Справа № 440/7733/23
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 червня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/7733/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Бурми А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Листопадної М.І.,

розглянувши у судовому засіданні звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 (вхідний № 36965/25 від 27.05.2025) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі №440/7733/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 в розмірі 70 відсотків відповідної суми грошового забезпечення та з обмеженням її максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 у розмірі 83 відсотків відповідної суми грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат. Відмовлено у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. Вказане судове рішення набрало законної сили 19.08.2023 /https://reyestr.court.gov.ua/Review/112321838/.

03.11.2023 окремою ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду, постановленою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, по справі № 440/7733/23 задоволена заява ОСОБА_1 про визнання протиправними дій посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо невиконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі №440/7733/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в частині не проведення виплати ОСОБА_1 заборгованості по перерахованій пенсії та облікування такої заборгованості в органі Пенсійного фонду України, що свідчать про неналежне та неповне виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі №440/7733/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії /https://reyestr.court.gov.ua/Review/114657874/.

01.04.2024 Постановою Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 440/7733/23 апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишена без задоволення. Окрема ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року по справі № 440/7733/23 залишена без змін /https://reyestr.court.gov.ua/Review/118235521/.

27.05.2024 ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на окрему ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №440/7733/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії /https://reyestr.court.gov.ua/Review/119430860/.

01.07.2024 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволені заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо прийняття звіту про повне виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі №440/7733/23 /https://reyestr.court.gov.ua/Review/120091909/.

26.11.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №440/7733/23, у якій заявник просить на підставі статті 129-1 Конституції України, частини 2 статті 14, статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі №440/7733/23, окремої ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2023, постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 року, ухвали Верховного суду від 27.05.2024 та ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 01.07.2024: встановити судовий контроль за виконанням Головним управлінням пенсійного фонду України в Полтавській області рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі №440/7733/23 та окремої ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2023; зобов`язати пенсійний орган подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, за наслідками розгляду звіту про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту встановити новий строк подання звіту, накласти на начальника ГУПФУ в Полтавській області штраф у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

19.12.2024 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та окремої ухвали у справі №440/7733/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволена частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати звіт про виконання судового рішення у справі №440/7733/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі №440/7733/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії два місяці з дня отримання копії цієї ухвали суду. У задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та окремої ухвали у справі №440/7733/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено. У задоволенні клопотання про інформування на підставі ч. 1 ст. 249 КАС України органів досудового розслідування про невиконання начальником ГУПФУ в Полтавській області окремої ухвали Полтавського окружного адміністративного суду по справі №440/7733/23 та відповідно до ст. 185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення за невжиття заходів до усунення зазначених в ній порушень закону накласти на ОСОБА_2 штраф, відмовлено /https://reyestr.court.gov.ua/Review/124022646/.

19.02.2025 постановою Другого апеляційний адміністративного суду за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 по справі № 440/7733/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2024 по справі № 440/7733/23 залишена без змін /https://reyestr.court.gov.ua/Review/125276170/.

13.01.2025 позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із клопотанням, в якому просив суд розглянути звіт про виконання судового рішення у справі №440/7733/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії за приписами ст. 55 Закону № 2262-ХІІ, а не механізму, визначеного Порядком №1165 у відкритому судовому засіданні за участі сторін, представників засобів масової інформації та вільних слухачів.

17.02.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області до Полтавського окружного адміністративного суду поданий звіт про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23.

27.02.2025 Полтавським окружним адміністративним судом постановлена ухвала, якою заява ОСОБА_1 від 18.02.2025 (вхідний № 10976/25 від 18.02.2025) про неприйняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 та накладення штрафу на начальника ГУПФУ в Полтавській області задоволена частково. Відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 (вхідний № 10781/25 від 17.02.2025) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Встановлений Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області новий строк подання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії три місяці з дня отримання копії цієї ухвали суду. У задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 від 18.02.2025 (вхідний № 10976/25 від 18.02.2025) про неприйняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 та накладення штрафу на начальника ГУПФУ в Полтавській області, - відмовлено.

28.04.2025 позивач звернувся через систему «Електронний суд» із заявою, в якій просив суд з метою виконання рішення суду по справі № 440/7733/23 у повному обсязі накласти на начальника Головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області штраф та забезпечити проведення відкритого судового засідання 27 травня 2025 року по справі №440/7733/23 за участі сторін, вільних слухачів, представників засобів масової інформації.

27.05.2025 відповідач надав суду Звіт про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 (вхідний № 36965/25 від 27.05.2025 року) (надалі Звіт).

У поданому Звіті відповідач у справі № 440/7733/23 викладає наступні обставини щодо виконання ним рішення суду 19.07.2023 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідач зазначає, що фінансування пенсій особам, яким призначена пенсія відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) з 01 квітня 2021 року здійснюється з рахунку Пенсійного фонду України централізовано, без перерахувань відповідних коштів на рахунок Головного управління. Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 по справі № 440/7733/23 Головним управлінням перераховано пенсію, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за період з 01.02.2022 по 31.08.2023, гр. ОСОБА_1 та нарахована доплата на загальну суму 35877,58 грн., яку обліковано в реєстрі судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Відповідач у Звіті посилається на те, що як на його думку, рішення суду виконане в межах покладених на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зобов`язань та з урахуванням норм чинного законодавства. Датою виконання рішення суду є 21.08.2023, тобто дата внесення в Реєстр судових рішень.

З метою повного виконання рішення суду Головне управління звернулося до Пенсійного фонду України із запитами від 17.11.2023 за вих. №1600-0404-5/84090, від 05.04.2024 за вих. №1600-0404-5/25552 та від 03.12.2024 за вих. №1600-0404-5/88019 та від 22.01.2025 за вих. №1600-0404-5/6230, в якому просили розглянути питання виплати заборгованості пенсії, нарахованої на виконання рішення суду.

За результатами розгляду вищезазначених листів, Пенсійним фондом України від 20.12.2023 за вих. №2800-030203-9/72209, від 17.04.2024 за вих. №2800-040203-9/23234 та від 29.01.2025 за вих. №2800-030101-9/6254, повідомлено, що облік фінансових зобов`язань, що виникають внаслідок нарахування коштів на виконання судових рішень, здійснюється в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах). Суми пенсії, нараховані внутрішньо переміщеним особам на виконання рішень суду, обліковуються в Головних управліннях Пенсійного фонду України та підлягають виплаті на умовах окремого порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165 Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території (далі - Порядок).

Заборгованість, нарахована Головним управлінням у розмірі 35877,58 грн. за період з 01.02.2022 по 31.08.2023 на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі №440/7733/23, буде виплачена відповідно до Порядку.

Виплата заборгованості позивачеві проведена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості відповідно до Порядку. Частина заборгованості перерахована на банківський рахунок позивача в сумах: 532,18 грн в 2022 році; 3958,04 грн в 2023 році та 2361,00 грн в 2024 році.

Враховуючи розмір виділених коштів, Головним управлінням здійснено нарахування особам, які були внесені до переліку передбаченого Порядком станом на 01.01.2022, 01.01.2023 та 01.01.2024, максимальний розмір виплати склав 2361 грн, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у 2024 році.

Таким чином, виплати за Програмою заборгованості ВПО у 2022, 2023 та 2024 здійснені в межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету, що свідчить про вчинення Головним управлінням всіх заходів по забезпеченню процесу щодо виплати згідно вимог Порядку.

Одночасно відповідач у Звіті посилається, що Верховний Суд у постановах від 07.11.2019 у справі №420/70/19 (реєстраційний номер в ЄДРСР 85450386), від 23.04.2020 у справі №560/523/19 (реєстраційний номер в ЄДРСР 88886054) та від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а (реєстраційний номер в ЄДРСР 71834551) дійшов висновку, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Крім того, зазначає, що пунктом 1 указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (далі Указ), воєнний стан запроваджено з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Тому вважає, що працівниками Головного управління, як територіального органу Пенсійного фонду України, вчинено всі дії, спрямовані на виконання рішення суду, в межах та в спосіб, передбачений чинним законодавством. При цьому в діях останніх відсутня протиправність, про яку вказує позивач по справі.

З огляду на вищевикладене, просить суд прийняти звіт по повне виконання рішення суду від 19.07.2023 по справі №440/7733/23.

27.05.2025 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду із заявою від 26.05.2025 (вхідний № 36979/25 від 27.05.2025 року), в який просив:

1. відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії;

2. накласти на начальника ГУПФУ в Полтавській області штраф у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половину суми штрафу стягнути на користь заявника, іншу половину до Державного бюджету України;

3. зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 35877,58 грн за період з 01.02.2022 по 31.08.2023 на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в

Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії;

4. стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.;

5. на підставі неприйняття судом двох звітів відповідача, окремої ухвали суду про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ініціювати процедуру банкрутства Пенсійного фонду України;

6. забезпечити проведення відкритого судового засідання у встановлені Законом строки по справі №440/7733/23 щодо звіту ГУПФУ в Полтавській області за участі сторін, вільних слухачів, представників засобів масової інформації.

28.05.2025 Полтавським окружним адміністративним судом постановлена ухвала, якою клопотання ОСОБА_1 від 27.05.2025 щодо розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 по справі № 440/7733/23 у судовому засіданні задоволено. Призначено розгляд звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 у судове засідання 05 червня 2025 року. Про дату, час та місце судового засідання повідомлено сторін.

Позивач в судовому засіданні, що відбулося 05.06.2025 підтримав заяву від 26.05.2025 (вхідний № 36979/25 від 27.05.2025 року), в який просив: відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23; накласти на начальника ГУПФУ в Полтавській області штраф у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половину суми штрафу стягнути на користь заявника, іншу половину до Державного бюджету України; зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 35877,58 грн за період з 01.02.2022 по 31.08.2023 на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23; стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.; на підставі неприйняття судом двох звітів відповідача, окремої ухвали суду про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ініціювати процедуру банкрутства Пенсійного фонду України.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд прийняти поданий 27.05.2025 Звіт про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 (вхідний № 36965/25 від 27.05.2025 року).

Заслухавши вступне слово позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали звіту про виконання судового рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь - яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Згідно частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами частин 4, 7 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Частинами 2, 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Окрім того, в Рішенні від 30.06.2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України значив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Суд наголошує, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відтак, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 в розмірі 70 відсотків відповідної суми грошового забезпечення та з обмеженням її максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 у розмірі 83 відсотків відповідної суми грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат. Відмовлено у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. Вказане судове рішення набрало законної сили 19.08.2023 /https://reyestr.court.gov.ua/Review/112321838/.

27.02.2025 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду, зокрема, відмовлено у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 (вхідний № 10781/25 від 17.02.2025) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області новий строк подання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії три місяці з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Головною метою судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах є реалізація завдання адміністративного судочинства, оскільки ефективний захист прав осіб завершується виконанням судового рішення.

Розглядаючи звіт суб`єкта владних повноважень про виконання рішення, суд повинен перевірити чи досягнуто мети задля якої постановлено судове рішення, тобто чи відбулося фактичне відновлення порушеного права.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною третьою статті 3821 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Згідно частини першої статті 3822 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Частиною другою цієї статті визначено, що звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення;

5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання;

6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення;

7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

Відповідно до частини третьої статті 3822 Кодексу адміністративного судочинства України до звіту додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися;

2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 3821 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відповідно до положень частини 2 статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 3822 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 3821 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (частина 3 статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України).

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України (частина 4 статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини 5 статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 3821 цього Кодексу (частина 11 статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України).

Поданий до суду головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області 27.05.2025 Звіт про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 (вхідний № 36965/25 від 27.05.2025 року) (далі Звіт) за формою відповідає вимогам частини 2 статті 3822 Кодексу адміністративного судочинства України.

З`ясовуючи питання щодо фактичного виконання пенсійним органом рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 судом встановлено, що 01.09.2023 згідно з протоколом за пенсійною справою № - СБУ проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 виходячи з 83 відсотків грошового забезпечення та без обмеження пенсії максимальним розміром. Після проведеного перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 визначено в сумі 31813,68 грн, в тому числі до виплати з 01.09.2023 - 31813,68 грн.

Отже рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 частково виконано відповідачем в частині здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 у розмірі 83 відсотків відповідної суми грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

Водночас, згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за дорученням № Д /46 пенсіонера ОСОБА_1 судом встановлено, що в результаті проведеного 01.09.2023 перерахунку пенсії нарахована заборгованість по виплаті пенсії в розмірі 35877,58 грн за період з 01.02.2022 по 31.08.2023, яка до цього часу не виплачена та облікована в Пенсійному фонді України, як заборгованість по виплаті пенсії, яка в порядку черговості підлягає виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

В судовому засіданні, під час розгляду Звіту, представник відповідача пояснив, що нарахована заборгованість по виплаті пенсії в розмірі 35877,58 грн за період з 01.02.2022 по 31.08.2023 залишається фактично не сплаченою. Щодо посилань в Звіті на часткове перерахування коштів позивачу на сплату заборгованості за рішеннями судів, представник відповідача не зміг визначитися, що ці виплати стосуються погашення заборгованості саме в розмірі 35877,58 грн., що утворилася за період з 01.02.2022 по 31.08.2023 за рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23. При цьому належних та допустимих доказів, які б свідчили про здійснену відповідачем на користь позивача повну або часткову виплату нарахованої заборгованості в розмірі 35877,58 грн за період з 01.02.2022 по 31.08.2023 суду не надано, та до звіту не додано.

Разом з тим у поданому суду Звіті головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зазначило, що з метою повного виконання рішення суду та забезпечення фінансування виплат ОСОБА_1 , ними до Пенсійного фонду України спрямовувалися відповідні листи, а саме: від 17.11.2023 за вих. №1600-0404-5/84090, від 05.04.2024 за вих. №1600-0404-5/25552 та від 03.12.2024 за вих. №1600-0404-5/88019, від 22.01.2025 за вих. №1600-0404-5/6230, в яких просили розглянути питання виплати заборгованості пенсії, нарахованої на виконання рішення суду.

Як вбачається зі Звіту та наданих суду представником відповідача пояснень, відповідних коштів від Пенсійного фонду України до головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не надійшло. При цьому Пенсійний фонд України листами № 2800-030203-9/47533 від 11.11.2022, № 2800-040203-9/23234 від 17.04.2024, № 2800-030101-9/6254 від 29.01.2025 надіслав відповідачу відповіді на його запити. У відповідь на запит № 1600-0404-5/6230 від 22.01.2025 Пенсійний фонд України повідомив головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області листом від 29.01.2025 № 2800-030101-9/6254 що облік фінансових зобов`язань, що виникають внаслідок нарахування коштів на виконання судових рішень, здійснюється в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах). Суми пенсії, нараховані внутрішньо переміщеним особам на виконання рішень суду, обліковуються в Головних управліннях Пенсійного фонду України та підлягають виплаті на умовах окремого порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165 Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території. А у відповіді від 17.04.2024 № 2800-040203-9/23234, у тому числі на лист управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05.04.2024 №1600-0404-5/25552, Пенсійний фонд України, зокрема, зазначив, що згідно з Порядком № 1165 пенсійні виплати за минулий період проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідний рік. Водночас повідомляємо, що згідно з абзацом третім пункту 4 Порядку № 1165 у разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період у передбаченому розмірі, виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується.

Згідно залученого представником відповідача до матеріалів справи Тимчасового розпису доходів і видатків управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на 1 квартал 2025 року не передбачено коштів Державного бюджету України для забезпечення виконання рішень суду.

Тимчасовим розписом доходів і видатків управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на 2 квартал 2025 року, копія якого перебуває в матеріалах справи, передбачені кошти Державного бюджету України для забезпечення виконання рішень суду на травень місяць 2025 року в розмірі 268,1 тис. грн.

Представник відповідача надав суду пояснення, що сума коштів Державного бюджету України в розмірі 268,1 тис. грн., передбачена Тимчасовим розписом на травень 2025 року спрямована на забезпечення виконання грошових зобов`язань щодо виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах, визначених Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Про жертви нацистських переслідувань.

Із вищезазначених обставин суд вбачає, що головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області не повністю виконано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі №440/7733/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, зокрема, не подано належних та допустимих доказів виплати заборгованості по виплаті пенсії в розмірі 35877,58 грн за період з 01.02.2022 по 31.08.2023 після здійснення перерахунку на виконання рішення суду.

Відсутність додаткового фінансування бюджету головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із боку Пенсійного фонду України не свідчить про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі № 440/7733/23 у повному обсязі, а лише підтверджує, що таке невиконання судового рішення обумовлено об`єктивними обставинами, незалежними від посадових осіб вказаного Управління.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, всупереч статті 1291 Конституції України, статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статей 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, неповністю виконано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі №440/7733/23, оскільки лише здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 у розмірі 83 відсотків відповідної суми грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат, проте заборгованість по виплаті пенсії в розмірі 35877,58 грн за період з 01.02.2022 по 31.08.2023 залишається не виплаченою.

Згідно частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції», Суд зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. (Hornsby v. Greece, № 18357/91).

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від в справі «Антонюк проти України» (заява № 17022/02) зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у пункті 33 рішення у справі «Бакалов проти України» (заява №14201/02) державні органи не можуть довільно посилатись на брак коштів як на виправдання невиконання рішення. Відомо, що затримка у виконанні судового рішення може за певних обставин бути виправдана, але не за рахунок звуження суті права, яке захищається статтею 6 Конвенції.

З огляду на вказану практику Європейського суду з прав людини суд доходить висновку, що неповне виконання відповідачем рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі №440/7733/23 може мати ознаки порушення прав позивача, яке гарантується, зокрема, статтею 6 Конвенції.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 3823 Кодексу адміністративного судочинства України визначені рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 3821 цього Кодексу (частина 1 статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України).

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 3821 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (частина 3 статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням, або не у повному обсязі, але за умови вжиття достатніх заходів для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.

Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до підпунктів 4, 7 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат; здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262) виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Таким чином, виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», здійснює відповідне Головне управління Пенсійного фонду України винятково за рахунок коштів Державного бюджету.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України Будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень представника відповідача, головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області на виконання рішення суду у справі № 440/7733/23 здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 , водночас вказане рішення у частині погашення заборгованості по виплаті пенсії в розмірі 35877,58 грн за період з 01.02.2022 по 31.08.2023 після здійснення перерахунку на виконання рішення суду, включено 31.08.2023 рішенням № 27428 до переліку судових рішень, виконання яких буде проведено відповідно до Порядку №1165 згідно витягу з переліку отримувачів виплат за минулий період передбаченого порядком, який затверджений постановою Кабінету міністрів України № 1165 від 10.11.2021.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що відповідач неодноразово звертався до Пенсійного фонду України стосовно виділення коштів на погашення заборгованості перед ОСОБА_1 , однак Пенсійний фонд України станом на момент постановлення цієї ухвали вказану суму в повному обсязі головному управлінню Пенсійного фонду в Полтавській області не перерахував.

Крім того, суд бере до уваги, що у випадку надходження грошових коштів на рахунок відповідача за відповідним цільовим призначенням, управління автоматизованим способом, пропорційно обсягу виділених з державного бюджету коштів та кількості отримувачів, здійснює розрахунок та часткову виплату заборгованості.

У наданих суду поясненнях представник відповідача, вчергове, зазначив, що ОСОБА_1 31.12.2021 внесений до переліку отримувачів виплат за минулий період передбаченого порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 10.11.2021, згідно рішення головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 4031.

Щодо застосованого порядку виконання судового рішення у справі № 440/7733/23 відповідачем, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 р. № 1165, затверджений Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території (далі Порядок № 1165).

Цим Порядком визначено механізм виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) з урахуванням надбавок, підвищень, компенсації втрати частини доходу, грошової допомоги та інших пов`язаних із ними виплат, які не виплачено за період до місяця відновлення їх виплати (далі - пенсійні виплати за минулий період) внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, в тому числі недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території, відповідно до статті 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - отримувачі).

Пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік (пункт 1 Порядку № 1165).

Пунктом 2 Порядку № 1165 передбачено, що облік сум пенсійних виплат за минулий період ведеться територіальними органами Пенсійного фонду України, в яких особи перебувають на обліку як одержувачі пенсій, в базах даних одержувачів пенсій (електронних пенсійних справах) на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України про відновлення виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), а також про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб або осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території (за наявності нарахованих сум, що підлягають виплаті за період до місяця відновлення виплати пенсій або до місяця смерті особи) (далі - рішення), та у cформованому на їх підставі переліку отримувачів виплат за минулий період (далі - перелік отримувачів).

Частиною 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначений перелік підстав за наявності яких виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється.

Отже припинення виплати пенсій відбувається за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду.

Згідно частини 2 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Отже зміст наведених норм пункту 1, 2 Порядку № 1165 у взаємозв`язку із нормою частини 1, 2 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» надає підстав для висновку, що для здійснення виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) з урахуванням надбавок, підвищень, компенсації втрати частини доходу, грошової допомоги та інших пов`язаних із ними виплат, які не виплачено за період до місяця відновлення їх виплати, згідно Порядку № 1165 необхідно виконання наступних умов:

- особа повинна бути внутрішньо переміщеною особою або особою, яка відмовилася відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєструвала місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території;

- виплаті пенсії передує припинення її виплати;

- наявність рішення територіальних органів Пенсійного фонду України про відновлення виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), а також про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб або осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території (за наявності нарахованих сум, що підлягають виплаті за період до місяця відновлення виплати пенсій або до місяця смерті особи);

- виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) з урахуванням надбавок, підвищень, компенсації втрати частини доходу, грошової допомоги та інших пов`язаних із ними виплат повинна відбуватись за період до місяця відновлення їх виплати (далі - пенсійні виплати за минулий період).

За виконання наведених умов пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, застосовується Порядок № 1165, згідно абзацу 2 пункту 1 якого, такі виплати проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік.

Разом з цим згідно протоколу № 03-48/793 за пенсійною справою (СБУ) від 26.08.2016 пенсія ОСОБА_1 призначена згідно з Законом України № 2262- ХІІ, 09.04.1992.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі також Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до статті 55 Закону №2262-ХІІ нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Пунктом 7 Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 31 серпня 2009 року № 21-2 ((у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09 грудня 2021 року № 35-1) (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 січня 2022 р. за № 53/37389) передбачено, що за рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету. Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - рішення суду), плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Бюджетом Пенсійного фонду України на 2023 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2023 р. № 631 передбачені кошти Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду України в розмірі 248 837 719,9 тис. грн., у тому числі: погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду в розмірі 360 000 тис. грн., та виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), які не виплачено за період до місяця їх відновлення, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території в розмірі 1 000 000 тис. грн.

Бюджетом Пенсійного фонду України на 2024 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2024 р. № 1156 передбачені 248 953 744 тис. грн. за рахунок коштів Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, з урахуванням витрат, пов`язаних з виплатою та доставкою пенсійних виплат, з яких: погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду в розмірі 500 000 тис. грн.; виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), які не виплачено за період до місяця їх відновлення, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на підконтрольній Україні території, в розмірі 1 000 000 тис. грн.

Представник відповідача повідомив, що на 2025 рік Бюджет Пенсійного фонду України не затверджений. Отже використання коштів за 1 та 2 квартал 2025 року відбувається згідно Тимчасового розпису доходів і видатків на відповідний період 2025 року, затвердженого наказом Пенсійного фонду України.

Таким чином бюджетами Пенсійного фонду України на 2023, 2024 роки кошти Державного бюджету України для погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду та для виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), які не вплачено за період до місяця їх відновлення, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на підконтрольній Україні території, передбачені окремими рядками з різним обсягом фінансування.

Тобто фінансування видатків на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм окремо від видатків для виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), які не виплачено за період до місяця їх відновлення, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на підконтрольній Україні території.

Позивач, ОСОБА_1 31.12.2021 внесений до переліку отримувачів виплат за минулий період передбаченого порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 10.11.2021, згідно рішення головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 4031.

01.05.2025 Полтавським окружним адміністративним судом постановлена ухвала про витребування від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області: засвідчених належним чином рішень пенсійного органу про припинення та відновлення виплати пенсії ОСОБА_1 ; докази та інформацію стосовно тих обставин, що заборгованість по виплаті пенсії ОСОБА_1 в розмірі 35877,58 грн. за період з 01.02.2022 по 31.08.2023 нарахована згідно рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/7733/23, стосується пенсійних виплат не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати.

Витребуваних судом доказів, зокрема, засвідчених належним чином рішень пенсійного органу про припинення та відновлення виплати пенсії ОСОБА_1 , а також на підтвердження тих обставин, що заборгованість по виплаті пенсії в розмірі 35877,58 грн. за період з 01.02.2022 по 31.08.2023 стосується пенсійних виплат не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, відповідач суду не надав.

Отже на момент розгляду Звіту відповідач не довів суду наявність підстав для застосування Порядку № 1165 до спірних правовідносин.

Щодо застосованого відповідачем порядку виконання рішення суду станом на момент розгляду Звіту судом також враховано, що 29.05.2025 Полтавським окружним адміністративним судом постановлена ухвала про зміну способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі №440/7733/23 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2022 року у розмірі 83 відсотків відповідної суми грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат у розмірі 35877 грн. 58 коп. (тридцять п`ять тисяч вісімсот сімдесят сім гривень п`ятдесят вісім копійок) /https://reyestr.court.gov.ua/Review/127768223/.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 45), який підлягає застосуванню до спірних правовідносин після зміни способу і порядку виконання судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

При цьому, як слідує з матеріалів справи, зокрема, зі змісту плану доходів і видатків головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на 2023, 2024 роки у тому числі зі змінами, тимчасових розписів доходів і видатків управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на 1 квартал 2023, 2024 років, на 2 квартал 2023, 2024 років, на 3 квартал 2024 року, на 4 квартал 2024 року, на 1 та 2 квартал 2025 року, помісячних розписів доходів і видатків головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у тому числі зі змінами на 2023, 2024 роки, переліку судових справ з датою набрання законної сили рішеннями судів за 2023, 2024 роки, за рахунок та в межах коштів Державного бюджету України для погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області погасило заборгованість на виконання рішень суду в черговості виплат за датою набрання ними законної сили до дати набрання законної сили рішенням суду у справі № 440/7733/23, тобто до 19.08.2023 року.

Викладені обставини підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду, що набрали законної сили після 2020 року, у тому числі і заборгованості по виплаті пенсії ОСОБА_1 в розмірі 35877,58 грн за період з 01.02.2022 по 31.08.2023 за рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі №440/7733/23.

Отже, відповідач в особі начальника головного управління Пенсійного фонду в Полтавській області вживав заходи з метою виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі №440/7733/23, а фактична невиплата заборгованості зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття. Тому, за умови дотримання головним управлінням Пенсійного фонду в Полтавській області встановленого порядку виконання судового рішення, рішення щодо накладення штрафу на керівника управління є передчасним, оскільки жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічну позицію Верховний Суд України висловив, зокрема, в ухвалі від 19 травня 2015 року № 21-1044а15 та в постанові від 22 листопада 2016 року у справі № 804/5081/13-а та підтримав Верховний Суд, зокрема, у постановах від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 16 липня 2018 року у справі № 811/1469/18, від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19 та ухвалі від 23 січня 2021 року у справі №611/26/17.

Суд враховує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про наявність вини, тобто умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях посадової особи суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення саме цієї посадової особи від виконання рішення суду.

Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи, суд не вбачає підстав для накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень начальника управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Крім того, суд звертає увагу на позицію Великої Палати Верховного Суду стосовно значення актів Кабінету Міністрів України у соціальній сфері. Так, у постанові від 2 грудня 2018 року у зразковій справі № 802/2196/17-а (Пз/9901/1/18) Велика Палата Верховного Суду врахувала, що у пункті 2.1 Рішення від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом, на що вказав Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

Покладені судом зобов`язання на відповідача можуть бути виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на головне управління Пенсійного фонду в Полтавській області, після надходження відповідних коштів з Державного бюджету України.

А в умовах постановлення судового рішення про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат у розмірі 35877 грн. 58 коп., про що свідчить ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 у справі № 440/7733/23, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій), що передбачено пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників.

З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку, що невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду в Полтавській області в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Відповідно до частини 1 статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 3821 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Згідно частини 3 статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 3821 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

При цьому суд також враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №704/1547/17 про те, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, встановити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Суд зазначає, що поданий головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області Звіт не свідчить про повне виконання рішення суду від 19.07.2023 у справі №440/7733/23, оскільки на час подання відповідного звіту повного відновлення порушеного права позивача не відбулося, а саме відповідачем здійснено перерахунок позивачеві пенсії, однак не проведено виплату заборгованості по виплаті пенсії ОСОБА_1 в розмірі 35877,58 грн за період з 01.02.2022 по 31.08.2023.

Представник відповідача невиплату суми заборгованості не заперечує та зазначає, що виплата можлива лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок державного бюджету.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області у прийнятті звіту про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 (вхідний № 36965/25 від 27.05.2025 року).

За таких обставин заява позивача від 27.05.2025 (вхідний № 36979/25 від 27.05.2025 року) в частині відмови у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 3823 у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 3821 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

З підстав наведених вище, оскільки повноваження суду накласти штраф на керівника суб`єкта владних повноважень можуть бути реалізовані за умови встановлення судом обставин, які свідчать про наявність вини, тобто умисного невиконання рішення суду, недобросовісності у діях посадової особи суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення від виконання рішення суду, а судом встановлено, що невиконання в повному обсязі рішення суду у справі № 440/7733/23 від 19 липня 2023 року в частині виплати грошових коштів зумовлено відсутністю відповідного фінансового забезпечення (бюджетних асигнувань) та фактичної відсутності коштів, отже не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, суд приходить до висновку про наявність підстав, встановлених абзацом другим частини 5 статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України для звільнення від сплати штрафу керівника суб`єкта владних повноважень - головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Отже у задоволенні заяви позивача від 27.05.2025 (вхідний № 36979/25 від 27.05.2025 року) в частині накладення на начальника ГУПФУ в Полтавській області штрафу, слід відмовити.

Аналіз змісту норми частини 3 статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України надає суду підстав для висновку, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту та вирішення питання про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень у суду виникає право додатково встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 3821 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення, тобто обрати один із запропонованих процесуальним законом альтернативних наслідків.

Згідно частини 9 статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу.

Нормою абзацу другого частини 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року постановленою у справі № 440/7733/23 змінений спосіб і порядок виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі №440/7733/23 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2022 року у розмірі 83 відсотків відповідної суми грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат у розмірі 35877 грн. 58 коп. (тридцять п`ять тисяч вісімсот сімдесят сім гривень п`ятдесят вісім копійок) /https://reyestr.court.gov.ua/Review/127768223/.

За викладених обставин та виходячи з того, що згадуваною ухвалою суду від 29.05.2025 вже застосовані визначені процесуальним законом наслідки невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили щодо перерахунку та виплату пенсії ОСОБА_1 , шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат, суд в межах розгляду цього Звіту відповідача не вбачає підстав для реалізації повноважень додатково встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 3821 Кодексу адміністративного судочинства України або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення, оскільки зазначене питання вже вирішене обранням судом альтернативного наслідку з можливих, передбачених 3823 цього Кодексу.

При вирішенні заяви позивача від 26.05.2025 (вхідний № 36979/25 від 27.05.2025 року) в частині зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 35877,58 грн за період з 01.02.2022 по 31.08.2023 на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.; на підставі неприйняття судом двох звітів відповідача, окремої ухвали суду про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ініціювати процедуру банкрутства Пенсійного фонду України, суд виходить з наступного.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Щодо заяви позивача (вхідний № 36979/25 від 27.05.2025 року) в частині зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 35877,58 грн. за період з 01.02.2022 по 31.08.2023 на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 суд зазначає наступне.

Правові норми, які регулюють відносини здійснення судом судового контролю за виконанням судового рішення в порядку, встановленому статтями 382-3823 Кодексу адміністративного судочинства України визначають повноваження адміністративних судів щодо розгляду заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, розгляду звіту про виконання судового рішення та рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення.

Відповідно до абзацу першого частини 1 статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 3821 цього Кодексу.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі №440/7733/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Серед іншого зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 у розмірі 83 відсотків відповідної суми грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат. Вказане судове рішення набрало законної сили 19.08.2023 /https://reyestr.court.gov.ua/Review/112321838/.

Питання виконання судового рішення в повному обсязі у справі №440/7733/23, відповідно й погашення заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) по виплаті пенсії ОСОБА_1 в розмірі 35877,58 грн за період з 01.02.2022 по 31.08.2023 за рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі №440/7733/23 є предметом даного судового контролю, який здійснюється судом в порядку, встановленому статтями 382-3823 Кодексу адміністративного судочинства України, що визначають повноваження адміністративних судів.

Судовий розгляд в суді першої інстанції закінчений ухваленням рішення суду по справі № 440/7733/23, тобто спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до виконання судового рішення.

Процесуальний закон визначає повноваження адміністративних судів при здійсненні судового контролю за виконанням судових рішень.

Судовий контроль не передбачає ухвалення нових або додаткових судових рішень по суті за наслідками розгляду нових позовних вимог в адміністративній справі, а спрямований на здійснення за виконанням уже такого, що набрало законної сили.

Натомість, у цій частині заяви позивач просить зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 35877,58 грн. за період з 01.02.2022 по 31.08.2023, що не відповідає інституту судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, передбаченого статтями 382-3823 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що згідно частини 3 статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 3821 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

29.05.2025 Полтавським окружним адміністративним судом постановлена ухвала у справі № 440/7733/23 якою змінено спосіб і порядок виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі №440/7733/23 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2022 року у розмірі 83 відсотків відповідної суми грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат у розмірі 35877 грн. 58 коп. (тридцять п`ять тисяч вісімсот сімдесят сім гривень п`ятдесят вісім копійок) / https://reyestr.court.gov.ua/Review/127768223 /.

За викладених обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви позивача від 26.05.2025 (вхідний № 36979/25 від 27.05.2025 року) в частині зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 35877,58 грн. за період з 01.02.2022 по 31.08.2023 на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23.

Щодо заяви про стягнення з Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів (пункт 9 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України). При цьому вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства (частина п`ята статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України).

ЄСПЛ також зазначив, що у випадках, коли йдеться про відшкодування матеріальної шкоди, національні суди мають явно кращі можливості визначати наявність такої шкоди та її розмір. Але інша ситуація коли йдеться про моральну шкоду. Існує обґрунтована і водночас спростовна презумпція, що надмірно тривале провадження даватиме підстави для відшкодування моральної шкоди (рішення у справі «Скордіно проти Італії», заява № 36813/97, пункти 203- 204, та рішення у справі «Вассерман проти росії», заява № 21071/05, пункт 50). Суд вважає таку презумпцію особливо незаперечною у випадку надмірної затримки у виконанні державою винесеного проти неї судового рішення, враховуючи те, що недотримання державою свого зобов`язання з повернення боргу після того, як заявник, пройшовши через судовий процес, домігся успіху, неминуче викликатиме у нього почуття розпачу (рішення від 7 травня 2002 року в справі «Бурдов проти росії», пункт 100).

Отже, вимоги про відшкодування шкоди можуть розглядатися за правилами адміністративного судочинства, якщо такі вимоги стосуються шкоди, завданої протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Суд зазначає, що судовий розгляд в суді першої інстанції закінчений ухваленням рішення суду по справі № 440/7733/23, тобто спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до виконання судового рішення.

Одним із засобів юридичного захисту сторін є судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах, який передбачає, зокрема, розгляд справ з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачено статтею 3811 цього Кодексу.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Аналіз наведених приписів процесуального закону у сукупності дає підстави для висновку про те, що суди мають можливість встановити судовий контроль лише стосовно виконання судових рішень по суті спору тобто судових рішень у формі рішення суду або постанови суду.

Відтак, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах - це особлива форма правосуддя, де процесуальна діяльність суду пов`язана із виконанням судових рішень в адміністративних справах, як важливої гарантії захисту права особи.

Правові норми, які регулюють відносини здійснення судом судового контролю за виконанням судового рішення в порядку, встановленому статтями 382-3823 Кодексу адміністративного судочинства України визначають повноваження адміністративних судів щодо розгляду заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, розгляду звіту про виконання судового рішення та рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення.

Відповідно до абзацу першого частини 1 статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 3821 цього Кодексу.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що в межах розгляду звіту про виконання судового рішення суд не наділений повноваженнями розглядати питання про відшкодування моральної шкоди або інших збитків, приймаючи ухвалу, постановлену за результатами розгляду звіту суб`єкта владних повноважень в порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Такі справи повинні розглядатись у позовному порядку шляхом пред`явлення позову, оскільки є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків.

Судовий контроль не передбачає ухвалення нових або додаткових судових рішень по суті за наслідками розгляду нових позовних вимог в адміністративній справі, а спрямований на здійснення за виконанням уже такого, що набрало законної сили.

Отже, оскільки 382-3823 Кодексу адміністративного судочинства України визначено повноваження адміністративних судів щодо розгляду заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, розгляду звіту про виконання судового рішення та рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, а вирішення питань щодо наявності та розміру моральної шкоди може бути встановлено за участю фізичних осіб і суб`єкта владних повноважень, що вказує на наявність спору між сторонами, тому заява про стягнення з Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 моральної шкоди не може бути вирішена по суті в межах здійснення судового контролю, оскільки суперечить самому інституту судового контролю та передбачає позовне провадження.

Вказане є підставою для відмови у задоволенні заяви позивача (вхідний № 36979/25 від 27.05.2025 року) в частині стягнення з Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.

Вирішуючи подану в рамках розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення заяву позивача від 26.05.2025 (вхідний № 36979/25 від 27.05.2025 року) в частині ініціювання процедури банкрутства Пенсійного фонду України на підставі неприйняття судом двох звітів відповідача, окремої ухвали суду про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії суд приходить до наступних висновків.

Як вже будо зазначено вище, правові норми, які регулюють відносини здійснення судом судового контролю за виконанням судового рішення в порядку, встановленому статтями 382-3823 Кодексу адміністративного судочинства України визначають повноваження адміністративних судів щодо розгляду заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, розгляду звіту про виконання судового рішення та рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення.

Відповідно до абзацу першого частини 1 статті 3823 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 3821 цього Кодексу.

Згідно пункту 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство (неплатоспроможність) та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

За приписами частини 2 стаття 8 Кодексу України з процедур банкрутства яка визначає юрисдикцію, підсудність, підстави для відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор. Право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має боржник.

За таких обставин, оскільки статтями 382-3823 Кодексу адміністративного судочинства України визначено повноваження адміністративних судів щодо розгляду звіту про виконання судового рішення та рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення в порядку судового контролю, результатом якого є постановлення ухвали про прийняття або відмову у прийнятті звіту, при цьому право на звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство реалізується в іншому порядку, встановленому спеціальним кодифікованим актом законодавства Кодексом України з питань банкрутства, то заява позивача (вхідний № 36979/25 від 27.05.2025 року) в частині ініціювання процедури банкрутства Пенсійного фонду України суперечить інституту судового контролю та не може бути вирішена в межах його здійснення, отже у її задоволенні в цій частині слід відмовити.

За викладених обставин заяву позивача від 26.05.2025 (вхідний № 36979/25 від 27.05.2025) слід задовольнити частково, а саме в частині відмови у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 задовольнити. У задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 від 26.05.2025 (вхідний № 36979/25 від 27.05.2025) слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 241, 242, 243, 248, 256, 294, 381-1, 382, 382-1, 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 від 26.05.2025 (вхідний № 36979/25 від 27.05.2025) про відмову у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 задовольнити частково.

Відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23 (вхідний № 36965/25 від 27.05.2025) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

У задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 від 26.05.2025 (вхідний № 36979/25 від 27.05.2025) про відмову у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.07.2023 у справі № 440/7733/23, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду, в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44, частиною 5 статті 382-1 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повна ухвала складена 10 червня 2025 року.

Головуючий суддя Р.І. Молодецький