Справа № 500/1741/25
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1741/25

12 червня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Головне управління ДПС в Тернопільській області (далі позивач) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), у якому позивач просить суд стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 суму податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 10 408,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем обліковується заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, яка добровільно не була сплачена. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути вказаний податковий борг у судовому порядку.

Відповідач у встановлений судом строк правом на подання відзиву на позов та доказів на його обґрунтування не скористався.

Рух справи у суді

З метою визначення підсудності адміністративної справи, суд подав запит в Єдиний державний демографічний реєстр. Відповідно до відповіді № 1242322 від 28.03.2025, за вказаними параметрами інформацію про фізичну особу-відповідача не знайдено.

Враховуючи відсутність інформації про офіційне місце реєстрації фізичної особи ОСОБА_1 в Єдиному державному демографічному реєстрі, з метою визначення правильної підсудності адміністративної справи, суд направив запит від 31.03.2025 № 2514/25 в Управління Державної Міграційної Служби України в Тернопільській області.

Відповідно до відповіді на запит від 31.03.2025 № 2514/25, зареєстрований канцелярією суду 08.04.2025 року за вх.номером № 3808/25, зареєстроване місце проживання відповідача було встановлене: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 09.04.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Копію ухвали про відкриття спрощеного провадження від 09.04.2025 направлено відповідачу 10.04.2025 на адресу зареєстрованого місця проживання фізичної особи ( АДРЕСА_2 ), проте повернуто відділенням поштового зв`язку з відміткою працівника АТ "Укрпошта" як не вручену із зазначенням причини невручення "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи (арк. справи 30-31).

Крім того, копію ухвали про відкриття спрощеного провадження від 09.04.2025 направлено відповідачу 10.04.2025 на адресу відповідача, зазначену позивачем в матеріалах справи ( АДРЕСА_3 ), проте повернулась відділенням поштового зв`язку з відміткою працівника АТ "Укрпошта" як не вручену із зазначенням причини невручення "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи (арк. справи 28-29).

Враховуючи норми статті 130 Кодексу адміністративного судочинства України, Тернопільський окружний адміністративний суд повідомив відповідача - ОСОБА_1 , опублікувавши оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвалою суду від 07.05.2025 строк розгляду адміністративної справи було продовжено на 1 (один) місяць.

Копія ухвали про продовження процесуального строку розгляду справи від 07.05.2025 направлена відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання 09.05.2025, проте повернуто відділенням поштового зв`язку як не вручену із зазначенням причини невручення "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи (арк. справи 36-37).

Таким чином, судом вжито вичерпні заходи щодо повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі щодо стягнення податкового боргу.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Водночас, до повноважень адміністративних судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб, або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками за закінченням встановленого строку зберігання, адресат вибув, адресат відсутній і тому подібних, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04.04.2019 у справі № 820/5676/17.

Оскільки адреса, за якою надіслана судом ухвала відповідачу є зареєстрованим місцем проживання відповідача, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Враховуючи не подання відзиву відповідачем, а також ціну позову, суд розглядає справу за наявними матеріалами в порядку статті 263 КАС України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Матеріали справи містять інформацію щодо реєстрації за відповідачем нерухомого майна, а саме: будинку за адресою: АДРЕСА_1 , копії інтегрованої картки платника податків, корінця податкового повідомлення-рішення від 11.04.2023 року № 0-1918, податкового повідомлення-рішення від 01.09.2022 року № 0-1918, податкової вимоги форми "Ф" від 14.09.2023 року № 0-1900, детального розрахунку суми податкового боргу до податкової вимоги форми "Ф" від 14.09.2023 року № 0-1900, розрахунку суми позовних вимог по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, довідки про наявність податкового боргу у відповідача станом на 25.02.2025, доказів відправлення вказаних документів відповідачу.

До матеріалів додано інформацію про платника податків ОСОБА_1 , де місцем проживання відповідача зазначено: АДРЕСА_3 , проте судом при відкритті провадження встановлено зареєстровану адресу проживання відповідача: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою про наявність податкового боргу станом на 25.02.2025 у відповідача наявний податковий борг перед бюджетами та державними цільовими фондами по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 10 408,60 грн (арк. справи 8).

Податковий борг по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості виник внаслідок несплати відповідачем узгоджених податкових зобов`язань, нарахованих відповідно до податкових повідомлень-рішень від 01.09.2022 року № 0-1918 на суму - 879,60 грн., та від 11.04.2023 року № 0-1918 на суму - 9 529,00 грн (арк. справи 14-15).

Вказані податкові повідомлення-рішення направлялись відповідачу за адресою зазначеною в матеріалах справи ( АДРЕСА_3 ), однак повертались до контролюючого органу з відміткою працівників АТ "Укрпошта" "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи (арк. справи 14-15).

Доказів щодо скасування та оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень матеріали справи не містять, а тому грошові зобов`язання, визначені в них, вважаються узгодженими.

Відповідачу виставлялась податкова вимога форми "Ф" від 14.09.2023 року № 0-1900, з часу виставлення якої податковий борг відповідача не переривався, яка надсилалась Головним управлінням ДПС у Тернопільській області відповідачу за адресою зазначеною в матеріалах справи, проте повернулась до відправника з відміткою працівника АТ "Укрпошта" "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи (арк. справи 12-13).

Доказів щодо скасування та оскарження вказаної податкової вимоги матеріали справи не містять, як і не містять доказів погашення податкового боргу на час вирішення справи судом.

Мотивувальна частина

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Виконанням податкового обов`язку згідно з п. 38.1. ст. 38 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) є сплата в повному обсязі платником відповідних податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 266.1.1. та п.п. 266.1.2. п. 266.1. ст. 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості в спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб: якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває в спільній частковій власності кількох осіб платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку; якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

Підпунктами 266.2.1. п. 266.2 та п.п. 266.3.1. п. 266.3 передбачено, що об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до п.п.266.91. п.266.9 ст. 266 ПК України податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Згідно з пп. а) пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що податковий борг в сумі - 10 408,60 грн. утворився на підставі податкових повідомлень-рішень від 01.09.2022 року № 0-1918 на суму - 879,60 грн., та від 11.04.2023 року № 0-1918 на суму - 9 529,00 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення надсилались відповідачу, однак повертались до податкового органу з відміткою працівників АТ "Укрпошта" "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Наведені податкові повідомлення-рішення, на підставі яких утворився податковий борг в сумі - 10 408,60 грн., надіслано відповідачу відповідно до вимог ПК України, на момент розгляду справи у суді ним не оскаржувалися, а тому вважаються належним чином врученими та є узгодженими.

Отже, суд встановив, що за відповідачем обліковується заборгованість, яка виникла із податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, яка у добровільному порядку не була сплачена та підлягає стягненню в судовому порядку.

Стаття 102 ПК України передбачає, що позовні вимоги контролюючого органу, пов`язані зі стягненням податкового боргу з платників податків, повинні пред`являтися протягом 1095 днів з дня виникнення податкового боргу.

З даним позовом податковий орган звернувся до суду 27.03.2025, а тому, враховуючи вказані норми законодавства, суд вважає що позивачем не пропущено строк давності, визначений статтею 102 ПК України.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

На підставі вказаного судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених у справі обставин, позивач довів суду правомірність заявлених вимог, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати

У відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 суму податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості 10 408,60 грн (десять тисяч чотириста вісім гривень шістдесят копійок).

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне судове рішення складено 12 червня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл., 46003 );

відповідач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ).

Головуючий суддя Юзьків М.І.