Справа № 160/2323/25
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2025 рокуСправа №160/2323/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу №160/2323/25 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:
28.01.2025 року через підсистему Електронний суд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач, з урахуванням уточнень від 12.05.2025 року, просить суд:
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Дніпропетровській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 7330,63 гривень.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 28.01.2025 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Також, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 року витребувано від відповідача докази по справі, зокрема:
- інтегровану картку платника зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за весь період її ведення;
- пояснення із підтверджуючими доказами, чи подавалась позивачем податкова звітність;
- розрахунок суми боргу до оскаржуваних вимог про сплату боргу (недоїмки) із зазначенням періодів та підстав нарахування та відповідно ППР;
- усі наявні документи, на підставі яких була сформована оскаржувані у цій справі вимоги/ППР;
- пояснення із підтверджуючими доказами, на якій системі оподаткування перебував позивач та інші докази щодо суті спору.
18.02.2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. Долучені додаткові докази по справі.
25.02.2025 року позивачем до суду подано відповідь на відзив.
24.03.2025 року судом на розгляд ставилася питання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 24.03.2025 року подальший розгляд адміністративної справи №160/2323/25 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог, зобов`язання вчинити певні дії, вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 10.04.2025 року.
10.04.2025 року розгляд справи перенесено на іншу дату, у зв`язку з перебуванням судді на конференції. Справу призначено до розгляду на 14.04.2025 року.
14.04.2025 року оголошено перерву у підготовчому засіданні; наступне підготовче засідання призначено на 30.04.2025 року.
30.04.2025 року податковим органом долучено клопотання про долучення доказів.
30.04.2025 року оголошено перерву у підготовчому засіданні; призначено наступне підготовче засідання на 12.05.2025 року.
12.05.2025 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог.
12.05.2025 року відповідачем подані додаткові пояснення у справі.
12.05.2025 року оголошено перерву у підготовчому засіданні; наступне підготовче засідання призначено на 26.05.2025 року.
26.05.2025 року податковим органом подано клопотання про долучення доказів.
26.05.2025 року закрито підготовче провадження; призначено справу до розгляду по суті на 26.05.2025 року.
26.05.2025 року оголошено перерву у судовому засіданні на 02.06.2025 року.
02.06.2025 року позивачем подано до суду заява про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів по справі.
02.06.2025 року податковим органом подані додаткові пояснення у справі.
02.06.2025 року представником позивача до суду подано заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.
02.06.2025 року фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
Суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 243 КАС встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
В обґрунтування позову посилаються на те, що податковим органом були прийняті спірні рішення, однак, позивачем направлені відповідачем листи так належним чином вручено і не було та повернувся за закінчення строку зберігання.
Вказує, що згідно Правил надання послуг поштового зв`язку затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 року № 1071) визначено порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними.
Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді текстового повідомлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а в разі відсутності номера телефону мобільного зв`язку - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланка повідомлення про надходження поштового відправлення або в інший спосіб, встановлений оператором поштового зв`язку.
Невручені поштові відправлення, невиплачені поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку до закінчення строку, встановленого оператором поштового зв`язку, але не менше одного місяця.
Вказує, що по жодному з цих листів позивачем не було отримано повідомлення про надходження поштового відправлення.
рекомендовані листи адресовані позивачу не були вручені, оскільки у листоноші відсутній ключ від домофону будинку, а повідомлення про їх надходження були залишені в щілині дверей під`їзду.
Таким чином, позивач вказує на те, що три листи з наказом про перевірку, актом про результати перевірки та податковими повідомленнями рішеннями не були отримані позивачем з поважної причини без будь-якого умислу якимось чином ухилися від податкової перевірки та не надати для перевірки первинні документи бухгалтерського обліку.
Сам вид перевірки (позапланова невиїзна), без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмету перевірки, позбавляє контролюючий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника й дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення.
Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України щодо пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Позивач вказує, що документи не направлялися відповідачем засобами електронного зв`язку в електронній формі до електронного кабінету позивача. Не повідомлялася позивач про проведену перевірку і шляхом особистого вручення їй документів.
відповідачем не встановлений, оскільки податковий орган виходив виключно із значення «доходу», при цьому «витрати» не встановлювалися та не перевірялися під час перевірки.
Позивач вказує, що має в наявності усі необхідні підтверджуючі документи витрат на ТМЦ, зокрема, накладні, фіскальні чеки, акти звірок взаєморозрахунків тощо з підприємствами: ТОВ «Українська дистрибуційна компанія», ФОП « ОСОБА_2 », ТОВ «Сандора», ТОВ «Спроба», ТОВ «Тедис», ТОВ «Борисфен Трейдінг», ТОВ «РенесОПТ», ТОВ «Вересень Логістик», ТОВ «Арістей», ТОВ «Лого Транс», ТОВ «Рошен», ТОВ «Дакорт», ТОВ «Баядера» та інші. Також позивач має в наявності усі необхідні підтверджуючі документи на інші витрати, зокрема, договори, акти, чеки тощо з підприємствами: ТОВ «Технопарк Плюс», ТОВ «Спрут», ТОВ «Екоспецтранс», ТОВ «Тайпан», АО «Теплоцентраль» та інші.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки виконання умов положень чинного законодавства надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Вказують, що законодавець прямо передбачає можливість визнання податкової кореспонденції врученою у разі здійснення її повернення від дій, незалежних від контролюючих органів.
Тобто, покладає обов`язок щодо здійснення дій для належного отримання та ознайомлення з нею на платників податків, які повинні створювати належні передумови для її отримання, що повністю нівелює позицію позивача щодо обов`язковість ознайомлення зі змістом податкової кореспонденції, як обов`язкової умови визнання проведення податкової перевірки законною.
Вказують, що при дотриманні умов з боку контролюючого органу щодо порядку надсилання податкової кореспонденції, визначених приписами статті 42 ПК України, така кореспонденція вважається належно направленою/врученою платнику податків.
Суб`єктивні негативні наслідки поведінки платників податків щодо отримання кореспонденції та ознайомлення з її змістом не можуть бути перекладені на контролюючі органи у зв`язку з відсутністю такого правового регулювання і механізму належного нагляду, а отже і негативні наслідки не ознайомлення з направленою, відповідно до приписів законодавства, кореспонденції повинні покладатися виключно на платника податків і не впливати на законність або незаконність проведення податкової перевірки.
Зазначення поштовою адреси є обов`язковою супровідною інформацією поштового відправлення, переказу, не зазначення якої призводить до неможливості формування та відправлення поштового відправлення.
При цьому, оператор поштового зв`язку самостійно визначає спосіб надання відправником зазначеної інформації або спосіб зазначення такої інформації на поштовому відправленні.
Тобто, навіть відсутність адреси отримувача на конверті поштового відправлення не є належною передумовою стверджувати про те, що поштове відправлення не направлялося або направлялося за іншою адресою.
На виконання вимог податкового законодавства, представниками ГУ ДПС у Дніпропетровській області було направлено запит №566/04-36-24-09 щодо надання первинних документів, відповідно до приписів статті 42 ПК України.
Фактичне ж надсилання такого запиту у інші строки було неможливими з огляду на приписи податкового законодавства.
Таким чином, на підставі приписів абзацу другого пункту 42.5 статті 42 ПК України, запит на надання документів №566/04-36-24-09, вважається отриманим/врученим у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
У свою чергу, наголошуємо на тому, що відповідно до приписів пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Відповідач звертає увагу суду на те, що ненадання первинної документації було обумовлено виключно недобросовісним ставленням позивача до отримання ним поштової кореспонденції, позаяк запит на отримання первинних документів було надіслано відповідно до порядку, передбаченого статтею 42 ПК України.
Вказують, що вся податкова кореспонденція, в тому числі і запит на надання первинної документації, направлялася на адресу платник податків у відповідності до статті 42 ПК України і вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення, у платника виник обов`язок надання первинної документації.
Заперечень на акт податкової перевірки, з первинними документами, на адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області не надходило.
Вказують, що спірні податкові повідомлення-рішення були винесені на підставі ненадання первинних документів, факт ненадання яких позивачем не заперечується і визнається виходячи з доводів позовної заяви.
Враховуючи наведене, просили у задоволенні позовних вимог відмовити, у повному обсязі.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Наказом від 14.06.2024 №2333-п призначено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків фізичну особу ОСОБА_1 з 15.07.2024 тривалістю 5 робочих днів з метою дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 03.10.2017 року по 17.06.2021 року.
Перевірку призначено на підставі пп.191.1.1 п.191.1 ст.191, пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.7 п.78.1 ст.78, ст.79, пп.69.351 п.69 підрозділу розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, ст.13, ст.25, п.925 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та у зв`язку з надходженням відомостей про державну реєстрацію припинення платника податків фізичної особи ОСОБА_1 .
Повідомлення від 14.06.2024 № 355 містить відомості про проведення з 15 липня 2024 року документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з метою дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та плати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 03.10.2017 по 17.06.2021.
Згідно акту від 26.07.2024 № 2104/04-36-24-09/ НОМЕР_1 встановлено, що у період з 15.07.2024 року по 19.07.2024 року була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_1 з метою дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та плати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 03.10.2017 по 17.06.2021.
Позивач посилаючись на те, що податковим органом документи у перечалений законом порядок не направлялися, зокрема засобами електронного зв`язку в електронній формі до електронного кабінету позивача, жодні матеріали позивачем отримано не було, позивач також не був повідомлений про проведену перевірку шляхом особистого вручення документів, тому посилаючись на вказані обставини, вважає, вказані вище рішення податкового органу є протиправними та підлягають скасуванню.
Отже, не погодившись із таким рішенням контролюючого органу, позивач за захистом своїх прав звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
За ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України.
Відповідно до підпунктів 19-1.1.1, 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.
За визначенням у пунктах 61.1, 61.2 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.
Одним із способів здійснення податкового контролю є проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України).
Відповідно до підп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, яка визначає повноваження контролюючих органів, контролюючі органи мають, зокрема, право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.
Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
У п. 78.1. ст. 78 ПК України наведено підстави здійснення документальної позапланової перевірки. Зокрема, такою підставою є відповідно до підп. 78.1.7. припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи підприємця.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Дослідивши докази по справі, суд приходить висновку, про наявність у відповідача правових підстав для винесення наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, що відповідно також і не спростовується самим позивачем.
Згідно п. 78.4. ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
За п. 78.5. ст. 78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
Відповідно до п.79.1. ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки (п. 79.2 ст. 79 ПК України).
При цьому за п. 79.3. присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.
Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Виходячи зі змісту наведеної норми законодавцем передбачено два варіанта належного вручення платнику податків документів.
Перший це надіслання документів поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою платника податків.
Другий -особисто вручити платнику податків або його представнику.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 08.04.2021 у справі № 812/821/17, в якій вказано : «Законодавець встановив два окремих випадки, коли платнику податків вважаються належним чином врученими документи: надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення (що і було зроблено відповідачем) або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Жодних застережень з приводу дати отримання (ознайомлення) документів, надісланих за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення статті 42 та 79 ПК України не містять.»
Відповідно до п. 81 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (Правила №270) рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначками Судова повістка, Повістка ТЦК), повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.
За п. 71 Правил №270 реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються адресатам (одержувачам) за умови пред`явлення ними документів, що посвідчують особу згідно із законодавством.
За змістом наведених норм будь-який повнолітній член сім`ї, який проживає разом з платником податків якому направляється рекомендоване поштове відправлення, за умови пред`явлення ним документів, що посвідчують особу згідно із законодавством, є уповноваженою особою для отримання рекомендованого поштового відправлення.
Згідно п. 45.1. ст. 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.
Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Отже, лише дотримання цих вимог може бути належною підставою для призначення та проведення перевірки.
Вищевикладене узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 17.05.2019 у справі №823/2530/18, адміністративне провадження №К/9901/2543/19.
Судом встановлено, що контролюючим органом було направлено на адресу Позивача запит №566/04-36-24-09 від 15.07.2024 року, яким було визначено перелік необхідної первинної документації яку пропонується надати до контролюючого органу з метою проведення податкової перевірки.
Зазначений запит було направлено на адресу позивача 15.07.2024 року, що підтверджується копією фіскального чеку, доданого до матеріалів адміністративної справи.
Отже, обов`язок надання первинної документації було недотримано, позаяк приписи абз.2 п.42.5 ст.42 ПК України визначаються, що поштове відправлення вважається врученим у разі його повернення контролюючим органам незалежно від причин такого повернення.
Таким чином, слід дійти висновку, що контролюючим органом було дотримано приписів п.85.2 ст.82 ПК України, відповідно до якої, обов`язок надання документів на запит виникає у платника податків після початку перевірки.
Фактичні обставини справи свідчать, що податкова перевірка платника була розпочата 15.07.2024 року, в той же день було надіслано запит №566/04-36-24-09.
Ігнорування обов`язку надання первинної документації на вмотивований запит контролюючого органу є порушенням обов`язку, визначеного пп.16.1.5 п.16.1 ст.16 та п.85.2 ст.82 ПК України, що об`єктивно унеможливило дослідження такої документації під час проведення податкової перевірки.
А отже, враховуючи наведене, контролюючим органом було дотримання порядок надсилання такого запиту, а негативні наслідки ненадання первинної документації повинні бути покладені виключно на платника податків.
Суд враховує, що платник зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за податковою адресою і за якою податковий орган правомірно надсилає усю адресовану платникові кореспонденцію. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) (п. 85.4 ст. 85).
Згідно п. 86.7 ст. 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Враховуючи наведене, встановлено, що позивачем не надано всіх необхідних документів витребуваних контролюючим органом запитом.
Щодо виїмки ненаданих документів або інших причин неможливості їх надання інформації до контролюючого органу не надходило.
Окрім того, слід вказати про те, що заперечень на акт податкової перевірки, з первинними документами, на адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області не надходило та подано станом на день звернення до суду із цим позовом подано так і не було.
Таким чином, перевірка проведена правомірно законно, наказ прийнято обґрунтовано, а спірні рішення, зокрема податкові повідомлення-рішення, які були винесені на підставі ненадання первинних документів, факт ненадання яких позивачем не заперечується і визнається виходячи з доводів позовної заяви, є правомірними та скасуванню не підлягають.
У разі проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за її рішенням останнім базовим податковим (звітним) періодом є період з дня, наступного за днем закінчення попереднього базового податкового (звітного) періоду до останнього дня календарного місяця, в якому проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності.
Разом з тим, під час проведення податкової перевірки було встановлено несвоєчасне надання ліквідаційної податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік (термін подання - 09.02.2022 фактично надано 27.07.2022 р.р).
На підставі несвоєчасного надання ліквідаційної податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік, враховуючи, положення п.120.1 ст.120 ПК України, до Позивача було застосовано штрафні санкції у розмірі 340 грн.
Згідно п.121.1 ст.121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
На підставі ненадання первинних документів на запит контролюючого органу, до Позивача було застосовано штраф у розмірі, передбаченому п.121.1 ст.121 ПК України, в розмірі 1020 гривень.
Згідно виторгу РРО діяльність Позивача відбувалася у періоди з 03.10.2017 по 29.02.2021 та отримано дохід всього в сумі 3169864,65 грн. За результатами аналізу місяців отримання доходу встановлено, що перевищення граничні обсягу - 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), загальна сума від здійснення операцій продажу товарів, що підлягають оподаткуванню, за даними X - звітів, ППФО ОСОБА_1 досягла станом 31.12.2020 року, який склав 1206065,52 грн. Таким чином, з 11.01.2020 року ППФО Чібінева Г.А. мала зареєструватися платником ПДВ з 11.01.2021 року та надавати до ГУ ДПС податкові декларації з ПДВ з визначенням показників. Але реєстрація в якості платника ПДВ відбулась 14.01.2021 року та надана декларація з ПДВ з визначенням показників з 14.01.2021 року по 28.02.2021 року.
Перевіркою встановлено заниження ППФО ОСОБА_1 зобов`язання з податку на додану вартість за ставкою 20% за лютий 202 (11.01.2021 - 28.02.2021) внаслідок невключення до обсягу постачання операцій з продажу товарів через РРО, шо оподатковуються за ставкою 20% на загальну суму 3081 грн, період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення з 11.01.2021 (з дати обов`язкової реєстрації платником податку на додану вартість) по 28.02.2021 р. (дата припинення діяльності).
У зв`язку з відсутність реєстрації Позивача платником ПДВ з лютого 2021 року та не реєстрації ним податкових накладних, до Позивача було застосовано штрафні санкції в розмірі 50% від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
При перевірці встановлено - заниження загального оподатковуваного доходу за рахунок завищення витрат, які враховуються при обчисленні чистого оподатковуваного доходу за рахунок не надання інформації, первинних документів пов`язаних із предметом перевірки та відсутністю підтвердження сплати задекларованих витрат за період з 03.10.2017 по 17.06.2021 року.
У зв`язку з ненаданням первинних документі на запит контролюючого органу, які б підтверджували факт задекларованих позивачем витрат, здійснених під час господарської діяльності, було встановлено завищення чистого оподатковуваного прибутку за 2017-2021 року на загальну суму 295 083,80 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб за 2017-2021 року.
Відповідно до п.123.1 ст.123 ПК України вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Відповідно до п.123.2 ст.123 ПК України діяння, передбачені пунктом 123.1 (крім діянь, передбачених пунктом 123.2-1) цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Під час проведення податкової перевірки відносно позивача було встановлено заниження суми податкового зобов`язання з військового збору від провадження діяльності за рахуй завищення витрат у зв`язку з не наданням інформації, первинних документів пов`язаних із предметом перевірки відсутністю підтвердження сплати задекларованих витрат за період з 03.10.2017р. по 17.06.2021р.
Відповідно до п.123.2 ст.123 ПК України діяння, передбачені пунктом 123.1 (крім діянь, передбачених пунктом 123.2-1) цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
В перевіряємому періоді згідно баз даних ІС «Податковий блок» ППФО ОСОБА_1 отримано ліцензії право роздрібної торгівлі підакцизними товарами. ППФО Чібіневої Г.А. було спрямовано запит перевіряючого від 15.07.2024 №566 щодо надання інформації та її документального підтвердження.
В зв`язку із не наданням жодного первинного документу перевіркою було здійснено визначення обсягу отриманого доходу на підставі наявної податкової інформації, а саме виторгу проведеного через РРО та почекової інформації, яка містить в собі назву товару, дату чеку, номер чеку, вартість за одиницю, кількість реалізованого товару, вартість всього.
Результати перевірки нарахування акцизного податку та відомості щодо подання декларацій акцизного податку з даними платника наведено в акті перевірки.
В зв`язку із не наданням до перевірки первинних документів, що пов`язані із акцизним податком, встановити факт своєчасності / у повному обсязі перерахування акцизного податку до бюджету не надається за можливе.
ППФО Чібіневою Г.А. порушено вимоги пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, пп.49.18.1 п.49.18. ст.49, п.203.1. ст.203 ПКУ, а саме: встановлено несвоєчасне надання декларації акцизного податку за жовтень 2018 року (по строку подання 20.11.2018 фактично надана 24.11.2018), за березень 2021 року (по строку подання 20.04.2021 фактично надана 01.07.2021), за квітень 2021 року (по строку подання 20.05.2021 фактично надана 01.07.2021), за травень 2021 року (по строку подання 20.06.2021 фактично надана 01.07.2021).
ППФО Чібіневої Г.А. рекомендовано надати до Криворізької Північної ДПІ ГУ ДПС у Дніпропетровській обл.. податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік («звітна» із одночасним зазначенням додаткової позначки «довідкова») разом із додатком ЄСВ 3 до декларації «Розрахунок збільшення або зменшення сум зобов`язань з єдиного внеску за результатами проведеної документальної перевірки», яку подають платники єдиного внеску за себе, якщо за результатами проведеної документальної перевірки збільшено або зменшено зобов`язання з єдиного внеску таким платникам, відповідно до пп.4 п.6 розділу 1. п.1 розділу ПІ, п.7 розділу IV Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 02 жовтня 2015 року № 859 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 17 грудня 2020 року № 783).
На запит перевіряючого від 15.07.2024 №566, щодо надання первинних документів, в т.ч. відомостей нарахування та видачі заробітної плати, трудових угод, табелів обліку робочого часу, - такі документи не надано.
Перевірка трудових відносин ППФО ОСОБА_1 проведена на підставі податкового розрахунку (далі - 1ДФ) та Додатку 4 (далі - Д4) до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (п.2.3 акту перевірки).
У зв`язку із не наданням до перевірки первинних документів, що пов`язані із заробітною платою наймай працівників, встановити факт своєчасності / у повному обсязі перерахування ЄСВ до бюджету та підтвердити надається за можливе.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.
VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог, зобов`язання вчинити певні дії, без задоволення.
Щодо розплоду судових витрат.
Оскільки судом відмовлено у позовних вимогах, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись статтями 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог, зобов`язання вчинити певні дії- залишити без задоволення.
Судові витрати покласти на позивача згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач: ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 02.06.2025 року.

Суддя В.В. Ільков