Справа № 380/24863/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/24863/24 пров. № А/857/11245/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Запотічного І.І.,

з участю секретаря судового засідання - Василюк В.Б.,

а також сторін (їх представників):

від позивача Симотюк М.А., Сардарян В.С.;

від відповідача - Стецюренко І.С.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Галнафтохім» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.03.2025р. в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Галнафтохім» до Львівської митниці (утвореної як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення щодо збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість з імпортованих товарів (суддя суду І інстанції: Морська Г.М.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 15 год. 40 хв. 06.03.2025р., м.Львів; дата складання повного рішення суду І інстанції: 06.03.2025р.),-

В С Т А Н О В И В:

10.12.2024р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції 11.12.2024р.) за допомогою системи «Електронний суд» позивач Приватне акціонерне товариство /ПрАТ/ «Галнафтохім» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати прийняте відповідачем Львівською митницею податкове повідомлення-рішення № UA67 від 05.09.2024р. про збільшення суми грошових зобов`язань з податку на додану вартість /ПДВ/ на 1187177 грн. 83 коп., в т.ч. за основним платежем 949742 грн. 26 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 237435 грн. 57 коп.; стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати (Т.1, а.с.1-8).

Згідно ухвали суду від 16.12.2024р. розгляд справи здійснений за правилами загального позовного провадження (Т.1, а.с.63 і на звороті).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.03.2025р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (Т.1, а.с.157-160).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ПрАТ «Галнафтохім», який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (Т.1, а.с.165-175).

В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення (п.187.8 ст.187 Податкового кодексу /ПК/ України). Також на дату подання митної декларації проводиться обчислення митних платежів (ч.3 ст.295 Митного кодексу /МК/ України).

Оскільки у поданих ПрАТ «Галнафтохім» митних деклараціях типу «ЕА» проставлені відмітки митного органу про прийняття МД до оформлення, датовані з 25.06.2022р. по 30.06.2022р., тому відповідно митне оформлення по таких деклараціях розпочалось до 01.07.2022р., через що правомірно застосовано заходи тарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, чинні на дату прийняття митним органом такої попередньої митної декларації для оформлення, та задекларований за цими митними деклараціями товар підпадає під дію Закону № 2142-ІХ.

При цьому наголошує на специфіці розмитнення товарів по попередній митній декларації типу «ЕА».

За таких обставин ПрАТ «Галнафтохім» дотримано вимог законодавства України з питань митної справи, а розмитнення ввезеного товару підпадало під пільговий режим оподаткування.

Також покликається на судову практику Верховного Суду, згідно якої оскільки Закон № 2142-ІХ не містить часового (темпорального) обмеження щодо дати ввезення товару, а виникнення податкових зобов`язань останній пов`язує саме з датою подання митної декларації, тому визначальним (ключовим) аспектом у його застосуванні є саме дата подання митної декларації (постанова Касаційного адміністративного суду від 28.06.2023р. у справі № 160/11478/22).

Відповідач Львівська митниця скерував до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її безпідставною, необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції надав належну оцінку всім обставинам справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства, ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.193-197).

Ухвалою апеляційного суду від 20.05.2025р. з ініціативи апеляційного суду витребовувано від відповідача додаткові докази по справі (Т.1, а.с.211-215).

На виконання цієї ухвали відповідач надав додаткові докази по справі (Т.1, а.с.219-229); також позивач подав апеляційному суду додаткові пояснення із підтверджуючими документами (Т.1, а.с.230-247).

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача на підтримання поданої скарги, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, згідно з Витягом № 10818 з реєстру платників єдиного податку від 06.04.2022р., позивач ПрАТ «Галнафтохім» () з 01.04.2022р. набуло статусу платника єдиного податку ІІІ групи із встановленим податком у розмірі 2 відсотки (Т.1, а.с.30).

В рамках укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Сяркополь» (Польща) та ПрАТ «Галнафтохім» контракту № PL/831220876/22-0291 від 29.12.2021від 29.12.2021р., згідно замовлення № 7 від 07.06.2022р. та відповідно до додатку № 8 до вказаного контракту позивач здійснив на митну територію України поставку товарів «Добрива мінеральні азотно-фосфорно-калійні комплексні» (Т.1, а.с.31-34, 35).

З метою митного оформлення товарів позивач подав попередні митні декларації до фактичного ввезення товарів на митну територію України, а саме:

митну декларацію типу «ЕА» № UA205080/2022/003438 від 01.07.2022р., по якій митне оформлення розпочалось 25.06.2022р., що підтверджується відмітками митного органу відправлення призначення. Транспортний засіб (вагон № 52526258), який переміщував товар, оформлений за МД № UA205080/2022/003438 від 01.07.2022р., пропущений на в`їзд в Україну через пункт пропуску Володимир-Волинський Хрубешув, відділ митного оформлення (ВМО) № 2 митного поста (М/П) Володимир-Волинський Волинської митниці о 19 год. 23 хв. 01.07.2022р.;

митну декларацію типу «ЕА» № UA205080/2022/003546 від 02.07.2022р., по якій митне оформлення розпочалось 28.06.2022р., що підтверджується відмітками митного органу відправлення призначення. Транспортний засіб (вагон № 63834741), який переміщував товар, оформлений за МД № UA205080/2022/003546 від 02.07.2022р., пропущений на в`їзд в Україну через пункт пропуску Володимир-Волинський Хрубешув, ВМО № 2 М/П Володимир-Волинський Волинської митниці о 03 год. 25 хв. 02.07.2022р.;

митну декларацію типу «ЕА» № UA205080/2022/003547 від 01.07.2022р., по якій митне оформлення розпочалось 28.06.2022р., що підтверджується відмітками митного органу відправлення призначення. Транспортний засіб (вагон № 60220746), який переміщував товар, оформлений за МД № UA205080/2022/003547 від 01.07.2022р., пропущений на в`їзд в Україну через пункт пропуску Володимир-Волинський Хрубешув, ВМО № 2 М/П Володимир-Волинський Волинської митниці о 19 год. 33 хв. 01.07.2022р.;

митну декларацію типу «ЕА» № UA205080/2022/003673 від 04.07.2022р., по якій митне оформлення розпочалось 30.06.2022р., що підтверджується відмітками митного органу відправлення призначення. Транспортний засіб (вагон № 60504560), який переміщував товар, оформлений за МД № UA205080/2022/003673 від 04.07.2022р., пропущений на в`їзд в Україну через пункт пропуску Володимир-Волинський Хрубешув, ВМО № 2 М/П Володимир-Волинський Волинської митниці о 21 год. 53 хв. 02.07.2022р.;

митну декларацію типу «ЕА» № UA205080/2022/003674 від 04.07.2022р., по якій митне оформлення розпочалось 30.06.2022р., що підтверджується відмітками митного органу відправлення призначення. Транспортний засіб (вагон № 68535327), який переміщував товар, оформлений за МД № UA205080/2022/003674 від 04.07.2022р., пропущений на в`їзд в Україну через пункт пропуску Володимир-Волинський Хрубешув, ВМО № 2 М/П Володимир-Волинський Волинської митниці о 21 год. 48 хв. 02.07.2022р. (Т.1, а.с.221-228, 245-247).

В подальшому відповідно до наказу Львівської митниці № 249 від 26.07.2024р. відповідач провів документальну невиїзну перевірку ПрАТ «Галнафтохім» стосовно дотримання законодавства України з питань митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування за митними деклараціями № UA205080/2022/003438 від 01.07.2022р., № UA205080/2022/003546 від 02.07.2022р., № UA205080/2022/003547 від 01.07.2022р., № UA205080/2022/003673 від 04.07.2022р., № UA205080/2022/003674 від 04.07.2022р., за результатами якої складено Акт перевірки № 22/24/7.4-19/23958622 від 07.08.2024р. (Т.1, а.с.12-21).

За результатами проведеної перевірки встановлено порушення вимог ч.1 ст.257, ст.292, ч.1 ст.297 МК України, п.206.1, пп.206.2.1 п.206.2 ст.206 ПК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість /ПДВ/ за спірними митними деклараціями на загальну суму 949742 грн. 26 коп.

На складений акт перевірки позивач ПрАТ «Галнафтохім» подав заперечення № 23/08-1 від 23.08.2024р.

За результатами проведеної перевірки відповідач Львівська митниця прийняв податкове повідомлення-рішення № UA67 від 05.09.2024р., згідно якого збільшив суду грошового зобов`язання з ПДВ з ввезених товарів на загальну суму 1187177 грн. 83 коп., з яких 949742 грн. 26 коп. за основним платежем, 237435 грн. 57 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (Т.1, а.с.10-11).

В порядку процедури адміністративного оскарження позивач подав скаргу № 19/09-2 від 19.09.2024р. на спірне податкове повідомлення-рішення (Т.1, а.с.23-26), за результатами розгляду якої Державна митна служба прийняла рішення № 1/10-06/13/8047 від 25.11.2024р. про залишення останньої без задоволення (Т.1, а.с.27-29).

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що фактичне переміщення товарів на митну територію України мало місце починаючи з 01.07.2022р., тобто, після закінчення дії пільгового режиму згідно Закону України № 2325-IX від 21.06.2022р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування».

При цьому, факт подання попередньої митної декларації у період дії пільгового режиму не звільняє суб`єкта господарювання від обов`язку нарахувати і сплатити ПДВ за фактом увезення таким суб`єктом на митну територію України товарів у період скасування пільгового режиму із їх оподаткування.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильних та обґрунтованих висновків про відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову, з огляду на наступне.

Розглядувані правовідносини регулюються нормами МК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Так, відповідно до ч.1 ст.4 МК України ввезення товарів, транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів, транспортних засобів за межі митної території України - сукупність дій, пов`язаних із переміщенням товарів, транспортних засобів через митний кордон України у будь-який спосіб у відповідному напрямку (пункт 4); випуск товарів - надання митним органом права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети (пункт 5); митна процедура - зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання (пункт 21); митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23); митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24); пропуск товарів через митний кордон України - надання митним органом відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення (49).

Частиною 1 ст.198 МК України визначено, що митному органу в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.

За приписами ч.1 ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч.1 ст.255 МК України митне оформлення завершується в найкоротший можливий строк, але не більше ніж чотири робочих години з моменту пред`явлення митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта.

За змістом ст.264 МК України з метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації. З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Митний орган не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Згідно з ст.278 МК України датою виникнення податкових зобов`язань зі сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

В силу приписів ст.289 МК України обов`язок із сплати митних платежів виникає:

1) у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України;

2) при незаконному переміщенні товарів, що перебувають на території вільної митної зони або на митному складі, - з моменту такого переміщення товарів;

3) у разі вивезення товарів з митної території України:

а) при оформленні товарів відповідно до митного режиму експорту - з моменту прийняття митним органом митної декларації;

б) при вивезенні товарів за межі митної території України без оформлення митної декларації та при незаконному вивезенні товарів за межі митної території України - з моменту фактичного вивезення товарів за межі митної території України;

в) при невиконанні умов, установлених щодо товарів, які вивозилися за межі митної території України із звільненням від оподаткування вивізним митом, - з моменту, коли ці товари прибули до іншого місця призначення, ніж те, у зв`язку з яким надавалося таке звільнення;

4) після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання;

5) в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України.

Частина 1 ст.281 МК України допускає встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Так, 24.03.2022р. прийнятий Закон України № 2142-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», який набрав чинності з дня його опублікування (05.04.2022р.) і яким, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, внесені зміни до ПК України та МК України, та передбачено пільги у вигляді звільнення від оподаткування ПДВ операцій з ввезення товарів на митну територію України і ввізним митом товарів.

Відповідно, норми ПК України доповнено пп.69.23 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення», за змістом якого тимчасово, з 01 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення товарів на митну територію України у митному режимі імпорту суб`єктами господарювання, які зареєстровані платниками єдиного податку першої, другої та третьої групи, крім фізичних та юридичних осіб, які обрали ставку єдиного податку, визначену підпунктом 1 пункту 293.3 статті 293 цього Кодексу.

Також Розділ XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України доповнено пунктом 9-11, згідно з яким, тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», але не раніше 01 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей: 1) звільняються від оподаткування ввізним митом: товари, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України підприємствами для вільного обігу, крім спирту етилового та інших спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива (крім квасу «живого» бродіння), тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах. Звільнення від оподаткування ввізним митом, передбачене цим підпунктом, не поширюється на товари, які мають походження з країни, визнаної державою-окупантом згідно із законом та/або визнаної державою-агресором щодо України згідно із законодавством, або ввозяться з території держави-окупанта (агресора) та/або з окупованої території України, визначеної такою згідно із законом.

Отже, виходячи із системного аналізу наведених норм, положення пп.69.23 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, в редакції Закону № 2142-ІХ, а також пункту 9-11 розділу XXI МК України застосовуються з 01.04.2022р., оскільки про це міститься пряма вказівка у законі.

В подальшому абз.1-4 пп.1 п.9-11 розділу XXI МК України та пп.69.23 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України виключені на підставі Закону № 2325-IX від 21.06.2022р., який набрав чинності 01.07.2022р.

Таким чином, звільнення від сплати ввізного мита та ПДВ, запроваджене Законом № 2142-IX, діяло в період з 01.04.2022р. по 01.07.2022р.

В силу висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 28.06.2023р. в справі № 160/11478/22, ввезення товару на митну територію України як операція, з якою в даному випадку законодавець пов`язує звільнення від обов`язку сплати митних платежів, не обмежується лише фактичним (фізичним) перетином товару через митний кордон України, натомість, така являє собою певний алгоритм дій, який складається з виконання низки необхідних митних формальностей.

В розрізі викладеного висновку колегія суддів та у межах розглядуваної справи колегія суддів враховує, що для отримання тарифних преференцій декларант повинен здійснити певний алгоритм дій по ввезенню товарів та їх митному оформленні в часових рамках періоду застосування зазначених тарифних преференцій.

У випадку, якщо вказаний алгоритм дій з певних причин не був завершений у вказаний строк, підстав для застосування преференцій не виникає.

В розглядуваному випадку позивач подав митному органу попередні митні декларації під час дії тарифних преференцій, однак фактичне ввезення товарів та завершення митного оформлення мало місце після закінчення дії таких преференцій.

Колегія суддів наголошує, що за встановлених обставин митний орган (Волинська митниця) з невідомих причини не прийняв рішення про відмову в митному оформлення, не вжив заходів для нарахування і сплати ввізного ПДВ під час розмитнення товарів; при цьому провів митне оформлення із застосуванням тарифних преференцій.

Водночас, така помилка була виправлена відповідачем Львівською митницею, яка за результатами проведеної перевірки збільшила суму грошових зобов`язань з ввізного ПДВ, при цьому застосувала курс національної валюти на дату пред`явлення товарів митному органу.

В спростування доводів позивача про визначальний характер саме часу подання попередніх митних декларацій колегія суддів наголошує на тому, що в силу приписів 259 МК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) попередня митна декларація подається до ввезення в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України (ч.1).

За рішенням митного органу, яким оформлена попередня митна декларація, випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму за попередньою митною декларацією, яка містить всю необхідну для цього інформацію, може бути здійснено після переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України без пред`явлення їх цьому митному органу (ч.4).

Ввезення товару на територію України за попередньою митною декларацією дозволяється протягом 30 днів з дати її оформлення митним органом (ч.11).

Отже, лише у випадку переміщення товарів на митний кордон України митний орган здійснює митне оформлення на підставі попередньої митної декларації.

Водночас, у разі ввезення товарів на митну територію України обов`язок із сплати митних платежів виникає з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України (ст.289 МК України).

Враховуючи те, що обов`язок із сплати митних платежів по ввезеним товарам у позивача виник з моменту перетину товаром митного кордону; на час ввезення товарів період тарифних преференцій закінчився, тому відповідач підставно та обґрунтовано здійснив дії по перевірці позивача та збільшення грошових зобов`язань з ПДВ по ввезеним товарам.

Таким чином, враховуючи підтвердження в судовому засіданні обставин, якими митний орган обґрунтував свої твердження про порушення позивачем вимог ч.1 ст.257, ст.292, ч.1 ст.297 МК України, п.206.1, пп.206.2.1 п.206.2 ст.206 ПК України, а відтак й покладених в основу прийнятого оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, заявлений позивачем позов є безпідставним, через що задоволенню не підлягає.

Оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, зазначені в позовній заяві, заперечення відповідача були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача залишені без задоволення.

Допущені описки в судовому рішенні (покликання на неправильні норми матеріального права тощо) можуть бути усунуті судом першої інстанції в порядку ст.253 КАС України і в розрізі ст.317 КАС України не вважаються порушенням норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення суду.

За таких умов колегія суддів вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, а тому такі не підлягають до задоволення, з вищевикладених мотивів.

Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ПрАТ «Галнафтохім».

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Галнафтохім» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.03.2025р. в адміністративній справі № 380/24863/24 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Приватне акціонерне товариство «Галнафтохім».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
І. І. Запотічний

Дата складання повного судового рішення: 09.06.2025р.