Справа № 738/1137/25
Суддя: Волошина Н. В.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 738/1137/25
№ провадження 2-а/738/19/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді - Волошиної Н.В.

з участю:

секретаря судового засідання Шугалій А.С.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить скасувати постанову №365, винесену 15 травня 2025 pоку начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову зазначив, що 09 травня 2025 року він був затриманий та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками поліції, у зв`язку з тим, що він нібито перебуває у розшуку і йому потрібно уточнити військово-облікові дані. Цього ж дня стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому він зазначив у поясненнях, що не згодний з обвинуваченням, воно не відповідає дійсності. Також 09 травня 2025 року о 13-30 год працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 йому було вручено повістку на 09 травня 2025 року на 08-30 годину, що є порушенням. У Витязі з реєстру призовників, військовозобов`язаних те резервістів зазначена адреса його реєстрації та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 . Також він має у власності будинок у АДРЕСА_2 , де він періодично буває у господарських справах, і ця адреса зазначена у картці військовозобов`язаного, як додаткова контактна адреса, але жодних повідомлень чи повісток на жодну із вказаних адрес не надходило. У складеному протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові зазначено задеклароване/зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , що не відповідає дійсності. Він внесений до реєстру волонтерів антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, за активну волонтерську діяльність має грамоти та подяки, з місця постійного проживання нікуди не виїжджав, не переховується від працівників ТЦК та СП, своєчасно оновив свої дані в Резерв+.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2025 року позовна заява прийнята для розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду.

02 червня 2025 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 210 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , посилаючись на те, що голові Менської міської ради на виконання було направлено розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №122 про оповіщення військовозобов`язаних громадян зазначених в додатку №1 до розпорядження, про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 31 січня 2025 року о 08.30 год, в тому числі і ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 На виконання вказаного розпорядження Менською міською радою повідомлено про результати оповіщення та причини неоповіщених військовозобов`язаних, а саме щодо ОСОБА_1 зазначено, що він проживає у с. Покровське. а під здійснення оповіщення у с. Покровське надають інформацію, шо ОСОБА_1 проживає в м. Мена. У зв`язку з тим, що позивач зазначав дві адреси проживання, неможливо зробити оповіщення позивача, в тому числі вручення повісток. Представник відповідача зазначив, що доказом в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення. Службові особи при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення, розгляді та винесенні постанови діяли в порядку і межах закону, а позивач має на меті уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Від позивача відповідь на відзив не надходив.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, наполягає на їх задоволенні та додатково пояснив, що він протягом тривалого часу займається волонтерською діяльністю, допомагає військовослужбовцям ЗСУ, за що отримував подяки та грамоти, займає активну громадську позицію, про що відомо працівникам ТЦК, а тому він не має наміру переховуватися від них та уникати від отримання повісток, військово-облікові дані ним оновлені своєчасно.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну зазначив про розгляд справи без участі представника відповідача.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Із поданих до суду сторонами доказів, суд установив наступне.

ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З матеріалів справи вбачається, що зареєстроване/задеклароване місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з 03 жовтня 2019 року.

Згідно з відомостями вказаними у застосунку Резерв + адреса проживання ОСОБА_1 зазначена АДРЕСА_1 .

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Договору дарування жилого будинку від 27 липня 2001 року ОСОБА_1 прийняв у дар жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_2 , зареєстрував право власності на нього.

У Журналі вручення мобілізаційних розпоряджень військовозобов`язаним призначеним у команди ІНФОРМАЦІЯ_3 маються відомості про військовозобов`язаного ОСОБА_1 станом на 02 червня 2022 року, зазначені дві адреси: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , а також номер телефону.

Розпорядженням №122 від 22 січня 2025 року Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 голові Менської міської ради доручено здійснити оповіщення вказаних військовозобов`язаних громадян (додаток №1 до розпорядження) про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 та забезпечити їх прибуття 31 січня 2025 року о 08-30 год за адресою: АДРЕСА_3 .

У Додатку до розпорядження №122 під порядковим номером 8 вказано військовозобов`язаного ОСОБА_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 .

31 січня 2025 року Менська міська рада повідомила ІНФОРМАЦІЯ_4 про результати оповіщення військовозобов`язаних, надавши інформацію про причини неоповіщення, зазначила, зокрема, причиною неоповіщення ОСОБА_1 те, що він проживає у с. Покровське.

Судом встановлено, що 09 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 оператором відділення рекрутингу та комплектування, солдатом ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення №365, згідно з яким 09 січня 2025 року о 13 год 18 хв. до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_3 доставлений працівниками НПУ ОСОБА_1 , як особа, яка не повідомила про зміну місця проживання у семиденний термін, чим порушив ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.

15 травня 2025 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_1 , 1971 року народження, винний у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає адміністративній відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме: порушив вимоги частини 11 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (Призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи), а саме військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1971 року народження, був доставлений працівниками НПУ як особа, яка не повідомила про зміну місця проживання у семиденний термін, чим порушив вимоги ч.11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

За результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення винесено постанову №365 від 15 травня 2025 року та застосовано стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не виявлено, майнової шкоди не заподіяно.

20 травня 2025 року позивач отримав особисто копію постанови .

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року оголошено про проведення загальної мобілізації.

У відповідності до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до п.1 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч.11 ст. 38 даного Закону призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Відповідно до вимог Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі - Порядок № 1487 (додаток 2 до Порядку), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до ст. 210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а саме: накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Згідно з ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За визначенням статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Судом встановлено, що 09 травня 2025 рок ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки останній в семиденний строк не повідомив про зміну місця свого проживання відповідні органи.

Таким чином, під час розгляду справи вимагається доведення того, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, змінив місце свого проживання і в порушення вимог ч.11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в семиденний строк не повідомив про такі зміни відповідний орган, де він перебуває на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Не погоджуючись з фактом притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. Зазначаючи, що постанова є незаконною через відсутність складу адміністративного правопорушення, процедурні порушення при формуванні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема при складанні протоколу, а також при вирішенні справи про адміністративне правопорушення і винесенні постанови.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації

Пунктом 8 цього Положення визначено завдання територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, зокрема, виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Абзацем 11 пункту 9 Положення передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про військовий облік і військову службу» військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Згідно з п. 8 Додатку 2 до порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Проте, згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Основним завданням Реєстру є ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Відповідно до ч. 8 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи Служби зовнішньої розвідки України та розвідувального органу Міністерства оборони України.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема: місце проживання та місце перебування; відомості про сімейний стан особи та членів її сім`ї (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), а також дітей); відомості про зайнятість (код ЄДРПОУ та місцезнаходження підприємства, установи, організації, місце роботи, посада, стаж роботи) (ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»).

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», для формування бази даних Реєстру Центральна виборча комісія, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, подають шляхом електронної взаємодії Держателю Реєстру відомості, передбачені статтею 7 цього Закону, стосовно усіх громадян України віком від 18 до 60 років. До Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Таким чином, виходячи з вищевказаних норм Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», інформацію, яку, як вважає відповідач, не обновив позивач, відповідач може отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді.

Водночас з тим, як вбачається з матеріалів справи, зареєстроване/задеклароване місце проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , не змінювалося з 2019 року.

У наявних матеріалах справи щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 зазначена адреса зареєстрованого/задекларованого місця проживання та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , та як додаткова контактна вказана адреса: АДРЕСА_2 .

Твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_1 змінив фактичне місце проживання, судом не береться до уваги, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду не надано. Не зрозуміло яке саме місце проживання та на яке змінив позивач, оскільки як вбачається з доводів представника відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, на момент оповіщення він був відсутній як за адресою: АДРЕСА_1 , так і за адресою: АДРЕСА_2 .

Докази про те, що ОСОБА_1 має ще якесь інше місце проживання, аніж те, яке він вказав у військово-облікових документам, в матеріалах справи відсутні.

На думку суду, відсутність ОСОБА_1 на момент оповіщення Менською міською радою за вказаною у Додатку до розпорядження адресою, не може свідчити про зміну ним місця проживання.

Твердження представника відповідача про те, що у зв`язку з тим, що позивач зазначив дві адреси проживання, неможливо зробити його оповіщення та вручити повістки, нічим не підтверджені, а навпаки доводять те, що позивач не переховується, а повідомив всі можливі місця його перебування. Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази направлення позивачу у порядку та у спосіб визначений законом повісток за вказаними ним адресами та повернення їх не врученими.

Згідно зі ст. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на те, що згідно зіст. 251 КУпАП, доказами по справі є поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речові докази, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у вищезазначеній постанові не зазначено будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не наведено оцінки доказів.

Твердження представника відповідача про те, що доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення суд відхиляє з огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження повноважень оператора відділення рекрутингу та комплектування, солдата ОСОБА_3 на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суду не вдається встановити, що у діях позивача, які кваліфіковані за ч.3 ст.210 КУпАП, є склад правопорушення. Сама лише постанова про адміністративне правопорушення без надання доказів на підтвердження обставин, викладених у ній, не дає підстав вважати, що рішення відповідача є правомірним та вказують на те, що відповідачем таке рішення прийнято необґрунтовано.

У порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, зокрема не надано доказів, що позивач змінив місце проживання та не повідомив про це у встановлений законом строк та порядок.

Відповідно до норм чинного законодавства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, не була доведена «поза розумним сумнівом».

Так, ч.3 ст. 286 КАС України містить вичерпний перелік дій суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності зокрема суд має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та на те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки принцип презумпції невинуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, посилаючись на належні та допустимі докази (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України), у зв`язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП - закриттю.

VI.Судові витрати.

Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд дійшов висновку, що з урахуванням положень частини першої статті 139 КАС України, судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору у розмірі 605,60 грн необхідно стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-6, 77, 241-246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову №365 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 КУпАП від 15 травня 2025 року, винесену начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти з дня його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідачі:

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Н.В.Волошина