Справа № 380/9406/25
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №380/9406/25
У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду

11 червня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді О.Желік, розглянувши клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування постанови та наказів, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 із вимогами:

- визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії, оформлену у вигляді довідки військово-лікарської комісії №263/6163 від 10.12.2024;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 12.12.2024 №346 в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2024 №396 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою судді від 13.05.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення в ній недоліків.

Ухвалою судді від 19.05.2025 в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

28.05.2025 від представника військової частини НОМЕР_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Окрім відзиву, до суду надійшло також клопотання про залишення без розгляду позовної заяви у зв`язку з пропуском позивачем місячного строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 30.05.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування постанови та наказів залишено без руху після відкриття провадження в частині позовних вимог щодо оскарження наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 12.12.2024 №346 в частині його призову на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 , а також наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2024 №396 в частині зарахування його до списків особового складу військової частини.

09.06.2025 від представника позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Так, позивач зазначає, що позовна вимога щодо скасування постанови військово-лікарської комісії, оформленої у вигляді довідки військово-лікарської комісії №263/6163 від 10.12.2024Ю є основною, в той час як решта позовних вимог є похідними.

Так, з метою досудового врегулювання спору представник позивача звертався із скаргою на рішення ВЛК, яка була подана 20.02.2025 року до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 . За результатом розгляду такої скарги 17.03.2025 представником отримано відповідь ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою у задоволенні скарги на рішення ВЛК було відмовлено з підстав, що ОСОБА_1 втратив статус військовозобов`язаного.

Зважаючи на викладені обставини, а також час, необхідний для збирання повного пакету документів, представник позивача просить суд поновити позивачу строку звернення до адміністративного суду.

Дослідивши подану позивачем заяву суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Як встановив суд, позивачем оскаржується, зокрема: 1) наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 12.12.2024 №346 в частині його призову на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 ; 2) наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2024 №396 в частині зарахування його до списків особового складу.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 червня 2022 року у справі № 362/643/21 визначила, що військова служба є різновидом публічної, а спори, які виникають з приводу проходження військової служби є публічно-правовими і відповідно належать до юрисдикції адміністративних судів.

Таким чином суд доходить висновку, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо оскарження рішень стосовно призову на військову службу по мобілізації та направлення на військову службу, зарахування до списків особового складу військової частини охоплюється спеціальною нормою частини 5 статті 122 КАС України.

Як вже було зазначено вище, оскаржувані позивачем накази відповідачів винесено 12.12.2024.

Водночас до Львівського окружного адміністративного суду позивач звернувся через свого представника 09.05.2025.

З матеріалів поданої представником позивача заяви суд встановив, що 22.01.2025 представником позивача було подано до ІНФОРМАЦІЯ_3 адвокатський запит для з`ясування всіх деталей справи, та отримання копії довідки ВЛК.

За наслідком отримання 29.01.2025 відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 , якою була надана довідка ВЛК оформлена на ім`я ОСОБА_1 , представник позивача подав 20.02.2025 скаргу на рішення ВЛК районного рівня до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.03.2025 (який, як зазначає представник, він отримав 17.03.2025) відмовлено в задоволенні скарги представника позивача.

Представником позивача також подано адвокатські запити до військової частини НОМЕР_1 для витребування документів, необхідних для оскарження, а також, до ІНФОРМАЦІЯ_3 для витребування інформації не наданої у відповіді на перший адвокатський запит.

Відповідь В/Ч НОМЕР_1 із копією наказу військової частини НОМЕР_1 отримано представником позивача 31.03.2025

Вирішуючи питання про поважність пропуску позивачем строку звернення до суду, суд вважає необхідним звернути увагу на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 29.09.2022 у справі 500/1912/22.

У вищезгаданій постанові Верховний Суд дійшов висновку про те, що протягом дії воєнного стану суворе застосування судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду.

У рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії від 25.01.2000 Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

У своєму рішенні від 28.10.1998 у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Оскільки представником позивача своєчасно вживались заходи з метою збору інформації для підготовки та подання позовної заяви, суд вважає необхідним поновити позивачу строк звернення до адміністративного суду, і заразом відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 243 та 248 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Продовжити розгляд справи №380/9406/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування постанови та наказів.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади в України за адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Желік О.М.