Справа № 640/14416/19
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЗІУМ КОМПАНІ" до Головного управління ДПС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.08.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
До суду 26.03.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що у зв`язку з ненаданням в повному обсязі ТОВ «МДМ Корпорейшн» первинних документів бухгалтерського та податкового обліку, що підтверджують показники відображені у звітах про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі (форма № 1-ОА (місячна)), перевіркою не підтверджено дані показники за звітний період з травня 2018 р. по травень 2019 р. За таких обставин, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2019 року клопотання позивача про розгляд цієї справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 року прийнято справу до провадження, розгляд справи розпочато спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Наказом Головного управління ДФС у м.Києві від 05.06.2019 року №7553, на підставі п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, наказано провести фактичну перевірку суб`єктів господарювання (згідно із додатками 1-5) тривалістю 10 діб. Перевірку провести з метою дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює виробництво та обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Підстава: доповідна записка управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів від 04.06.2019 р. №2102/26-15-40-01-15.
На підставі вищевказаного наказу Головного управління ДФС у м.Києві від 05.06.2019 року №7553 та направлень на перевірку від 07.06.2019 р. №5433/26-15-40-01, №5434/26-15-40-01, посадовими особами Головного управління ДФС у м.Києві 07.06.2019 р. о 11 год. 40 хв. розпочато проведення фактичної перевірки ТОВ «МДМ Корпорейшн» за адресою: вул.Мельникова, 12, м.Київ.
За результатом проведеної фактичної перевірки посадовими особами Головного управління ДФС у м.Києві 18.06.2019 року складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами №4373/26-15-40-01/41410363, яким встановлено порушення постанови №957, ст.ст.16, 18 Закону № 481/95ВР.
05.07.2019 року ТОВ «МДМ Корпорейшн» подано заперечення на акт фактичної податкової перевірки від 18.06.2019 року №4373/26-15-40-01/41410363.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Щодо процедури проведення фактичної перевірки.
Згідно із п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами передбачений статтею 80 ПК України.
Згідно із п.80.1 ст.80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (п.80.5 ст.80 ПК України).
Пунктом 81.1 ст.81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
Отже, фактична перевірка суб`єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов як наявність підстав для проведення фактичної перевірки та пред`явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів.
Суд встановив, що у наказі відповідача про проведення фактичної перевірки від 05.06.2019 року №7553 підставою проведення фактичної перевірки, зазначено п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.
Виходячи із змісту наведених вище правових норм у їх сукупності, суд доходить висновку, що не зазначення в наказі на проведення фактичної перевірки, на підставі яких саме відомостей (інформації) відповідач вирішив провести перевірку, не свідчить про безпідставність перевірки, оскільки відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України в наказі на перевірку достатньо зазначити підставу для проведення перевірки, визначену цим Кодексом.
Крім того чинне законодавство не встановлює вимог щодо змісту та способу зазначення інформації в наказі на проведення фактичної перевірки.
Посадові особи відповідача були допущені до проведення перевірки, хоча позивач, мав право їх не допускати, якщо вважав, що перевіряючи допустили порушення процедури проведення перевірки.
При цьому, суд наголошує, що якщо платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 804/1113/16 від 13.03.2018 р., по справі №807/2062/17 від 21.02.2019 р.
Згідно із ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи зазначене суд вважає, що порушень положень законодавства в частині наявності підстав та процедури проведення перевірки, які вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки, відповідачем не допущено.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України встановлені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» від 19.12.1995 р. № 481/95ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).
Згідно із ч.1 ст.17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Відповідно до вимог статті 18 Закону № 481/95-ВР право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої делеговано Кабінету Міністрів України.
Так, на реалізацію зазначеного права Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 30.10.2008 р. № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» (з наступними змінами і доповненнями), якою запроваджені мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни на різні види алкогольних напоїв, виходячи з їх опису та приналежності до кодів виробів згідно з УКТЗЕД, а також визначений порядок здійснення їх розрахунку (примітки 1-4 додатку до постанови).
Як вбачається із змісту описової частини акта перевірки, відповідачем був встановлений факт реалізації ТОВ «МДМ Корпорейшн» за цінами, нижчими за мінімальні оптово-відпускні ціни, встановлені постановою КМУ від 30.10.2008 р. №957 «Про встановлення мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв»:
- горілки «Класична» ТМ «Золотий Стандарт», місткістю 0,5 л, міцністю 40% за ціною 58,06 грн., горілки ТМ «Люботин Преміум Хлібна» місткістю 0,5 л, міцністю 40% за ціною 58,06 грн., горілки ТМ «Люботин Преміум Пшенична» місткістю 0,5 л, міцністю 40% за ціною 58,06 грн., горілки ТМ «Люботин Преміум Житня» місткістю 0,5 л, міцністю 40% за ціною 58,06 грн., що підтверджується видатковою накладною від 10.12.2018 р. №ББІ-0001464, горілки ТМ «Краля Посольська Грамота» місткістю 0,25 л, міцністю 40% за ціною 29,03 грн., що підтверджується видатковою накладною від 18.12.2018 р. №ББІ-0001432, горілки ТМ «Незалежна Справжня» місткістю 0,1 л, міцністю 40% за ціною 11,56,56 грн., що підтверджується видатковою накладною від 27.11.2018 р. № ББІ-0001303. Продукція була придбана у ТОВ «ТО-НАР» на підставі видаткової накладної від 22.08.2018 р. № ББІ-0000006 на загальну суму з ПДВ 56 326,32 грн.;
Згідно із розмірами мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, затвердженими постановою КМУ від 30.0.2008 р. №957 «Про встановлення розділу мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, мінімально оптово-відпускна ціна за 1 літр 100-відсоткового спирту у товарі на «Горілка та лікеро-горілчані вироби, інші» складала 321 грн., а роздрібна ціна складає 447 грн.
Тобто, горілка: «Зубровка Бяла» 1 л мала коштувати 128,40 грн. (321 грн. х 1 х 0,4); «Зубровка Бяла» 0,7 л мала коштувати 89,88 грн. (321 грн. х 0,7 х 0,4); «Абсолютний Стандарт» проз., «Абсолютний Стандарт» Gold, «Класична», «Люботин Преміум Хлібна», «Люботин Преміум Пшенична», «Люботин Преміум Житня», «Grin Mark Оригінальний рецепт», «Grin Mark Натуральний Кедр» 0,5 л мали коштувати 64,20 грн. (321 грн. х 0,5 х 0,4); Краля Посольська Грамота» 0,25 л мала коштувати 32,10 грн. (321 грн. х 0,25 х 0,4); «Незалежна Справжня» 0,1 л мала коштувати 12,84 грн. (321 грн. х 0,1 х 0,4).
Факт реалізації вказаного товару за цінами нижчими за мінімальні оптово-відпускні ціни підтверджується копіями видатковими накладними та не заперечується позивачем.
Разом з тим, позивач вказує на те, що податковий орган неправильно встановив суму штрафної санкції, не визначив партію товару, з якої було безпосередньо реалізовано алкогольні напої за цінами нижчими за мінімально оптово-відпускні, та як наслідок, неправильно визначив суму грошового зобов`язання ТОВ «МДМ Корпорейшн» за вчинене порушення.
Відповідно до Державного стандарту України 3993-2000 «Товарознавство. Термін та визначення» партія товару - це визначена кількість товарів одного або декількох найменувань, закуплених, відвантажених або отриманих одночасно за одним товаросупровідним документом.
В силу листа ДПА України від 26.06.2002 року №2704/21-4317, роз`яснено поняття «отримана партія товару», визначеного в ст.17 Закону №481/95, отримана партія товару - це сукупність одиниць продукції одного або декількох найменувань, відвантажених або отриманих по одному товаросупровідному документу.
Як зазначалося вище, спірним податковим повідомленням-рішенням податковим органом до позивача застосовано штрафну санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у сумі 122 846,39 грн.
Таким чином, податковий орган не вірно визначив розмір фінансових санкцій за здійснене позивачем правопорушення.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.12.2024 року у справі № 826/5914/18.
Відповідно до статті 4 ПК України одним з основних принципів податкового законодавства України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу
Тож, саме податковий орган відповідно до принципу офіційності повинен доводити в суді обставини, що стали підставою для нарахування платнику податків спірних сум штрафних санкцій, та правомірність прийняття свого рішення.
Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.03.2018 року у справі № 813/2758/16.
Відповідно до ч.3 ст.16 Закону №481/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання, які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом. У разі якщо в місяці, наступному за звітним місяцем, суб`єкт господарювання самостійно виявив помилки у поданому ним звіті за звітний місяць, він зобов`язаний подати уточнений звіт до кінця місяця, наступного за звітним місяцем. У такому разі штраф, встановлений абзацом дев`ятнадцятим частини другої статті 17 цього Закону, не застосовується.
Відповідно до ч.3 ст.16 Закону №481/95-ВР, пп.5 п.4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 р. № 375 Міністерством фінансів України видано наказ №49 від 11.02.2016 р., яким затверджено форми звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення.
Наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 р. № 49 затверджені форми звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядки їх заповнення, зокрема, затверджено Форму звіту № 1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі», Порядок заповнення форми звіту № 1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі».
Відповідно до Порядку заповнення форми звіту № 1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі» звіт складається окремо за кожний місяць та до 10 числа місяця, що настає за звітним, подається до органів ДФС за основним місцем обліку суб`єкта господарювання.
Під час перевірки відповідач дійшов висновків, що за результатами аналізу встановлено розбіжності між даними звітів 1-ОА та ЄРПН, щодо обсягів реалізованих алкогольних напоїв (47 - Вермути та вино ароматизовані), а саме:
- реалізовано всього в травні 2018 року згідно із даних 1-ОА 297,838, згідно із даних ЄРПН 300,587, розбіжність 2,749;
- реалізовано всього в червні 2018 року згідно із даних 1-ОА 399,625, згідно із даних ЄРПН 406,85, розбіжність 7,225;
- реалізовано всього в липні 2018 року згідно із даних 1-ОА 270,775, згідно із даних ЄРПН 272,0, розбіжність 1,225;
- реалізовано всього в серпні 2018 року згідно із даних 1-ОА 248,100, згідно із даних ЄРПН 249,075, розбіжність 0,975;
- реалізовано всього в вересні 2018 року згідно із даних 1-ОА 170,875, згідно із даних ЄРПН 171,125, розбіжність 0,25;
- реалізовано всього в жовтні 2018 року згідно із даних 1-ОА 234,763, згідно із даних ЄРПН 234,512, розбіжність 0,251;
- реалізовано всього в листопаді 2018 року згідно із даних 1-ОА 383,725, згідно із даних ЄРПН 383,275, розбіжність 0,45;
- реалізовано всього в грудні 2018 року згідно із даних 1-ОА 282,375, згідно із даних ЄРПН 283,375, розбіжність 1,0;
- реалізовано всього в січні 2019 року згідно із даних 1-ОА 216,575, згідно із даних ЄРПН 226,875, розбіжність 10,3;
- реалізовано всього в лютому 2019 року згідно із даних 1-ОА 308,863, згідно із даних ЄРПН 307,962, розбіжність 0,601;
- реалізовано всього в березні 2019 року згідно із даних 1-ОА 189,20, згідно із даних ЄРПН 191,375, розбіжність 2,175;
- реалізовано всього в квітні 2019 року згідно із даних 1-ОА 248,488, згідно із даних ЄРПН 248,937, розбіжність 0,449;
- реалізовано всього в травні 2019 року згідно із даних 1-ОА 415,725, згідно із даних ЄРПН 426,08, розбіжність 10,355.
Натомість, позивач в позові вказав, що згідно із ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов?язань, а відповідно реєстрація податкової накладної в ЄРПН, є одна з перших подій: зарахування коштів від покупця до постачальника або дата фактичного відвантаження товару. У той же час, дані по рахунку 281, та дані звіту за формою 1-ОА, формуються виключно на підставі такої події, як відвантаження товару, та не враховують отриманих особою передплат. Відповідно, вже з цієї причини розбіжність даних між ЄРПН та звітами за формою 1-ОА, враховуючи, що позивач отримував практично в кожному місяці передплати за горілчану продукцію. Крім того, відповідно до ст.201 ПК України до зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної можуть реєструватися коригування. Позивач у період з травня 2018 року по травень 2019 року неодноразово реєстрував коригування до податкових накладних з податку на додану вартість в ЄРПН. Однак, реєстрація коригувань податкових накладних врахована відповідачем не була. Також, в наданих запереченнях на акт перевірки дані по рахунку 281 по класу продукції 47 «Вермути та вина ароматизовані» по кожній з філій підприємства: філія «Афіна», філія «Біара» і філія «Адел» повністю співпадають з даними звітів за формою 1-ОА.
Відповідач заперечення позивача на акт перевірки не врахував.
З огляду на встановлену судом та підтверджену доказами дату подання позивачем заперечень на акт перевірки, а також дату дійсного отримання їх відповідачем, суд вважає, що письмові заперечення позивача на акт перевірки подані контролюючому органу у встановлений ПК України строк (протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта перевірки), безпідставно не враховані податковим органом при прийнятті рішення.
Отже, спірні податкові повідомлення-рішення прийняті контролюючим органом без урахування й надання оцінки своєчасно поданим ТОВ "МДМ КОРПОРЕЙШН" заперечень на акт перевірки та долученим до них документам, якими позивач спростовував встановлені перевіркою обставини.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 року у справі №816/228/17 вказала, що підставами для скасування рішень, прийнятих за наслідками перевірки, є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки, та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Безпідставне залишення без розгляду своєчасно поданих платником податків заперечень на акт перевірки з відповідними документами об`єктивно може вплинути на обставини обґрунтованості прийнятого на підставі акта перевірки податкового повідомлення-рішення, адже за правилами, встановленими пунктом 86.7 статті 86 ПК України, такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Отже, податкові повідомлення-рішення, з приводу правомірності яких виник спір, були прийняті контролюючим органом без проведення розгляду у встановлений законом строк та у встановленому порядку заперечень платника податків на акт перевірки та з порушенням його права брати участь у розгляді заперечень, тобто з порушенням норм пункту 86.7 статті 86 ПК України. Такі порушення мають характер істотних порушень прав платника, а тому не можуть не впливати на оцінку правомірності податкового повідомлення-рішення.
Відтак податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України, оскільки прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття (пункт 3), без урахування права особи (в даному випадку платника податку) на участь у процесі прийняття рішення (пункт 9), що свідчить про його необґрунтованість та протиправність. За вказаних обставин відсутні підстави для оцінку змісту відображеного у акті перевірки правопорушення, оскільки відповідач в цілому не дотримався процедури, не врахував надані платником документи та заперечення, внаслідок чого оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Саме про такий процесуальний наслідок недотримання вимог пункту 86.7 статті 86 ПК України вказав Верховний Суд у постановах від 15.01.2019 у справі №826/3576/15, від 28.09.2020 у справі №520/2305/19, від 17.01.2022 у справі № 640/4983/19, від 24.02.2022 у справі № 560/8920/20, від 12.07.2023 у справі № 200/4704/21.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви з викладених вище підстав.
Щодо сплаченого позивачем судового збору за подання позову, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви у розмірі 5 157,70 грн.
Відтак, відповідно до положень ч.1 ст.139 КАС України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого судового збору розмірі 5 157,70 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд,
Позовну заяву - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма