Справа № 420/9816/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9816/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Скупінської О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 03.04.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обчислення мені, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 року;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату мені пенсії за віком з 19 липня 2024 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, тобто за три роки, що передують призначенню пенсії за віком, з урахуванням вже отриманих сум пенсії, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що наказом №513 по Білгород-Дністровському районному відділу народної освіти від 20 листопаду 1989 року була прийнята на роботу на посаду вчителя німецької мови Софіївської неповної середньої школи Білгород-Дністровського району Одеської області, а Наказом №57 від 30 серпня 1993 року переведена на посаду вчителя російської мови і літератури вказаної школи. У грудні 2014 року позивач набула право на пенсію за вислугою років, та наказом №336-к від 13 листопаду 2014 року по Білгород-Дністровському районному відділу освіти з 01 грудня 2014 року звільнена з посади за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років. 3 02 грудня 2014 року позивачу призначена пенсія за вислугою років як працівнику органів освіти.

Наказом №361 від 08 грудня 2014 року по відділу освіти, молоді та спорту Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області позивач прийнята на роботу на посаду вчителя російської мови та світової літератури Софіївської ЗОШ І-ІІ ступенів Білгород-Дністровського району Одеської області, де працювала до березня 2020 року та була звільнена наказом №37-к від 02 березня 2020 року. Після звільнення з березня 2020 року по вересень 2020 року отримувала пенсію за вислугою років, виплата пенсії була припинена з часу працевлаштування до Карналіївської ЗОШ І-ІІ ступенів. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №33 від 21 серпня 2024 року позивачу призначена пенсія за віком з 17 липня 2024 року Розмір пенсії за віком з надбавками склав 4209,51 грн. Через отримання її у меншому розмірі позивач звернулась 17.02.2025 із заявою до ГУ ПФУ в Одеській області з проханням надати інформацію та провести перерахунок пенсії за віком за останні три роки. Однак, з листа відповіді ГУ ПФУ в Одеській області від 07 березня 2025 року №5905-5040/о-02/8-1500/25, в якому повідомили про відсутність підстав для розрахунку пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати.

07.04.2025 ухвалою судді прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1

22.04.2025 від представника відповідача ГУ ПФУ в Одеській області надійшов лист (вх. №38769/25) про приєднання на виконання ухвали суду від 07.04.2025 засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1

23.04.2025 від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив (вх. №ЕС/39218/25), в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У вказаному відзиві представник відповідача покликається на те, що за заявою від 19.07.2024 позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, обчислену при страховому стажі 42 роки 1 місяць (враховано по 30.06.2024), середньомісячній заробітній платі 9514,70 грн (коефіцієнт заробітку 1,19016 х 7994,47 грн середня заробітна плата за 2014-2016 роки, проіндексована), обчисленій за період з 01.07.2000 по 30.06.2024 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір з 19.07.2024 встановлено на рівні 4209,51 грн, де: розмір пенсії за віком 4004,07 грн; доплата за 12 років понаднормативного стажу 205,44 грн. Відповідно до постанов КМУ від 20.02.2019 № 124, від 01.04.2020 № 251 перерахунок пенсії проведено із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17, 1,11 та 1,14. Головним управлінням під час переведення з одного виду пенсії на інший при розрахунку пенсії застосовано показник середньої заробітної плати за 2014-2016 (7994,47 грн - середня заробітна плата), проіндексовану в подальшому відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058 на 1,17, 1,11, 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Згідно з п. 2.8. р. ІІ Порядку № 22-1 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяли на дату призначення пенсії. Первинне призначення пенсії позивачу було здійснено 02.12.2014, а переведення 19.07.2024. Таким чином, здійснено не первинне призначення пенсії, а перехід з одного виду пенсії на інший. Позивачу було призначено пенсію за вислугу років та підстави для повторного призначення відсутні. У цьому випадку, розрахунок заробітної плати здійснюється з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення пенсії за вислугу років.

З наведених норм вбачається, що при переведені з одного виду пенсії на інший застосуванню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, а тому, розраховуючи пенсію позивача за віком, Головне управління вірно застосувало показник середньої заробітної плати за 2014-2016. На підставі викладеного, виходячи з норм чинного законодавства, у Головного управління відсутні правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки при перерахунку позивачу пенсії за віком у 2024 році.

07.05.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №43697/25), в якому виклала свої заперечення та просила задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , закінчила в 01 вересня 1981 році Білгород-Дністровське профтехучилище за професією продавця бакалійно-кондитерських та гастрономічних товарів, що підтверджується дипломом з відзнакою №057916 від 22 липня 1982 року.

Також, закінчила Ізмаїльський державний педагогічний інститут за спеціальністю російська мова і література та Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 13 січня 1994 року їй присвоєно кваліфікацію спеціаліста учителя російської мови і літератури, що підтверджується копією диплому НОМЕР_2 . /а.с. 13/

Форма РС-право. Вид пенсії: пенсія за віком. Дата призначення: 02.12.2014. ДО страхового стажу зараховано наступні періоди:

- 01.09.1981-22.07.1982 навчання у вищих/середн. НЗ 0 років 10 місяців 22 дні;

- 01.08.1982-18.11.1982 0 років 3 місяці 18 днів;

- 10.12.1982-13.08.1984 1 рік 8 місяців 4 дні;

- 20.08.1984-26.07.1986 прац.освіти, соцзабезпечення 1 рік 11 місяців 7 днів;

- 16.08.1986-14.11.1986 прац.освіти, соцзабезпечення 3 роки 2 місяці 29 днів;

- 27.11.1989-31.12.2003 прац.освіти, соцзабезпечення 14 років 1 місяць 5 днів;

- 01.01.2004-31.12.2024 прац.освіти, соцзабезпечення 11 років 0 місяців 0 днів.

Всього: 33 років 1 місяць 25 днів.

У рішенні №33 від 07.09.2020 вказано причину блокування виплати пенсії: прац по спец за яку призначено пенс в/р.

З позовної заява встановлено, що наказом №361 від 08 грудня 2014 року по відділу освіти, молоді та спорту Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області було прийнята на роботу на посаду вчителя російської мови та світової літератури Софіївської ЗОШ І-ІІ ступенів Білгород-Дністровського району Одеської області, де працювала до березня 2020 року та була звільнена наказом №37-к від 02 березня 2020 року.

Наказом №34 від 25 березня 2020 року була прийнята на роботу на посаду вчителя російської мови та зарубіжної літератури Карналіївської ЗОШ І-ІІ ст. Білгород-Дністровського району Одеської області, по теперішній час, що підтверджено копією трудової книжки НОМЕР_3 .

19.07.2025 ОСОБА_1 звернулась із заявою до ПФУ в Одеській області про призначення/перерахунок пенсії, вид перерахунку: перехід на інший вид пенсії.

ПФУ прийнято рішення №33 про перерахунок пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.08.2024, 60 р 1 м 4 д працює, Прац.освіти, соцзабезпечення. Страховий стаж 42 роки 1 місяць 26 днів.

Згідно розрахунку до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано періоди з 2000 року по 2024 рік; середній заробіток за три попередні роки: 2017 3767,40 (за 2014-2016 роки).

17.02.2025 ОСОБА_1 звернулась із заявою з проханням провести призначення, нарахування та доплату мені пенсії за віком з урахуванням для обчислення розміру пенсії показника середньої заробітної плати (доходу), за три календарні роки, що передували року мого звернення за призначенням пенсії за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

07.03.2025 ГУ ПФУ в Одеській області надали відповідь у формі листа №5905/5040/О-02/8-1500/25, в якому вказали, що «3 02.12.2014 Вам була призначена пенсія за вислугу років довічно. За заявою від 19.07.2024 Вас переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, обчислену при страховому стажі 42 роки 1 місяць (враховано по 30.06.2024), середньомісячній заробітній платі 9514,70 грн (коефіцієнт заробітку 1,19016 х 7994,47 грн середня заробітна плата за 2014-2016 роки, проіндексована), обчисленій за період з 01.07.2000 по 30.06.2024 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір з 19.07.2024 встановлено на рівні 4209,51 грн, де: розмір пенсії за віком 4004,07 грн; доплата за 12 років понаднормативного стажу 205,44 грн. Оскільки Ви з 02.12.2014 отримували пенсію за вислугу років, то при розрахунку пенсії за віком врахована заробітна плата за 2014-2016 роки, проіндексована відповідно до частини 2 статті 42 Закону.»

Не погодившись з відмовою відповідача обчислити розмір пенсії за віком з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021, 2022, 2023 роки, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058, цей Закон визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Так, у відповідності із статтею 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058 за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Приписами статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058 пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною 1 ст.26 Закону №1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності відповідного страхового стажу.

При цьому, відповідно до ст.27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Згідно з ч.2 ст.40 Закону №1058-ІV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зд - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частини третьої статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу), і яка визначається за формулою: Зд=Д/Тх-100%, де Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.

При обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у пунктах 8, 13 і 14 статті 11 цього закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.

Згідно з ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

За змістом частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу наведених вище норм пенсійного законодавства України слідує, що лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як з`ясовано судом, грудні 2014 року ОСОБА_1 призначалась пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XI. /а.с. 28/

У подальшому, а саме у липні 2024 року позивачка звернулась до пенсійного органу із заявою, у якій просила Головне управління призначити їй пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV. /а.с. 33/

Матеріалами справи підтверджено, що починаючи з 21 серпня 2024 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Як слідує з матеріалів справи, при обчисленні розміру пенсії за віком Головним управлінням в розрахунок узятий показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а саме 2014-2016 роки. /а.с.34-41/

В обґрунтування правомірності дій пенсійним органом у відзиві зазначено про те, що в даному випадку має місце переведення з одного виду пенсії на інший, а не призначення нового виду пенсії, а тому показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, цілком правомірно враховано за 2014, 2015, 2016 роки. /а.с. 144/

Водночас, судом встановлено та не заперечується відповідачем, що позивач з 02.12.2014 отримувала пенсію за вислугу років.

Разом з цим, за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач звернулася вперше.

Так, згідно фактичних обставин справи, до моменту призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XI.

Відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XI право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти.

Пунктом 2-1 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV передбачено, що особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Суд зазначає, що пенсія за вислугу років і пенсія за віком передбачені різними законами і за своєю природою є різними пенсіями.

Отже, на переконання суду, в даному випадку має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно з ч.3 ст.45 Закону №1058-IV, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком.

Такого ж правового висновку щодо спірних правовідносин дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі № 577/2576/17, Верховний Суд у постановах від 31.07.2019 у справі № 720/208/17, від 16.06.2020 у справі № 127/7522/17, від18.08.2020 у справі №263/6611/17.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області протиправно провело при призначенні пенсії її перерахунок із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески та який враховано для обчислення пенсії за 2014 - 2016 роки, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування правомірності вчинення оскаржуваних дій відповідачем суду не наведено та не надано.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

У відповідності до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 1212,00 грн, що підтверджується квитанцією № від 31.03.2025.

Відтак, суд вважає за доцільне стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1212,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 243-246, 293, 295, 296 КАС, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з 19 липня 2024 року відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2021, 2022 та 2023 роки, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1212,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

Відповідачі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА