Справа № 400/2605/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 р. № 400/2605/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу,

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач) про:

визнання дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсіїз 12.11.2024 року відповідно до довідки №С/01-12/57 від 21.01.2013 року виданої Новобузьким районним трудовим архівом;

зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату з 12.11.2024 року пенсії на підставі довідки №С/01-12/57 від 21.01.2013 року виданої Новобузьким районним трудовим архівом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час обчислення пенсії за віком, відповідачем враховано заробітну плату, відповідно до наданої довідки №С/81-11/52 від 28.01.2010 року, за період роботи в колгоспі «Хвиля революції» з січня 1974 по грудень 1978 року. Позивач звернувся до Новобузького районного трудового архіву для отримання довідки щодо заробітної плати та отримав довідку №С/01-12/57 від 21.01.2013 року з річними сумами за 1974 - 1978 року із включеними доплатами за підсумками роботи колгоспу за рік. Вказана довідка була складена відповідно до даних Книги обліку трудового стажу та заробітку колгоспника колгоспу «Хвиля революції» за 1974-1978 роки. Позивач звертався до відповідача щодо перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки, про що отримано відмову.

У відзиві на позовну заяву від 28.03.2025 відповідач заперечив проти позову і просив у його задоволені відмовити. Відзив умотивовано тим, що з 05.02.2010 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) згідно заяви від 11.02.2010 року. До заяви від 11.02.2010 року, зокрема, надано довідку Трудового архіву Новобузької районної ради про заробітну плату у колгоспі «Хвиля революції» від 28.01.2010 № С/01- 11/52 за період з січня 1974 року по грудень 1978 року

До звернення від 16.09.2014 Позивачем надано копію архівної довідки № С/01-12/57 від 21.01.2013 про річні суми заробітної плати за період з 1974 року по 1978 рік. При цьому, суми заробітної плати відповідно архівної довідки від 21.01.2013 мають розбіжності з підсумковими сумами заробітної плати, зазначеними в архівній довідці від 28.01.2010. В зв`язку з тим, 19.07.2013 року проведено зустрічну перевірку достовірності наданих довідок за однаковий період, а саме за 1974- 1978 роки. В ході перевірки встановлено наступне, що архівну довідку від 28.01.2010 року № С/01-11/52 складено помісячно на підставі даних Книги обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу Хвиля революції за 1974-1978 роки, що знаходиться на збережені в Новобузькому районному трудовому архіві. Архівну довідку від 21.01.2013 № С/01-12/57 складено по періодам (по рокам) на підставі даних Книги обліку трудового стажу та заробітку колгоспника колгоспу Хвиля революції (ф.14а) за 1974-1978 роки, що також знаходиться на збережені в Новобузькому трудовому архіві.

За результатами перевірки документів колгоспу Хвиля революції, що знаходяться в трудовому архіві, встановлено, що в Книгах обліку розрахунків по оплаті праці та в Книзі обліку трудового стажу та заробітку колгоспника (ф.14а) не вбачається нарахування заробітної плати за результатами виконаної роботи, підстав щодо розрахунку заробітної плати за 1974-1978 роки відповідно до Постанови № 306, немає.

Відтак вимога позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки № С/01-12/57 від 21.01.2013 виданої Новобузьким районним трудовим архівом є необгрунтованою та безпідставною, а отже такою що не підлягає задоволенню.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 263 КАС України (без виклику сторін у судове засідання).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі її обставини в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

16.09.2014 позивач звернувся до відповідача про перерахунок пенсії на підставі архівної довідки № С/01-12/57 від 21.01.2013 про річні суми заробітної плати за період з 1974 року по 1978 рік. При цьому, суми заробітної плати відповідно архівної довідки від 21.01.2013 мають розбіжності з підсумковими сумами заробітної плати, зазначеними в архівній довідці від 28.01.2010.

Листом від 26.11.2024 №16368-15480/С/02/8-1400/24 позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що за результатами перевірки документів колгоспу Хвиля революції, що знаходяться в трудовому архіві, встановлено, що в Книгах обліку розрахунків по оплаті праці та в Книзі обліку трудового стажу та заробітку колгоспника (ф.14а) не вбачається нарахування заробітної плати за результатами виконаної роботи, підстав щодо розрахунку заробітної плати за 1974- 1978 роки відповідно до постанови № 306, немає.

Вважаючи вищенаведену бездіяльність щодо відмови у перерахунку згідно з довідкою, позивач звернувся до суду з цим позовом. Він переконаний, що відповідач порушив його право на отримання пенсії за віком в належному розмірі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». (далі Закон № 1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Абзацом тридцять шостим статті 1 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003.

Стаття 1 Закону №1058-IV передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Частиною 1 статті 40 Закону №1058-IV встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 рок. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Таким чином, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №358/1179/17 та від 18.10.2018 у справі №539/758/15-а, від 15.01.2021 у справі №357/2591/17.

Водночас, частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч.3 ст.44 ЗУ №1058-IV).

Слід взяти до уваги, що Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Порядок №22-1).

Абзац 2 підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначає, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

При цьому, пунктом 4.2 Порядку №22-1 визначено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, який призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

На думку суду, реалізовуючи обов`язок держави щодо забезпечення права особи на соціальний захист, територіальний орган пенсійного фонду, в межах наданих йому повноважень та відповідно до чинного законодавства, повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення, а у випадку їх невідповідності - роз`яснити такій особі її права, а також надати строк для усунення виявлених недоліків.

Також у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих позивачем документів, відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності, а також зобов`язаний письмово повідомляти заявника про надання додаткових документів.

Так, маючи право вимагати від суб`єкта видання дооформлення раніше виданої довідки, відповідач не скористався передбаченими законодавством повноваженнями, тим самим перекладаючи дії з виправлення недоліків на позивача.

Документом, що підтверджує виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи для осіб зазначених у п. 1 Порядку - довідка підприємства, установи, організації про заробітну плату оформлена згідно із додатком до Порядку, із зазначенням підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи.

Підставою для виплати заробітної плати за результатами виконаної роботи може бути, зокрема законодавчий або інший нормативно-правовий акт чи положення про оплату праці, яким на момент виплати особі заробітної плати було передбачено проведення остаточного розрахунку за результатами певного періоду або після закінчення роботи.

Відповідач в присутності директора Новобузького районного трудового архіву Пономар А.Г. провели зустрічну перевірку достовірності наданих довідок про заробітну плату від 28.01.2010 №С/01-11/52 та від 21.03.2013 № С/01-12/57, за один і той же період, з 01.10.1974 по 31.12.1978 так, як суми заробітної плати вказані в довідках значно різниться.

За результатами перевірки документів колгоспу Хвиля революції, що знаходяться в трудовому архіві, встановлено, що дані вказані в довідці від 28.01.2010 №С/01-11/52 відповідає даним вказаним в Книгах обліку розрахунків по оплаті праці дані вказані в довідці від 21.03.2013 № С/01-12/57 відповідають сумам вказаним в Книзі обліку трудового стажу та заробітку колгоспника (ф.14а).

Суд у порядку ч.5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), враховує при розгляді даної справи правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Так, у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 зазначено, що відсутність посилання чи наявність неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, право особи на пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, оскільки збереження таких відомостей не може контролюватись пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивач не несе відповідальності за правильність складання відповідної довідки, відтак виявлені відповідачем розбіжності (описки), не можуть мати наслідком відмови у перерахунку призначеної пенсії, виходячи із сум заробітної плати, тому дана довідка від 21.01.2013 №С/01-12/57 повинна бути враховані відповідачем при обчисленні розміру пенсії позивача.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Квитанцією від 17.03.2025 підтверджується понесення позивачем судових витрат у розмірі 1211,20 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; ) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсіїз 12.11.2024 відповідно до довідки №С/01-12/57 від 21.01.2013, виданої Новобузьким районним трудовим архівом;

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 12.11.2024 пенсію на підставі довідки №С/01-12/57 від 21.01.2013, виданої Новобузьким районним трудовим архівом, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; ) судовий збір у розмірі 1211 (Одну тисячу двісті одинсдцять) гривень 20 копійок.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 11 червня 2025 року