Справа № 640/20177/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Судді-доповідача - Файдюка В.В.,

суддів - Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

при секретарі: - Масловській К.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року по справі за адміністративним позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування повідомлення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року позивач - Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яким просив:

- визнати протиправним та скасувати повідомлення Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27 травня 2021 року;

- зобов`язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрити виконавче провадження за заявою Департаменту від 19 травня 2021 року №073-4278 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва від 04 березня 2021 року №640/5632/20, яким зобов`язано ОСОБА_1 привести атикові стіни квартири АДРЕСА_1 та несучі конструкції даху над квартирою до стану, що передував самочинній реконструкції (перебудові) (до демонтажу криші та влаштування надбудови) відповідно до фотофіксації Департаменту станом на 15 жовтня 2019 року та 18 жовтня 2019 року, яка була здійснена під час проведення заходу державного архітектурно-будівельного контролю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року, позовну заяву у справі №640/20177/21 залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду від 20 жовтня 2022 року касаційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задоволено, скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 серпня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року, а справу №640/20177/21 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2022 року повернуто позовну заяву Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі п. 9. ч. 4 ст. 169 КАС України.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2023 року задоволено апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2022 року, а справу №640/20177/21 направлено до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, третя особа - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким залишити без розгляду позовну заяву або відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Апелянт зазначила про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, у зв`язку з чим позов підлягав залишенню без розгляду. Крім того судом першої інстанції не надано оцінку доводам ОСОБА_1 викладеним у клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке було заявлено з підстав відмінних тим, яким надавалась оцінка Шостим апеляційним адміністративним судом.

Звернула увагу суду на те, що Закон України "Про виконавче провадження" встановлює вичерпний перелік обов`язкових вимог до виконавчого документа, серед яких наявність відомостей про дату народження боржника, а тому за відсутності вказаних відомостей виконавчий документ підлягає поверненню без прийняття до виконання.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Свою позицію обґрунтовує тим, що суд прийшов до правильного висновку про дотримання позивачем строку звернення до суду, а також безпідставним неврахуванням відповідачем правових позицій Верховного Суду щодо неможливості повернення виконавчого документа за відсутності у ньому відомостей про дату народження боржника.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу від відповідача не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2020 року у справі №640/5632/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року, адміністративний позов Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задоволено, зобов`язано ОСОБА_1 привести атикові стіни квартири АДРЕСА_1 та несучих конструкцій даху над квартирою до стану, що передував самочинній реконструкції (перебудові) (до демонтажу криші та влаштування надбудови) відповідно до фотофіксації Департаменту станом на 15 жовтня 2019 року та 18 жовтня 2019 року, яка була здійснена під час проведення заходу державного архітектурно-будівельного контролю.

З метою примусового виконанні рішення 04 березня 2021 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист №640/5632/20, яким зобов`язано ОСОБА_1 привести атикові стіни квартири АДРЕСА_1 та несучі конструкції даху над квартирою до стану, що передував самочинній реконструкції (перебудові) (до демонтажу криші та влаштування надбудови) відповідно до фотофіксації Департаменту станом на 15 жовтня 2019 року та 18 жовтня 2019 року, яка була здійснена під час проведення заходу державного архітектурно-будівельного контролю.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25 березня 2021 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 на підставі виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2021 року №640/5632/20.

05 травня 2021 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з надходження заяви боржника від 28 квітня 2021 року.

Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повторно звернувся до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою від 19 травня 2021 року №073-4278 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2021 року №640/5632/20.

Державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято повідомлення від 27 травня 2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, яке обґрунтовано тим, що у виконавчому документі не зазначено дату народження боржника - фізичної особи.

Вважаючи протиправним повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27 травня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд, першої інстанції дійшов висновку про те, що сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання, а тому дії відповідача щодо прийняття та направлення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку із відсутністю у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника, порушують права стягувача та є такими, що не відповідають вимогам закону.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними виконавцями врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у виконавчому документі зазначаються:

- назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

- дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

- повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб),

- дата народження боржника - фізичної особи;

- ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

- реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

- резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

- дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

- строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно з п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

За змістом ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1).

Пунктом 3 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постановах від 26 грудня 2018 року у справі №749/11814/16-ц, від 19 вересня 2019 року у справі №469/1357/16-ц, від 21 грудня 2023 року у справі №120/7116/22 відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника за наявності можливості у державного виконавця його ідентифікувати, не може вважатися підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив про те, що повернення виконавчого документа через відсутність у виконавчому листі даних про особу має ознаки надмірної формалізованості, оскільки у виконавця під час виконання судового рішення не виникає проблем із отриманням такої інформації з баз даних і реєстрів.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила про те, що Закон України "Про виконавче провадження" встановлює вичерпний перелік обов`язкових вимог до виконавчого документа, серед яких наявність відомостей про дату народження боржника, а тому за відсутності вказаних відомостей виконавчий документ підлягає поверненню без прийняття до виконання.

Також апелянт звернула увагу суду на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норму ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки вказаним законом не передбачено повноважень державного виконавця отримувати конфіденційну інформацію про особу до відкриття виконавчого провадження.

Як встановлено судом першої інстанції Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у заявах про відкриття виконавчого провадження від 18 березня 2021 року №073-2359 та від 19 травня 2021 року №073-4278, відносно боржника ОСОБА_1 зазначенні наступні дані, зокрема: РНОКПП (№ НОМЕР_1 ) та паспортні данні боржника паспорт: серія НОМЕР_2 , виданий Солом`янським РУ ГУ МВС України в місті Києві 04 лютого 2009 року, що надавало можливість державному виконавцю ідентифікувати особу боржника.

Також, колегія суддів звертає увагу нате, що постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 25 березня 2021 року було відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 на підставі виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2021 року №640/5632/20, вказана постанова містить інформацію про дату народження ОСОБА_1 , водночас під час повторно пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання державним виконавцем прийнято повідомлення від 27 травня 2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з не зазначенням у виконавчому листі дати народження боржника.

Отже враховуючи встановлені обставини, а також повторне подання стягувачем разом з заявою про відкриття виконавчого провадження від 19 травня 2021 року виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2021 року №640/5632/20, що дозволяло державному виконавцю ідентифікувати особу боржника, стосовно якого Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вже було відкрито виконавче провадження, свідчить про надмірний формалізм та протиправність оскаржуваного рішення.

Щодо посилання апелянта на висновки Київського апеляційного суду у постанові від 10 травня 2023 року у страві №369/10013/19 та Восьмого апеляційного адміністративного суду у постанові від 02 квітня 2019 року у справі №857/2270/19, то колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також суд апеляційної інстанції вважає помилковими доводи апелянта щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом та ненадання судом першої інстанції оцінки її доводам викладеним у клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку про те, що клопотання ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду мотивоване тими самими підставами, оцінка яким була надана, як Шостим апеляційним адміністративним судом у постанові від 25 травня 2023 року, так і Київським окружним адміністративним судом в ухвалі від 08 червня 2023 року, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Так Шостий апеляційний адміністративний суд у поставові від 25 травня 2023 року у даній справі встановив, що позивач, після отримання 31 травня 2021 року повідомлення Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27 травня 2021 року, звернувся з відповідною скаргою до начальника виконавчої служби від 04 червня 2021 року №073-4769, у якій, зокрема, просив скасувати вказане повідомлення від 27 травня 2021 року.

Зазначені обставини, на переконання суду апеляційної інстанції, слід було визнати поважною причиною пропуску строку звернення до суду, адже позивач вживав всіх превентивних заходів задля можливості врегулювати даний спір у позасудовому порядку, та мав законні сподівання на відновлення своїх прав шляхом звернення до начальника виконавчої служби.

Також у вказаній постанові суд встановив, що після отримання 08 липня 2021 року відповіді на вказану скаргу від 05 липня 2021 року №112745, позивач у найкоротший строк 16 липня 2021 року звернувся з даним позовом до суду для захисту своїх прав вже у судовому порядку, так як позасудовий спосіб не зміг відновити такі права, що свідчить про наявність поважних причин щодо подання ним позову до суду після спливу десятиденного строку на звернення у такій категорії справ.

З урахуванням висновків Шостого апеляційного адміністративного суду у поставові від 25 травня 2023 року ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року поновлено позивачу строк звернення до суду з позовом.

Отже враховуючи встановлені обставини та висновки Шостого апеляційний адміністративний суд у поставові від 25 травня 2023 року у даній справі, доводи апелянта щодо пропуску позивачем строку звернення до суду є помилковими.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повне рішення виготовлено 10 червня 2025 року.

Суддя-доповідач В.В. Файдюк

Судді О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев