Справа № 140/6118/25
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10 червня 2025 року ЛуцькСправа № 140/6118/25
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Сорока Ю.Ю., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пирога Сергія Степановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пирога Сергія Степановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дії Приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пирога Сергія Степановича по стягненню із ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця в сумі 20 980,38 (двадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят грн. 38 коп) гривень за виконавчими провадженнями АСВП №73692364, №73692385, №73692401, №73692229, №73692349, №73692237, №73692314.

Зобов`язання Приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пирогу С.С. повернути ОСОБА_1 стягнути з останнього основну винагороду приватного виконавця в сумі 20 980,38 (двадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят грн. 38 коп) гривень за виконавчими провадженнями АСВП №73692364, №73692385, №73692401, №73692229, №73692349, №73692237, №73692314.

Одночасно позивач та його представник просили суд визнати причини пропуску строку звернення до суду із цим позовом поважними та просили суд поновити строк звернення до суду.

В обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем та його представником зазначено, що предметом оскарження за даним позовом є, зокрема, дії відповідача щодо протиправного стягнення із позивача основної винагороди приватного виконавця за АСВП №73692364, №73692385, №73692401, №73692229, №73692349, №73692237, №73692314 в сумі 20 980,38 грн. та зобов`язання щодо повернення таких коштів, з огляду на сплату вже 28.12.2023 цих коштів Герасимчуком В.В. Луцькому ВДВС.

При цьому останнє стягнення відповідачем із ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця по наведених вище виконавчих провадженнях відбулося 22.05.2025 по АСВП №73692349, яке (провадження) було закінчено 26.05.2025 та входило до зведеного виконавчого провадження, що, в свою чергу, вказує на існування триваючого правопорушення, вчиненого відповідачем щодо позивача.

Поряд з тим позивач та його представник зазначають, що триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи допустила бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності) та, відповідно, порушення закону. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку: усунення стану за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом; припиненням дії відповідної норми закону тощо (постанова Верховного Суду від 01.04.2021 у справі №280/4453/18).

Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

З урахуванням наведеного вище, позивач та його представник вважають, що на час звернення до суду не припинили існувати підстави для звернення до суду, що на його думку, свідчить про поважність пропуску строку звернення до суду.

Суддя вважає підстави викладені позивачем та його представником в позовній заяві щодо поважності пропуску строку звернення до суду неповажними з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою, другою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк звернення до суду з даним позовом становить 10 днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення його прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів долучених позивачем та його представником до позовної заяви вбачається, що 29 грудня 2023 року приватним виконавцем Пирогою С.С. винесені постанови АСВП №73692364, №73692385, №73692401, №73692229, №73692349, №73692237, №73692314 про стягнення основної винагороди виконавця.

В подальшому позивач звертався до відповідача із заявою від 23.02.2024 року про скасування постанов АСВП №73692364, №73692385, №73692401, №73692229, №73692349, №73692237, №73692314 про стягнення основної винагороди виконавця.

Приватним виконавцем Пирогою С.С. надано письмову відповідь від 25.03.2024 року в якій відмовлено ОСОБА_1 у скасуванні зазначених постанов.

Більше того, листом від 03 березня 2025 року приватним виконавцем Пирогою С.С. відмовлено в розгляді по-суті звернення ОСОБА_1 про скасування постанов АСВП №73692364, №73692385, №73692401, №73692229, №73692349, №73692237, №73692314 про стягнення основної винагороди виконавця, через повторність такого звернення.

З матеріалів долучених позивачем та його представником до позовної заяви також вбачається, що позивач листом від 10 квітня 2024 року звертався до Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з проханням про повернення сплачених ним коштів в якості платежу за виконавчий збір та витрат по виконавчих провадженнях.

Луцьким відділом державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом від 15.04.2024 року повідомлено позивача про те, що кошти в сумі 24 288,48 гривень, що надійшли в межах зведеного виконавчого провадження 71776826 на депозитний рахунок відділу, 28.12.2023 року перераховані в погашення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Через що відмовлено позивачу у поверненні сплачених коштів виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Таким чином, з листів приватного виконавця Пироги С.С. та Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 25.03.2024 року та від 15.04.2024 року позивачу вже було відомо про відмову в поверненні сплачених коштів виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, хоча з позовною заявою позивач (через представника) звернувся лише 04.06.2025 року, а отже з пропуском строку звернення до суду встановленого статтею 287 КАС України.

Позивач та його представник також вказують на те, що останнє стягнення із ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця відбулось 22.05.2025 року, а отже, на його думку існує триваюче правопорушення.

Із зазначеною позицією суддя не погоджується з огляду на те, що по-перше: позивачем оскаржується не дія відповідача, що відбулась безпосередньо в проміжок часу з 22.05.2025 року по 26.05.2025 року, а дії відповідача про стягнення із ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця в цілому, що відбувались з 29 грудня 2023 року, що не заперечується і самим позивачем. По-друге: десятиденний строк звернення до суду визначений статтею 287 КАС України розпочинає відлік з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, без врахування чи триваюче таке правопорушення чи ні. По-третє: тлумачення поняття триваючого правопорушення КАС ВС викладеній у постанові від 11.12.2018 року №242/924/17 на яку посилається позивач та його представник, застосовувалось в правовідносинах щодо притягнення особи до відповідальності визначеної Кодексом України про адміністративні правопорушення і не визначали вплив триваючого правопорушення на перебіг строку звернення до суду.

Щодо доводів про воєнний стан позивача та його представника, як на підставу поважності пропуску строку звернення до суду, суддя зазначає наступне.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (далі Указ №64/2022), затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому його дія подовжена. Суди працюють у штатному режимі на виконання ст.122 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі ВС) в ухвалі від 18 травня 2022 року у справі №802/592/17-а відмовив у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, визнавши зазначені причини пропуску строку неповажними та відмовив у відкритті касаційного провадження. Так, Верховний Суд зазначив: …Щодо посилання скаржника на обставину запровадження на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, колегія суддів вважає, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо пропуск цього строку відбувся ще до запровадження воєнного стану..

Суд також урахував висновки ВС викладені у постанові від 06.09.2022 у справі №420/16598/21, згідно з якими сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збоку у всіх абсолютно випадках. Поновлення строків це виняток, а війна - загальна умова для всіх.

Дотримуючись вказаного підходу, суд дійшов висновку, що оскільки суд та всі учасники заявленого спору діють в однакових умовах воєнного стану, сам по собі факт дії такого стану не свідчить про поважність пропуску строку для звернення до суду. Позивач та його представник не обґрунтували та не подали до суду належних, достовірних та достатніх доказів щодо його залучення до здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов згідно з ч.1 ст.123 КАС України залишається без руху.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із наведенням підстав (поважних причин) пропуску такого строку та надання доказів на підтвердження таких обставин.

Керуючись статтями 123, 161, 169, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пирога Сергія Степановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Ю.Ю. Сорока