Справа № 340/3068/25
Суддя: О.В. КРАВЧУК
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 червня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/3068/25

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Кравчук О.В., отримавши до розгляду заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Кіровоградського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , у якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність командування військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) щодо неприйняття, не реєстрації та не прийняття рішення по суті рапорту позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) від 28.04.2025 року про надання належної медичної допомоги та направлення солдата ОСОБА_1 на належне лікування до медичного закладу з подальшим проведенням медичного огляду військово лікарською комісією;

- зобов`язати командування військової частини НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) прийняти, зареєструвати та прийняти рішення по суті рапорту позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) від 28.04.2025 року та направити ОСОБА_1 на належне лікування до медичного закладу з подальшим проведенням медичного огляду військово лікарською комісією для визначення ступеню придатності до військової служби.

09 червня 2025 року представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом

-зупинення видання наказу (по стройовій частині) в частині зарахування до списків особового складу до іншої військової частини ОСОБА_1 , а залишення ОСОБА_1 проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) до винесення рішення по адміністративному позову ОСОБА_1 в суді та до набрання законної сили судовим рішенням;

-заборони командуванню військової частини НОМЕР_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) здійснювати переміщення ОСОБА_1 у зону бойових дій з метою проходження військової служби в Збройних Силах України під час розгляду адміністративного позову у суді та до набрання законної сили судовим рішенням.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує, що всупереч Положенню про військово-лікарську експертизу, затверджену Наказом Міноборони № 402 від 14.08.2008 року, медичний огляд відносно ОСОБА_1 проводився вкрай формально, жодних його медичних документів не було оглянуто, не взято до уваги, а частину наявних у ОСОБА_1 діагнозів взагалі не зазначено. Медична комісія ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_2 ) не врахувала того факту, що ОСОБА_1 хвороби загострюється і від цього у останнього виникають дегенеративно-дистрофічні процеси в хребті, в колінних суглобах. Як результат ОСОБА_1 на теперішній час несе військову службу і не має змоги звернутися за належним стаціонарним лікуванням та більш досконалим обстеженням. ОСОБА_1 важко носити на собі військове спорядження та засоби особистого захисту. Забезпечення позову сприятиме збереженню існуючого становища прав та обов`язків ОСОБА_1 до розгляду справи по суті, оскільки відносно останнього може бути прийняте рішення про зарахування та переміщення до військової частини, в тому числі в зону бойових дій, що може унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав та значно ускладнить виконання рішення суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави, суд зазначає таке.

Питання забезпечення позову регулюються главою 10 Розділу І Кодексу адміністративного судочинства України (статті 150-158).

Згідно частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно частини першої та другої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Наведеною вище нормою процесуального закону передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову і суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Водночас будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам (роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17, від 24 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18, які суд враховує в силу частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналіз змісту поданої заяви про забезпечення позову дає підстави для висновку про не наведення заявником обґрунтованих та переконливих доводів й, відповідно, не надання належних доказів, які б у своїй сукупності могли свідчити про те, що невжиття заходів, про які просить позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити: 1) виконання рішення суду, прийнятого за результатом розгляду адміністративної справи; 2) ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся; 3) поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Заявником у спірних правовідносинах не наведено переконливих підстав для забезпечення позову, передбачених пунктом 1 частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фактично заява про забезпечення позову дублює позовну заяву в частині обґрунтування позовних вимог.

Поряд з цим суд зауважує, що надання правової оцінки таким доводам на стадії забезпечення позову фактично означатиме вирішення спору по суті до ухвалення рішення в адміністративній справі, що в даному випадку є неприпустимим та порушуватиме такі визначальні принципи адміністративного судочинства як змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі (стаття 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

У контексті доводів заявника про те, що відносно позивача може бути прийняте рішення про зарахування та переміщення до військової частини, в тому числі в зону бойових дій, що може унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав та значно ускладнить виконання рішення суду, суд зазначає, що застосування обраних заявником заходів забезпечення позову не може ґрунтуватись лише на доводах заяви про ймовірність вчинення таких дій.

До заяви про забезпечення позову заявником додано документи, які є недостатніми для того, аби обґрунтовано підтвердити наявність правових підстав для забезпечення позову.

Водночас суд зазначає, що такі дії можуть вчинятися, фактично, на підставі наказів або розпоряджень командира Військової частини, відданих військовослужбовцю, тобто ОСОБА_3 (або іншим військовослужбовцям, однак які стосуються проходження військової служби) в умовах воєнного стану, який наразі триває в Україні, а зупинення судом дії таких наказів або розпоряджень прямо заборонено законом (пункт 10 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України).

За наведених обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали скерувати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складення такої ухвали.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.В. КРАВЧУК