Справа № 140/4275/25
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року ЛуцькСправа № 140/4275/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулась із позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у неподанні уточнюючої звітності стосовно отримувача виплат військовослужбовця ОСОБА_2 в період з 28.02.2022 по 27.06.2023, які нараховувались на рахунок ОСОБА_1 , із виправленими даними щодо фізичної особи - отримувача доходів з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 та зобов`язання подати таку звітність.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 28.02.2022 по 27.06.2023 чоловік позивача ОСОБА_2 проходив військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

У зв`язку з тим, що у ОСОБА_2 на момент проходження служби не було відкритого банківського рахунку у жодній фінансовій установі, виплати військовослужбовцю, нараховані йому, перераховувались на рахунок дружини - ОСОБА_1 , яка в свою чергу ніколи не проходила військову службу та не працювала у військовій частині відповідача.

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в органах державної податкової служби України відсутні відомості про отримання ОСОБА_2 доходів з військової частини НОМЕР_1 . Натомість, такі відомості містяться в Реєстрі за реєстраційним номером облікової картки платника податків ОСОБА_1 , хоча грошове забезпечення фактично було нараховано як виплата військовослужбовцю ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 була лише їх отримувачем.

Позивач звернулася до відповідача із заявою про подання до органів Державної податкової служби України уточнюючий звіт по податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і сум утриманих з них податків, а також сум нарахованого єдиного внеску, вказавши отримувачем доходу з 28 лютого 2022 року по 27 червня 2023 рік замість ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

На вказане звернення відповідач повідомив, що подасть такий звіт після завершення подання податкової документації за звітний 2024 рік.

Однак, з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/ суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, отримувачем нарахованого ОСОБА_2 грошового забезпечення досі є позивач.

Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України повідомлено ОСОБА_1 про можливість вирішення її питання, шляхом звернення до суду та зобов`язання відповідача подати вищезазначений уточнюючий звіт.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що з 28.02.2022 по 27.06.2023 чоловік позивача ОСОБА_2 проходив військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

У зв`язку з тим, що у ОСОБА_2 на момент проходження служби не було відкритого банківського рахунку у жодній фінансовій установі, виплати військовослужбовцю, нараховані йому, перераховувались на рахунок дружини - ОСОБА_1 , яка в свою чергу ніколи не проходила військову службу та не працювала у військовій частині відповідача.

Позивач звернулася до відповідача із заявою про подання до органів Державної податкової служби України уточнюючий звіт по податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і сум утриманих з них податків, а також сум нарахованого єдиного внеску, вказавши отримувачем доходу з 28 лютого 2022 року по 27 червня 2023 рік замість ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

На вказане звернення відповідач повідомив листом від 19.12.2024 №50/41/13-2232, що подасть такий звіт після завершення подання податкової документації за звітний 2024 рік.

Однак, з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/ суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, отримувачем нарахованого ОСОБА_2 грошового забезпечення досі є позивач.

Вважаючи таку бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України протиправною позивач звернулася за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбулою Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування2 (далі - Закон №1058) встановлено, що цей закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейські, особи рядового і начальницького складу, у тому числі ті, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про військовий обов`язок і військову службу» (пункт 11 статті 11 Закону №1058-IV).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру.

Порядок внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру визначено нормами Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1.

Разом з цим, відповідно до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зі змінами внесеними наказом Міністерства фінансів України від 11.04.2016 №441, подання до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей про нарахування заробітку (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам страхувальниками, які нараховують та сплачують єдиний соціальний внесок за осіб із числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової та альтернативної служби), осіб рядового і начальницького складу, в розрізі кожної застрахованої особи у звітному місяці, передбачено за період з 01 червня 2016 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2018 №2148-VІІІ (далі - Закон №2148 - VІІІ) пункт 3 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058 викладено в наступній редакції: «зарахування періодів служби до страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу за період з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів Державного бюджету України2.

Протягом п`яти років з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення відповідно до законодавства, до Пенсійного фонду подаються, у разі їх відсутності, персоніфіковані відомості про грошове забезпечення та сплату страхових внесків за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, поліцейським, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.08.2019 №770 «Про затвердження порядків зарахування періодів служби до страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу та подання відсутніх у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків стосовно військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб начальницького і рядового складу, поліцейських» (далі - Порядок № 770).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 770 подання відсутніх у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування персоніфікованих відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків за період з 01.07.2000 по 31.12.2016, необхідних для призначення пенсій військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу, поліцейським, відомості про періоди служби, суми грошового забезпечення та сплату страхових внесків вносяться Пенсійним фондом України до реєстру застрахованих осіб на підставі інформації з податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за формами № 8 ДР і № 1 ДФ, які ДФС передає Пенсійному фонду України в електронному вигляді на центральному рівні в порядку, встановленому Пенсійним фондом України та ДФС. При цьому Пенсійний фонд України обчислює щомісячні суми грошового забезпечення, виходячи із середнього розміру сум доходу квартальної звітності за формами № 8 ДР і № 1 ДФ за період, за який подано інформацію.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 770, у разі відсутності інформації з податкового розрахунку сум доходу відомості про періоди служби, суми грошового забезпечення та сплату страхових внесків вносяться територіальними органами Пенсійного фонду України до реєстру застрахованих осіб на підставі поданого військовими частинами чи органами, які виплачують (виплачували) грошове забезпечення (далі - страхувальники), або подаються органами, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи), до територіальних органів Пенсійного фонду України у вигляді звіту за формою згідно з додатком.

Страхувальники або уповноважені органи подають звіт до територіальних органів Пенсійного фонду України у такі строки: за період з 1 липня 2000 р. по 31 грудня 2003 р. - не пізніше ніж 1 грудня 2019 р.; за період з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2007 р. - не пізніше ніж 1 травня 2020 р.; за період з 1 січня 2008 р. по 31 грудня 2011 р. - не пізніше ніж 1 жовтня 2020 р.; за період з 1 січня 2012 р. по 31 грудня 2015 р. - не пізніше ніж 1 жовтня 2021 р.; за період з 1 січня 2015 р. по 31 грудня 2016 р. - не пізніше ніж 11 жовтня 2022 року.

Кінцеві строки подання страхувальниками або уповноваженими органами звіту до територіальних органів Пенсійного фонду України, зазначені у цьому пункті, можуть бути змінені відповідними державними органами за погодженням з Пенсійним фондом України, але не пізніше ніж до 11 жовтня 2022 року.

Для формування звіту страхувальники або уповноважені органи та територіальні органи Пенсійного фонду України можуть обмінюватися інформацією на паперових та магнітних (електронних) носіях. При цьому територіальні органи Пенсійного фонду України аналізують отриману від страхувальників та уповноважених органів інформацію, додають інформацію, наявну в Пенсійному фонді України, та повертають таку інформацію до страхувальників або уповноважених органів для заповнення та подання звіту.

Так, судом встановлено, що відповідно до даних реєстру зареєстрованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_3 виплачено заробітну плату, починаючи з 01.04.2022 по 27.06.2023.

При цьому, з листа військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 03.09.2024 вбачається, що ОСОБА_3 не проходила військову службу та не працювала у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, ОСОБА_3 отримувала кошти за свого чоловіка ОСОБА_2 , який проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України у зв`язку з тим, що у нього на момент проходження служби не було відкритого банківського рахунку у жодній фінансовій установі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач повідомив листом від 19.12.2024 №50/41/13-2232, що подасть документацію щодо уточнюючої звітності стосовно ОСОБА_3 органам ДПС України після завершення подання податкової документації за звітний 2024 рік.

Таким чином судом встановлено, що військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України надавалася до контролюючих органів податкова звітність за 2024 рік.

Надання Державною податковою службою України Пенсійному фонду України інформації з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суму виплаченого доходу, необхідну для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу, поліцейським визначає Порядок, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 08.04.2021 №205, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 квітня 2021 року за № 553/36175, який вступив в дію з 07.05.2021 (далі- Порядок № 205).

Так, в розділі ІІІ Порядку № 205 визначено, що Пенсійний фонд України формує та подає до Державної податкової служби України запити на отримання інформації про суми виплачених доходів (п.1). Пенсійний фонд України надає в електронному вигляді запити в розрізі страхувальників або застрахованих осіб (п.2). Запит, що надається в розрізі застрахованих осіб, формується щодо однієї або декількох застрахованих осіб та обов`язково має містити такі відомості: реєстраційний номер та дату (число, місяць, рік) запиту; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті громадянина України) застрахованої особи; прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) застрахованої особи період, за який запитується інформація; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), посада уповноваженої особи, яка засвідчує запит; підстава подання запиту (п. 3).

Пунктом 5 Порядку № 205 визначено, що Державна податкова служба України забезпечує обробку запитів та надає відповіді на запити Пенсійного фонду України протягом трьох робочих днів з дня їх отримання.

Відповідь на запит може містити такі відомості (п.6): реєстраційний номер (відповідає номеру запиту, на який надається відповідь) та дату (число, місяць, рік) відповіді на запит; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта громадянина України (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку у паспорті громадянина України) (за наявності); код згідно з ЄДРПОУ страхувальника; результат обробки запиту.

Якщо в Державному реєстрі наявна інформація про доходи за запитуваний період, відповідь на запит містить такі відомості: суму доходу, нарахованого фізичній особі податковим агентом, у розрізі джерел і ознак доходу; період, за який надається інформація (поквартально).

Пунктом 7 Порядку № 205 визначено, що інформація з Державного реєстру не надається, якщо: інформація про податкового агента та сума доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, у Державному реєстрі відсутня; не заповнено або некоректно заповнено поля, обов`язкові для заповнення; реквізити, зазначені у запиті, зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру або серія (за наявності) та номер паспорта громадянина України, прізвище, ім`я, по батькові не відповідають інформації, яка наявна в Державному реєстрі; запит містить більше одного запису стосовно однієї застрахованої особи; неправильно зазначено період, за який запитується інформація.

З наведеного вбачається, що обов`язок у органів, які виплачують (виплачували) грошове забезпечення (далі - страхувальники) на подання звіту до територіальних органів Пенсійного фонду України виникає лише тоді, якщо така інформація відсутня в податковій службі. За наявності такої інформація передається на центральному рівні до Пенсійного фонду України.

Для отримання такої інформації, у відповідності до Порядку № 205, Пенсійний фонд України повинен сформувати та подати до Державної податкової служби України запит на отримання інформації про суми виплачених доходів.

Тільки в тому випадку, якщо інформація про податкового агента та сума доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, у Державному реєстрі буде відсутня, лише тоді у страхувальника виникне обов`язок подати вказану інформацію у вигляді звіту до територіальних органів Пенсійного фонду України.

У той же час, як встановлено судом, інформація про суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом ОСОБА_2 у Державному реєстрі відсутня.

Наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі наданими позивачем відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, податку та військового збору, підтверджується, що відповідачем подавалися до податкового органу податкова звітність, а саме податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) відносно позивача за спірні періоди.

Разом з тим, у відповідності до вимог Порядку № 205 Пенсійний фонд України для отримання інформації про податкового агента та сума доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб податковим агентом, повинен сформувати та направити відповідний запит до Державної податкової служби України та за результатами отримання відповіді внести відповідні відомості до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування по позивачу, а в разі недостатності таких даних, повідомити страхувальника або уповноважені органи для заповнення та подання відповідного звіту.

Відомостей щодо направлення Пенсійним органом відповідних запитів до Державної податкової служби України, недостатності даних та направлення запиту до страхувальника матеріали справи не містять.

Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ураховуючи встановлені судом обставини, а також те, що суд не може перебирати на себе повноваження, оскільки здійснює лише функцію судового контролю за правомірністю рішень, дій суб`єкта владних повноважень, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, виходячи з положень частини другої статті 9 КАС України, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка полягає у неподанні уточнюючої звітності стосовно отримувача виплат військовослужбовця ОСОБА_2 в період з 28.02.2022 по 27.06.2023, які нараховувались на рахунок ОСОБА_1 , із виправленими даними щодо фізичної особи - отримувача доходів з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо подання до органів Державної податкової служби України уточнюючого звіту по податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і сум утриманих з них податків, а також сум нарахованого єдиного внеску, вказавши отримувачем доходу з 28 лютого 2022 року по 27 червня 2023 рік замість ОСОБА_1 - Бащука Е.В.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України судовий збір в сумі 1 211,20 грн, який сплачений квитанцією від 24.04.2025. Суд звертає увагу, що сума судового збору підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, оскільки, часткове задоволення позову стосується лише способу захисту порушеного права обраного судом.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка полягає у неподанні уточнюючої звітності стосовно отримувача виплат військовослужбовця ОСОБА_2 в період з 28.02.2022 по 27.06.2023, які нараховувались на рахунок ОСОБА_1 , із виправленими даними щодо фізичної особи - отримувача доходів з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо подання до органів Державної податкової служби України уточнюючого звіту по податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і сум утриманих з них податків, а також сум нарахованого єдиного внеску, вказавши отримувачем доходу з 28 лютого 2022 року по 27 червня 2023 рік замість ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

Суддя В.В. Дмитрук