Справа № 160/32977/24
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТ-ТРЕЙД ЕНДЛЕСС ГРУП» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розпорядження.
Суть спору: 13 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬТ-ТРЕЙД ЕНДЛЕСС ГРУП» звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про безпідставні висновки контролюючого органу щодо відсутності Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТ-ТРЕЙД ЕНДЛЕСС ГРУП» за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню. Також, наполягає на тому, що обставини недопуску працівників відповідача до здійснення перевірки не відповідають дійсності. Вказує, що на адресу товариства не надходили акти про відсутність суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності та про недопуск відповідача до перевірки, а так само мультимедійні докази на підтвердження зазначених обставин. Відтак, на переконання позивача, у контролюючого органу відсутні докази на підтвердження тих обставин, з наявністю яких відповідач пов`язує існування підстав для анулювання ліцензії. Також, позивач звертає увагу, що оскільки акти про відсутність суб`єкта господарювання за місцем провадження діяльності та про недопуск до перевірки не надходили на адресу позивача, контролюючим органом порушено процедуру прийняття розпорядження про анулювання ліцензії. Позивач стверджує, що відповідач помилково дійшов висновку про торгівлю суб`єктом господарювання тютюновими виробами без марок акцизного податку, не провівши при цьому податкової перевірки. Так, позивач заперечує надходження на адресу платника податків наказу про проведення податкової перевірки, акта за результатами її проведення, а також прийняття податкового повідомлення-рішення. Відтак, на переконання позивача, податковий орган застосував спрощений підхід при прийнятті спірного розпорядження та зробив передчасні висновки про порушення позивачем вимог Закону України №481/95-ВР.
Відповідач у відзиві зазначає, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області під час проведення фактичної перевірки ТОВ «АЛЬТ-ТРЕЙД ЕНДЛЕСС ГРУП» встановлено факти відмови позивача у допуску представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки господарських одиниць (кіосків) та факт відсутності суб`єкта господарювання за місцем провадження господарської діяльності, про що складено відповідні акти. На підтвердження проведення податкової перевірки надав накази про проведення фактичної перевірки та відповідні направлення. Також, відповідач вказує, що ним у належний спосіб було зафіксовано факти реалізації позивачем тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку встановленого зразку. З огляду на викладене та на виконання вимог абзацу 11 частини 52 статті 15 Закону №481/95-BP, ГУ ДПС у Дніпропетровській області було прийнято розпорядження №432-рл від 26.11.2024 в частині анулювання позивачу ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.
Позивач у відповіді на відзив вказує, що у спірному розпорядженні відсутнє посилання на номер та дату акта перевірки, що фактично унеможливлює перевірку правомірності підстав прийняття оскаржуваного розпорядження. Позивач заперечує здійснення торгівлі тютюновими виробами без марок акцизного податку і переконаний, що надані до суду акти перевірки та додані до них матеріали не можуть підтвердити факт торгівлі позивачем тютюновими виробами без марок акцизного податку. Натомість, необхідною передумовою застосування до суб`єкта господарювання негативних наслідків у вигляді анулювання ліцензії є наявність необхідних доказів на підтвердження порушення таким суб`єктом вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг тютюнових виробів. Позивач звертає увагу, що відповідачем під час проведення перевірки не було здійснено жодних контрольно-розрахункових операцій, що підтверджується відсутністю складеного акта за результатами проведення контрольної розрахункової операції, акта про повернення товару позивачу після здійснення контрольної закупки, а також акта отримання та повернення грошових коштів для здійснення зазначеної розрахункової операції. Наголошує на тому, що в акті перевірки не зазначено жодного фіскального чеку за продані тютюнові вироби, а так само не додано до матеріалів перевірки фото чи відеофіксації факту продажу тютюнових виробів без марок акцизного податку. Також, долучені до відзиву на позовну заяву фотографії кіосків не містять, на думку позивача, жодної доказової цінності, оскільки з вказаних фотографій неможливо встановити коли, ким та яких обставин вони зроблені. Відтак, на переконання позивача, надані до суду докази не доводять факту недопуску посадових осіб відповідача до перевірки та відсутності ТОВ «АЛЬТ-ТРЕЙД ЕНДЛЕСС ГРУП» за місцем торгівлі тютюновими виробами, яке вказано в анульованих ліцензіях.
Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬТ-ТРЕЙД ЕНДЛЕСС ГРУП» (ідентифікаційний код: 45802568) зареєстроване як юридична особа 25.10.2024 зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Основним економічним видом діяльності підприємства є: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Інші види діяльності є: 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах. 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.
З метою здійснення господарської діяльності з реалізації тютюнових виробів позивачем отримані наступні ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами:
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Альт-Трейд Ендлесс Груп» для здійснення господарської діяльності з роздрібної торгівлі тютюновими виробами використовує вищевказані орендовані приміщення за такими договорами оренди/суборенди:
- Договір суборенди № 22-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 19-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 21-24.11/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 20-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 23-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 25-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 26-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 36-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 28-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 29-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 30-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 08-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 09-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 01-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 02-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 03-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 05-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 04-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 07-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 06-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 12-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 10-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 11-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 17-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 16-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 15-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 31-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 32-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 33-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 34-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 35-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 13-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 14-2411/ДП від 05.11.2024;
- Договір суборенди № 27-2411/ДП від 05.11.2024.
Не погоджуючись з прийнятим розпорядженням, позивач з відповідним позовом звернувся до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України врегульовані Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР(надалі - Закон №481/95-ВР, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
В ст. 1 Закону №481/95-ВР наведені визначення наступних термінів:
ліцензія (спеціальний дозвіл) -документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;
тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи вдихання без горіння шляхом нагрівання;
роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання (у тому числі іноземних суб`єктах господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) громадського харчування;
місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій та/або програмними реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів;
анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії; ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Стаття 15 Закону №481/95-ВР містить порядок отримання, зокрема, ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами і підстави для її анулювання.
Так, серед іншого, у заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.
У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення, фіскальні номери програмних реєстраторів розрахункових операцій; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.
Статтею 15 Закону України №481/95 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі, зокрема, акта про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню. До такого акта долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису.
Також, ліцензія анулюється на підставі акта, що засвідчує факт відмови суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) та/або його посадових (службових) осіб без законних підстав у допуску уповноважених представників контролюючого органу до проведення перевірки, складеного відповідно до вимог пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України. До такого акта долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису.
Крім зазначеного вище, ліцензія анулюється в разі встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку.
Розпорядження про анулювання ліцензії приймається на шістнадцятий робочий день з дня, наступного за днем вручення суб`єкту господарювання акта, що є підставою для анулювання ліцензії.
Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку ((ч. 53 ст. 15 Закону України №481/95).
Отже, підставою для анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами є встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії (1), а також в разі відмови суб`єкта та/або його посадових (службових) осіб без законних підстав у допуску уповноважених представників контролюючого органу до проведення перевірки (2) за умови фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису. При цьому, прийняття розпорядження про анулювання ліцензії ставиться в залежність від факту вручення суб`єкту господарювання акта, що є підставою для анулювання ліцензії.
За вимогами абз. 4 п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Повертаючись до обставин справи.
Як зазначено відповідачем у відзиві, під час виходу його працівників на фактичну перевірку ТОВ «АЛЬТ-ТРЕЙД ЕНДЛЕСС ГРУП» було встановлено факти відмови у допуску представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки господарських одиниць (кіосків) та факти відсутності суб`єкта господарювання ТОВ «АЛЬТ-ТРЕЙД ЕНДЛЕСС ГРУП» за зазначеними в ліцензії адресами, про що уповноваженими представниками податкового органу складено відповідниі акти, які містяться в матеріалах справи.
На підтвердження вказаних вище фактів Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області надано до суду також копії фотографій, за наслідком дослідження яких, суд дійшов висновку про неможливість їх прийняття в якості належного доказу, виходячи з такого.
Згідно частин 1-4 ст.99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України"Про електронні документи та електронний документообіг"та"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.
Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.
Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.
Згідно з частинами 14 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.
Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.
Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.
Суд зазначає, що надані відповідачем до відзиву фотоматеріали не містять контексту, а саме: місця здійснення фотозйомки, а також дати та часу, коли вони були зроблені. До того ж, з наданих до суду фотоматеріалів неможливо встановити, чи дійсно позивач був відсутній за адресами здійснення господарської діяльності, а так само неможливо встановити факт недопуску працівників відповідача до місця здійснення господарської діяльності позивача.
Наказом Державної податкової служби України від 04 вересня 2020 року №470 затверджено Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби України при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків.
Ці Методичні рекомендації можуть бути використані при проведенні документальних та фактичних перевірок апаратом ДПС та відповідними підрозділами територіальних органів ДПС, за якими закріплено функції щодо організації та проведення таких перевірок.
Пунктом 1.4.5 Методичних рекомендацій встановлено, що у разі коли при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення (у тому числі у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою та/або адресою об`єктів оподаткування), посадовими (службовими) особами територіального органу ДПС/апарату ДПС невідкладно складається у двох примірниках у довільній формі та підписується акт про неможливість проведення перевірки, що засвідчує цей факт.
У такому акті рекомендується зазначати інформацію про дату встановлення факту та причини неможливості проведення перевірки (у тому числі у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою та/або адресою об`єктів оподаткування, у зв`язку з отриманням інформації оператора поштового зв`язку щодо неможливості вручення платнику податків або повернення без вручення письмового запиту територіальному органу ДПС/апарату ДПС про надання пояснень та їх документальних підтверджень, надісланого такому платнику податків з метою організації перевірки тощо), податкова адреса та/або адреса об`єктів оподаткування платника податків, за якою встановлено відсутність платника, інформацію про підстави для проведення перевірки (реквізити наказу, направлень тощо - зазначаються у випадку, якщо факт неможливості проведення перевірки встановлено після їх оформлення) та інші фактичні обставини, що засвідчують такі факти. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені у такому акті.
Зазначений акт не пізніше наступного робочого дня після його складання реєструється у електронному Спеціальному журналі реєстрації актів.
У такому ж порядку реєструються інші передбачені Методичними рекомендаціями акти (крім актів (довідок) перевірок).
Датою акта є дата реєстрації акта в електронному Спеціальному журналі реєстрації актів у територіальному органі ДПС/апараті ДПС структурним підрозділом, який склав такий акт (довідку).
При складанні акта йому присвоюється номер, який містить, зокрема, але не виключно, порядковий номер з єдиного електронного Спеціального журналу реєстрації актів у межах територіального органу ДПС/апарату ДПС, який склав акт, індекс структурного підрозділу органу ДПС, який склав акт (довідку) та індекс справи за номенклатурою.
Другий примірник акта про неможливість проведення перевірки разом з копіями матеріалів надсилається територіальним органом ДПС/апаратом ДПС платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
При цьому, підрозділ органу ДПС, який здійснює (очолює) перевірку та встановив неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою, протягом 2 робочих днів з дня, наступного за днем складання цього акта, доповідною запискою повідомляє про це керівника (його заступника) відповідного органу ДПС та готує запит на встановлення місцезнаходження платника податків.
До запиту додаються копія акта про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків за податковою адресою, копія наказу про проведення перевірки (у разі його складання) та інші документи (або їх копії), що підтверджують відсутність платника податків за місцезнаходженням.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) органу ДПС, працівники якого здійснюють (очолюють) перевірку, реєструється та направляється у загальновстановленому порядку, визначеному відповідним нормативно-правовим актом, до відповідного органу.
При отриманні органом ДПС від відповідного органу інформації щодо встановлення місцезнаходження платника податків, структурним підрозділом, який здійснює (очолює) перевірку (ініціатором запиту), вживаються заходи з організації та проведення перевірки платника податків, у разі отримання відповіді про невстановлення місця знаходження платника податків за його місцезнаходженням- вживаються заходи щодо встановлення місця знаходження платника податків до настання обставин, які унеможливлюють проведення відповідної перевірки (наприклад, у зв`язку з припиненням діяльності платника податків, спливом визначених законодавством термінів давності для проведення перевірки тощо).
Матеріали справи не містять відомостей щодо направлення контролюючим органом запиту на встановлення місцезнаходження платника податків із повідомленням керівника цього органу про відсутність платника податків за місцезнаходженням.
Суд також зазначає, що відповідно до законодавства розпорядження про анулювання ліцензії приймається після належного повідомлення суб`єкта господарювання про складений акт, що є підставою для анулювання ліцензії.
Матеріали справи не містять доказів направлення позивачеві актів про відсутність суб`єкта господарювання за місцем провадження господарської діяльності, а також акта про відмову у допуску посадових осіб до місця провадження господарської діяльності.
Також, відповідачем в обґрунтування правомірності прийнятого рішення не надано мультимедійної інформації щодо фіксації зазначених фактів технічними приладами та/або технічними засобами.
Відтак, розпорядження про анулювання ліцензій прийнято Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області ще до моменту направлення актів, які є підставою для анулювання ліцензії, тобто, передчасно.
Щодо наявності необхідних доказів на підтвердження факту торгівлі суб`єктом господарювання тютюновими виробами без марок акцизного податку як передумови застосування негативних наслідків у вигляді анулювання ліцензії.
Позивач заперечує надходження на адресу платника податків наказу про проведення податкової перевірки та акта за результатами її проведення.
Суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи Актами відмови від підписання матеріалів перевірки, які складені на підставі п. 86.5 ст. 85 Податкового кодексу України у зв`язку із відмовою платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта.
Натомість, в ході розгляду справи знайшли підтвердження обставини незазначення відповідачем у спірному розпорядженні посилання на номер та дату акта перевірки, що фактично унеможливлює перевірку правомірності підстав прийняття оскаржуваного розпорядження в частині анулювання ліцензій внаслідок реалізації тютнових виробів без марок акцизного податку.
Крім того, суд бере до уваги, що позивач заперечує здійснення реалізації тютюнових виробів без марок акцизного податку, а відповідач на підтвердження зазначених в Актах обставин не надав жодних доказів.
Так, відповідачем під час проведення перевірки не було здійснено жодних контрольно-розрахункових операцій із закупівлі тютюнових виробів, а, отже, і висновки про підтвердження факту реалізації товару без марок акцизного податку не ґрунтуються на нормах закону.
До акта фактичної перевірки не долучено жодного з розрахункових документів, отриманих в ході контрольної закупівлі, які б підтверджували твердження контролюючого органу про факт реалізації позивачем товарів без марок акцизного податку.
Отже, на переконання суду, надані до суду акти перевірки та додані до них матеріали не можуть підтвердити факт торгівлі позивачем тютюновими виробами без марок акцизного податку. Натомість, необхідною передумовою застосування до суб`єкта господарювання негативних наслідків у вигляді анулювання ліцензії є наявність необхідних доказів на підтвердження порушення таким суб`єктом вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг тютюнових виробів.
Згідно ч. 1, ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 3028,00 грн.
Позовна заява подана в електронній формі через систему «Електронний суд».
Частиною 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Отже, позивач мав сплатити судовий збір за вимоги немайнового характеру у розмірі 2422,40 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.99, 139, 241-246, 250, 257, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон