 662,94 грн (два мільйони двісті двадцять вісім тисяч шістсот шістдесят дві гривні 94 копійки).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Кошиця, буд. 3, м. Київ, 02068, ) на користь Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (вул. Лейпцизька, 15, м. Київ, 01601, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 20 975,86грн (двадцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять гривень 86 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 12.06.2025.

Суддя І.В.Садовий