Справа № 420/16913/25
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
10 червня 2025 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Караван Р.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 25.05.2025 засобами поштового зв`язку звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , що зареєстрований канцелярією суду 29.05.2025 у якому просить суд:
визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачеві доплати у розмірі 100 відсотків тарифної ставки за виконання надурочної праці поза штатною посадою - виконання завдань і функцій начальника групи з?ясування обставин (причин та умов) вчинення військових правопорушень військової частини НОМЕР_1 за період з 05 вересня 2024 року по 05 травня 2025 року;
зобов?язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачеві доплату у розмірі 100 відсотків тарифної ставки за виконання надурочної праці - виконання завдань і функцій начальника групи з?ясування обставин (причин та умов) вчинення військових правопорушень військової частини НОМЕР_1 за період з 05 вересня 2024 року по 05 травня 2025 року.
Ухвалою суду від 02.06.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліку 10 днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання до Одеського окружного адміністративного суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.
04.06.2025 року позивачем засобами поштового зв`язку з метою усунення недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі суду від 02.06.2025, до Одеського окружного адміністративного суду подано пояснення щодо правової позиції позивача (зареєстрована канцелярією суду 06.06.2025), у якій зазначено, що, у постанові Верховного суду від 24 березня 2025 року у справі №520/3477/23 щодо початку відліку строку звернення до суду наголошено, що працівник має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. До матеріалів позовної заяви позивачем додано довідку про доходи та відрахування від 27 лютого 2025 року та довідку про доходи та відрахування від 24 травня 2025 року. Отже, зазначені довідки є письмовими повідомленнями роботодавця про суми грошового забезпечення і відповідно тримісячний строк звернення до суду необхідно рахувати з моменту отримання позивачем цих письмових повідомлень, тобто з 27 лютого 2025 року. Просив відкрити позовне провадження у частині позовних вимог щодо протиправної бездіяльності відповідача, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачеві доплати за період з 05 лютого по 05 травня 2025 року, а також вирішити питання про відкриття провадження в іншій частині позовних вимог.
Щодо вказаної заяви суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 та 2 статті 233 КЗпП України (в редакції після 19.07.2022) встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».
До 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
В позовній заяві позивачем заявлені вимоги щодо здійснення перерахунку грошового забезпечення за період з 05.09.2024 по 05.05.2025 року, тобто вказаний період включає виключно правовідносини, що виникли після 19 липня 2022 року, а отже на заявлені позовні вимоги розповсюджується тримісячний строк звернення до адміністративного суду.
Суд зауважує, що строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Судом враховується, що грошове забезпечення є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про складові з яких вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання грошового забезпечення особою, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання грошового забезпечення, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових грошового забезпечення звернулась до військової частини із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від військової частини відповіді на подану нею заяву.
Грошове забезпечення позивач отримував щомісяця, тому про порушення свого права позивач мав бути обізнаний на кожне 1 число місяця, що настає за місяцем, у якому повинна була здійснюватись така виплата (з першого до першого числа).
Факт отримання позивачем довідки від 27.02.2025 № 47/235 про нараховане йому грошове забезпечення за період з 21 грудня 2023 по 31 січня 2025 не змінює момент з якого останній міг можливість дізнатися про нібито допущені порушення його прав з боку відповідача. При цьому, жодних поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин пропуску визначеного статтею 233 КЗпП України тримісячного строку звернення до суду щодо неправомірного на його думку нарахування виплат позивачем не надано.
Позивач звернувся до суду з даним позовом 25.05.2025, тобто з пропуском встановлено строку звернення до адміністративного суду щодо вимог, які стосуються періоду з 05.09.2024 по 28.02.2025 з урахування його пояснень щодо правової позиції, яка зареєстрована канцелярією суду 06.06.2025.
Зі змісту пояснень позивача до адміністративного суду не вбачається, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений кодексом строк.
Таким чином, наведені позивачем в поясненнях щодо правової позиції не можуть бути визнані судом поважними, а тому вказане пояснення в частині відкриття провадження за період з 05.09.2024 по 28.02.2025 задоволенню не підлягає.
Суд також не вважає за можливе застосувати до спірниї правовідносин правову позицію Верхового Суду, викладену у постанові від 24 березня 2025 року у справі №520/3477/23, оскільки остання є нерелевантною та до спірних правовідносин застосуванню не підлягає, оскільки у справі №520/3477/23 спір стосувався щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби, а у вказаній справі позивачем не надано доказів звільнення його з військової служби та заявлені інші позовні вимоги.
Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
За викладених обставин, суд визнає наведені позивачем пояснення щодо причин пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог за період з 05.09.2024 по 28.02.2025 неповажними.
Про наявність інших підстав, які б свідчили про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом, позивач у своїх поясненнях не повідомляє.
Відповідно до частини 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Згідно з пунктом 8 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу.
Відповідно до частини 6 статті 169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.
На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 169, 248, 256, 294, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
Визнати непованими причини пропуску ОСОБА_1 строки звернення до адміністративного суду в частині вимог, які стосуються періоду з 05.09.2024 по 28.02.2025.
Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачеві доплати у розмірі 100 відсотків тарифної ставки за виконання надурочної праці поза штатною посадою - виконання завдань і функцій начальника групи з?ясування обставин (причин та умов) вчинення військових правопорушень військової частини НОМЕР_1 за період з 05 вересня 2024 року по 28 лютого 2025 року, зобов?язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачеві доплату у розмірі 100 відсотків тарифної ставки за виконання надурочної праці - виконання завдань і функцій начальника групи з?ясування обставин (причин та умов) вчинення військових правопорушень військової частини НОМЕР_1 за період з 05 вересня 2024 року по 28 лютого 2025 року повернути позивачеві.
Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Роман КАРАВАН