Справа № 260/8200/24
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/8200/24 пров. № А/857/12145/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у справі № 260/8200/24 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до КНП "Воловецька ЦРЛ" про стягнення заборгованості,

місце ухвалення судового рішення м.Ужгород
Розгляд справи здійснено за правиламиспрощеного позовного провадження
суддя у І інстанціїКалинич Я.М.
дата складання повного тексту рішенняне зазначено

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до КНП Воловецька ЦРЛ, яким просило суд стягнути з КНП Воловецька ЦРЛ на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2 призначених відповідно до п.б - з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення в сумі 17700,12 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у справі № 260/8200/24 у задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) до КНП Воловецька ЦРЛ (вул. Карпатська, буд. 23, смт. Воловець, Закарпатська область, 89100, ) про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги вказує, що гр. ОСОБА_1 працювала у відповідача в шкідливих умовах праці повний робочий день на атестованому робочому місці, що дало їй право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. За серпень-листопад 2024 року органу Пенсійного фонду підлягає відшкодуванню сума виплаченої пільгової пенсії ОСОБА_1 у розмірі 17700,12 грн. Також вказує, що на виконання рішення Закарпатського окружного суду, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2024 у справі 260/1273/24 призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 07.12.2023 року. Однак вказаних обставин не враховано судом першої інстанції.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач та позивач повідомлені шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на адресу відповідача направлено розрахунок фактичних витрат на виплату пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до п.б-з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення та п.2-8 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якого, борг по відшкодуванню витрат по ОСОБА_1 за серпень-листопад 2024 року складає 17700,12 грн.

В той же час, відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області №00 від 11.01.2024 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що КНП Воловецька ЦРЛ є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а також платником страхових внесків відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Як зазначено у позовній заяві, громадянка ОСОБА_1 працювала у відповідача в шкідливих умовах праці, що дало їм право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Станом на день подання позову до суду органи Пенсійного фонду обліковували за відповідачем заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за серпень-листопад 2024 року в розмірі 17700,12 грн., яка не була сплачена.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Законом України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV та Інструкцією Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1.

Статтею 13 Закону №1788-ХІІ визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Так, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: - пункт а працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; - пункти б-з, зокрема працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць тощо.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абзацом 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в частині пенсій, призначених згідно з пунктами б-з частини другої статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, а саме грошова сума, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам за списками №№1, 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлений Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, якою затверджена Інструкція.

Ця Інструкція визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції №21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 6.4 Інструкції №21-1 встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з пунктом 6.7 Інструкції №21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону №1788-ХІІ, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Отже, відповідач зобов`язаний щомісячно до 25-го числа здійснювати покриття фактичних витрат на виплату пенсій, призначених на пільгових умовах.

На виконання вимог Інструкції №21-1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області супровідним листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу відповідача направлено розрахунок фактичних витрат на виплату пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до п.б-з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення та п.2-8 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якого, борг по відшкодуванню витрат по ОСОБА_1 за серпень-листопад 2024 року складає 17700,12 грн.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області №00 від 11.01.2024 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року у справі 260/1273/24, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2024, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 12 грудня 2023 року №00. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області від 11 січня 2024 року № 00.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01 вересня 1984 року по 01 вересня 2000 року та періоди роботи приватним підприємцем за 2001 рік - 12 місяців, 2002 рік - 12 місяців, 2003 рік - 11 місяців, 2004 рік - 12 місяців, 2005 рік - 9 місяців, 2006 рік - 12 місяців, 2007 рік - 12 місяців, 2008 рік - 12 місяців, 2009 рік - 12 місяців, 2010 рік - 12 місяців, 2011 рік - 12 місяців, 2012 рік - 12 місяців, 2013 рік - 12 місяців. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 07 грудня 2023 року.

На виконання обумовленого рішення суду ОСОБА_1 , призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 07.12.2023 року. Вказані обставини підтверджуються копією рішення пенсійного фонду №00 від 06.09.2024 року.

Крім того, судом також установлено, що надісланий відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до п.б-з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення та п.2-8 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за відомостями якого борг по відшкодуванню витрат по ОСОБА_1 за серпень-листопад 2024 року складає 17700,12 грн., відповідачем не оскаржувався, а відповідно є чинним та підлягає до виконання

Як наслідок зібраними у справі доказами підтверджуються обставини щодо призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах, що в свою чергу є підставою для стягнення з відповідача витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначеної вказаній особі на пільгових умовах відповідно до надісланого розрахунку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а висновки суду першої інстанції є такими, що зроблені за неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати з прийняттям нового про задоволення позову.

Відповідно до частини 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Як наслідок, понесені відповідачем витрати по сплаті судового збору стягненню не підлягають.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 березня 2025 року у справі № 260/8200/24 скасувати.

Ухвалити постанову, якою адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) до КНП Воловецька ЦРЛ (вул. Карпатська, буд. 23, смт. Воловець, Закарпатська область, 89100, ) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з КНП Воловецька ЦРЛ (вул. Карпатська, буд. 23, смт. Воловець, Закарпатська область, 89100, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2 призначених відповідно до п.б - з ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення в сумі 17700,12 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос