Справа № 160/25619/24
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/25619/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року (суддя Прудник С.В.) у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №041514 від 07.08.2024 року.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Зазначено, що формування та збір документів для перевезення завершується на початку руху та всі документи щодо перевезення мають бути наявні у водія, а не в офісах інших осіб, саме на місці зупинки (події) мають бути надані первинні документи, інші документи, на підставі яких здійснюється перевезення, та саме на підставі цих, а не складених в інший час документів та наявних поза місцем події, встановлюються фактичні обставини.

На місці події (зупинки) на момент перевірки за наданими водієм транспортного засобу матеріалами та відомостями (зокрема, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу) було встановлено особу автомобільного перевізника та складено акт. який є носієм доказової інформації (доказової бази), про виявлені допущені порушення законодавства про автомобільний транспорт. У водія товарно-транспортна накладна була відсутня.

Надана до суду копія договору на транспортно-експедиторське обслуговування при перевезені вантажів автомобільним транспортом від 01.02.2024, не може бути належним доказом в силу його відсутності в момент проведення перевірки та під час розгляду справи.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, 27.06.2024 року старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті було складено акт № АР 051866 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

В означеному акті зазначено про те, що в ході перевірки за адресою: Харківська область, а/д М-29 «Харків-Перещепіно», 40 км, автомобіль марки MAN LE 8.160, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , виявлено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 11.1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, а саме перевезення товару без оформлення документів, товарно-транспортної накладної встановленої форми.

Адвокат позивача звернувся до Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті з адвокатським запитом про надання акту № АР 051866 на документів на підставі яких його складено.

У відповідь на адвокатський запит, Відділ державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті разом з листом №2395/25/23-24 від 30.07.2024 року надав копії документів: протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 від 29.04.2024р., копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 , копію посвідчення водія, серія НОМЕР_4 , копію протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01407-00162-24 від 29.04.2024р., документ під назвою «Переміщення товарів № 1R_0000641 від 26.06.2024р. Також надано фотографію автомобілю спереду.

Водій пояснень не надавав. Зазначені обставини підтверджуються актом № АР 051866 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 27.06.2024 року, листом Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті № 2219/5.4.1/23-24 від 10.07.2024 року з додатками.

В подальшому справу було направлено за територіальним принципом до Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Позивач подав до Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті пояснення, разом з копіями таких документів: копія товарно-транспортної накладної № 2506/592 /000499286 від 26.06.2024 року, копія товарно-транспортної накладної № 2506/595 /000499280 від 26.06.2024 року, копія товарно-транспортної накладної № 2506/535 /000499283 від 26.06.2024 року, копія подорожнього листа вантажного автомобілю від 27.06.2024 року.

07.08.2024 року Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті було прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 041514 від 07.08.2024 року.

У постанові зазначається, що 27.06.2024р. о 11 год. 00 хв., Харківська обл., а/д М-29,40 км. ФОП ОСОБА_1 порушив приписи ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Адвокат позивача звернувся Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті з адвокатським запитом про надання документів, зокрема постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу за результатом розгляду справи про порушення - акту№ АР 051866 від 27.06.2024 року.

У відповідь Відділ державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті листом повідомив про винесення Постанови про застосування адміністративно господарського штрафу щодо позивача та надав таку постанову.

Вказаний лист було отримано представником позивача 29.08.2024 року.

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженої постанови не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Згідно ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 592 від 26.06.2015 року «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області.

Як було встановлено судом першої інстанції з акту, що є підставою оскаржуваної постанови, в ході перевірки було виявлено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», п. 11.1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, а саме перевезення товару без оформлення документів, товарно-транспортної накладної встановленої форми.

Статтею 48 Закону № 2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

За визначенням статті 1 цього ж закону, товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Ідентичне визначення наведено і у пункті 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363 (далі - Правила перевезення вантажів).

За визначенням пункту 1 Правил перевезення вантажів, вантаж - всі предмети з моменту прийняття для перевезень до здачі одержувачу вантажу. Тобто після здачі вантажу вантажоодержувачу, переміщення вантажу є завершеним.

Суд вірно зазначив, що документами для здійснення внутрішніх перевезень для водія є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна (за наявності вантажу) або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Як було встановлено судом першої інстанції, 26.06.2024 року автомобіль MAN LE 8.160, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , здійснював доставку вантажу (споживчі товари повсякденного типу) з пунктом навантаження: м. Дніпро, вул. Ударників, буд. 27, пунктом розвантаження: м. Харків, вул. Бекетова, 21.

26.06.2024 року автомобіль MAN LE 8.160, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , здійснював доставку вантажу (споживчі товари повсякденного типу) з пунктом навантаження: м. Дніпро, вул. Ударників, буд. 27, пунктом розвантаження: м. Харків, пр-т Гагаріна, буд. 167.

26.06.2024 року автомобіль MAN LE 8.160, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , здійснював доставку вантажу (споживчі товари повсякденного типу) з пунктом навантаження: м. Дніпро, вул. Ударників, буд. 27, пунктом розвантаження: м. Харків, пр-т Героїв Сталінграда, 175.

Зазначене відповідає документу під назвою «Переміщення товарів № 1R_0000641 від 26.06.2024р., в якому зазначається організація: ТОВ «НУМІС», відправник: ПроСтор (Харків) Склад, що надавався водієм під час перевірки.

26.06.2024 року автомобіль MAN LE 8.160, д.н.з. НОМЕР_1 здійснював доставку вантажу з м. Дніпро до м. Харків на 3 різні адреси.

Вказані вище накладні містять підписи вантажоодержувача.

Отже, 26.06.2024 року на автомобілі MAN LE 8.160, д.н.з. НОМЕР_1 , вантаж було доставлено до м. Харків на 3 різні адреси (передано вантажоотримувачам).

Також, у вказаних накладних вантажовідправником та вантажоодержувачем є ТОВ «НУМІС» (а не позивач).

Як було встановлено судом першої інстанції у відповідності до товарно-транспортних накладних автомобільним перевізником вантажів зазначено ФОП ОСОБА_3 , накладні містять його печатку та підпис, а не позивача.

27.06.2024 автомобіль MAN LE 8.160, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , рухався маршрутом Харків-Дніпро, пустий. Виїхав з гаража об 09-00, повернувся у гараж о 16-00.

Таким чином, судом першої інстанції було встановлено, що на момент перевірки 27.06.2024 року водій рухався пустим, без вантажу по маршруту Харків- Дніпро, повертаючись з доставки вантажу, де вантажовідправником та вантажоодержувачем є ТОВ «НУМІС» (а не позивач), а автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_3 (а не позивач).

Відповідно до підпунктів 11.4 та 11.6 Правил № 363 товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів.

Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.

Суд першої інстанції вірно врахував, що приписи Закону України «Про автомобільний транспорт» виключають необхідність оформлення товарно-транспортної накладної за відсутності вантажу та обов`язок наявності у водія товарно-транспортної накладної іншого автомобільного перевізника від попереднього замовлення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року № 207 затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні.

За змістом пунктів 1 та 2 вказаного Переліку наявність товарно-транспортної накладної є обов`язковою у випадку здійснення перевезень на договірних умовах. У випадку ж здійснення перевезення для власних потреб накладна не оформлюється.

Отже, повернення 27.06.2024р. автомобілю MAN LE 8.160, д.н.з. НОМЕР_1 без вантажу після доставки 26.06.2024р. замовлення до м. Харків не вимагає наявності товарно-транспортної накладної.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність правових підстав для наявності у позивача, що не був автомобільним перевізником вантажу, товаро-транспортної накладної на вантаж, до якого позивач не має жодного відношення, а як наслідок відсутність з боку позивача порушень Закону України «Про автомобільний транспорт».

А ні 26.06.2024 року, а ні 27.06.2024 року (на день проведення перевірки) на автомобілі MAN LE 8.160, д.н.з. НОМЕР_1 , позивач не здійснював жодного перевезення вантажу, не був а ні вантажовідправником та вантажоодержувачем, а ні автомобільним перевізником.

Також суд першої інстанції встановив, що водієм інспектору було надано усі визначені статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документи, а саме протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 від 29.04.2024р., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 , посвідчення водія, серія НОМЕР_4 , протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 01407-00162-24 від 29.04.2024р.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що за відсутності порушення позивачем п. 11.1. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відсутні і правові підстави для притягнення позивача до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 11 червня 2025 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш