Справа № 300/3531/24
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/3531/24 пров. № А/857/21113/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року (головуючий суддя Микитюк Р.В., м. Івано-Франківськ) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в якому просила:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області викладену у формі рішення від 05.02.2024 у призначенні дострокової пенсії за віком, як учаснику бойових дій.

зобов`язати Головне відповідача призначити її дострокову пенсію за віком з 31.01.2024.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №66 від 05.02.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із 31.01.2024.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати і у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що 30.01.2024 Позивач звернулася із заявою до сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про призначення дострокової пенсії за віком.

За заявою Позивача, засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Як зазначається в рішенні Головного управління від 05.02.2024, за наданими документами, страховий стаж Позивача становить 30 років 9 місяців 8 днів. До страхового стажу, враховані всі періоди роботи.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій - після досягнення, зокрема, жінки 50 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років.

Пункту 6 підпункту 2.1. розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2002 №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 визначено, що документами, які посвідчують особливий статус особи є посвідчення учасника бойових дій та документи, що посвідчують безпосередню участь в АТО ОСС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій або документи військових частин (органів, підрозділів) підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією російської федерації.

Відповідно до пункту 2 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (далі - Порядок №413) статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної Гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС,Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Позивачем представлено посвідчення учасника бойових дій, однак довідки про безпосередню участь в АТО, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 6/1620 від 31.03.2020 та № 70 від 23.01.2024 не відповідають встановленій формі, а саме: довідка № 6/1620 не містить інформації про військове звання, а довідка № 70 не підтверджує безпосередню участь в АТО.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

31.01.2024 позивач звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській області №66 від 05.02.2024 відмовлено у призначенні пенсії за віком, як учаснику бойових дій, оскільки заявницею представлено посвідчення учасника бойових дій, однак довідки про безпосередню участь в АТО, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №6/1620 від 31.03.2020 та №70 від 23.01.2024 не відповідають встановленій формі, а саме: довідка №6/1620 від 31.03.2020 не містить інформації про військове звання, а довідка №70 від 23.01.2024 не підтверджує безпосередню участь в АТО (а.с.8)

Вищезазначене рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області продубльовано листами-відповідями ГУ ПФ України в м. Києві від 08.02.2024 №2600-0207-/8/27598 та від 01.03.2024 №7702-79382/К-02/8-2600/24 (а.с.7, 9).

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За приписами пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

З огляду на це суд підставою зауважив, що для призначення пенсії за вказаною нормою, особа має досягнути 50 років та мати необхідний страховий стаж не менше 20 років.

Крім того судом правильно враховано, що відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною шостою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до пункту 2 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (далі - Порядок №413) статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктом 4 Порядку №413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Відповідно до статті 1-2 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-XII) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону №2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року №1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII.

Матеріалами справи встановлено, що 05 липня 1993 року позивач закінчила Обухівське медичне училище Київської області і отримала спеціальність «сестринська справа», що підтверджується копією диплому серії НОМЕР_1 від 05.07.1993 (а.с.49-50).

10 грудня 1998 року укладений шлюб з ОСОБА_2 розірвано, після чого позивач залишила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 10.12.1998 та копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.51-52) .

28 червня 1993 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 видано військовий квиток серії НОМЕР_3 . На момент видачі військового квитка - основна цивільна спеціальність «медична сестра», військове звання, зазначене «рядова» (а.с.16-19).

Із 28.06.1993 року позивач перебувала на обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 , із 10.08.1993 по 23.03.2000 року на обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 , із 12.04.2000 на обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 як військовозобов язана.

21.04.2000 року позивачу вручено мобілізаційний припис. 28.03.2022 позивача мобілізовано на військову службу в ЗС України на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 та зараховано до списків НВМКЦ«ГВКГ» як військовослужбовця ЗС України. 28.03.2022 ОСОБА_1 зарахована до НВМКЦ «ГВКГ» як медична сестра наказ №91, військове звання - «молодший сержант» присвоєне 20.04.2022 року наказ №59р (а.с.34).

З 09.02.2017 позивач прийнята на роботу за строковим трудовим договором (працівник ЗСУ) медичною сестрою відділення проктології НВМКЦ«ГВКГ». З 01.03.2017 ОСОБА_1 переведено на посаду медичної сестри нейрохірургічного відділення (працівник ЗСУ) до укомплектування цієї посади військовослужбовцем .

У 2019 році позивач звернулась із заявою до Командування про направлення її бойовим медиком для участі у здійсненні заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до розпорядження Міністерства оборони, яке міститься в листі № 510/4/10265 від 23.12.2019 ОСОБА_1 направлено у ВЧ НОМЕР_4 II для несення служби.

У подальшому, відповідно до посвідчення про відрядження № 2 від 08.01.2020 позивач відряджена з 10.01.2020 до ВЧ НОМЕР_5 для участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони на території Донецької та Луганської областей (а.с.36).

Згідно з витягом із наказу ВЧ НОМЕР_5 № 9 від 10.01.2020 ОСОБА_1 допустили до тимчасового виконання обов`язків за посадою бойового медика евакуаційного взводу з 10.01.2020.

У період з 10.01.2020 по 12.03.2020 позивач брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, перебуваючи в районах проведення антитерористичної операції. Зазначена інформація зафіксована у довідці Міністерства оборони України від 31.03.2020 № 6/1620 та наказах Генерального штабу МОУ (а.с.33, 37-48).

Рішенням окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2021 у справі №640/21950/20, залишеним в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.08.2022, адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - Національний військово-медичний центр «Головний військовий клінічний госпіталь» про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправними дії Міністерства оборони України в особі комісії з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій, учасників війни та спірних питань щодо зарахування до вислуги років окремих періодів військової служби щодо не надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів, пов`язаних із визначенням учасників бойових дій, учасників війни та спірних питань щодо зарахування до вислуги років окремих періодів військової служби про відмову в наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , оформлене протоколом № 9 від 12.06.2020; зобов`язано Міністерство оборони України, в особі комісії, прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 (а.с.22-31).

Рішенням Комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни та спірних питань щодо зарахування до вислуги років для призначення пенсії окремих періодів служби в календарному обчисленні або на пільгових умовах від 20.10.2022, протокол № 9 прийнято рішення про надання статусу учасника бойових дій (а.с.21).

Крім того, у постанові апеляційного суду від 29.08.2022 у справі № 640/21950/20 серед іншого зазначено: «Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, що позивач брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки у період з 10.01.2020 по 12.03.2020, виконувала обов`язки бойового медика.

Отже, в даному випадку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки у період з 10.01.2020 по 12.03.2020, може бути лише військовослужбовець, в даному випадку позивач, отже, остання набула право на соціальні гарантії, передбачені ст. 18 Конституції України, а також отримала довідку № 6/1620 від 31.03.2020, яка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій, наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивач призвана в першу чергу мобілізації у березні 2022 року, як військовослужбовець ЗСУ «Молодший сержант» та виконує обов`язки медичної сестри НВМКЦ«ГВКГ».

З огляду на те, що позивач виконувала обов`язки, пов`язані із захистом незалежності, суверенітету, територіальної цілісності України, перебуваючи в районі антитерористичної операції, отримала статус учасника бойових дій відповідно до п. 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», призвана в першу чергу мобілізації у березні 2022 року і наразі перебуває на військовій службі, як військовослужбовець ЗСУ «молодший сержант» та виконує обов`язки медичної сестри, що підтверджується наявними у справі доказами, то суд першої інстанції обґрунтовано вважав протиправною та такою, що порушує право на соціальне забезпечення позивача, відмову в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року у справі №300/3531/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко