Справа № 160/7277/25
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
10 червня 2025 р.Справа №160/7277/25
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Голобутовський Р.З., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №160/7277/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування звернення щодо порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію,
1. 10.03.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просить:
- визнати протиправним та скасувати звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.01.2025 №Е1191566 щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
2. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 у відкритті провадження у справі №160/7277/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування звернення щодо порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - відмовлено.
3. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.05.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року в справі № 160/7277/25 - задоволено частково.
4. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року в справі № 160/7277/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування звернення скасовано.
5. Направлено справу №160/7277/25 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
6. 04.06.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з Третього апеляційного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи №160/7277/25.
7. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, адміністративну справу №160/7277/25 передано головуючому судді Голобутовському Р.З., для продовження розгляду.
8. Оскільки ухвала суду про відмову у відкритті провадження від 11.03.2025 скасована Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.05.2025, є підстави для розгляду судом заяву про забезпечення позову.
9. В заяві про забезпечення позову заявник просив:
10. До розгляду судом справи по суті:
- зупинити дію звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.01.2025 №Е1191566, щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію;
- заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі його посадових/службових осіб вчиняти дії щодо виконання звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.01.2025 №Е1191566, щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію;
- заборонити Національній поліції України в особі його посадових/службових осіб вчиняти дії щодо виконання звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.01.2025 №Е1191566, щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
12. Окрім того, у заяві заявник також заявляє клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання заяви посилаючись на те, що ніде не працює та не зареєстрований як фізична особа-підприємець, тому розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу, так як у нього відсутні кошти.
13. Вирішуючи клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суддя виходить з наступного.
14. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
15. Наведена норма кореспондується з положеннями ст. 8 Закону України «Про судовий збір», згідно якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
16. Суддя зазначає, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень такого майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.
17. Частина 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
18. На підтвердження майнового стану позивачем надано довідку форми ОК-7; відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків, станом на 04.03.2025, згідно яких позивачем не отримано доходу за 2024 рік.
19. Враховуючи майновий стан заявника, обов`язок суду забезпечити доступ до правосуддя, як гарантоване Конституцією України право, суддя робить висновок про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для звільнення від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.
20. Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.
21. Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
22. Частинами 1, 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
23. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
24. За приписами ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
25. Заходи забезпечення позову відповідають предмету позовної заяви та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
26. Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
27. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
28. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
29. Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.
30. При розгляді та вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом надається оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не беруть участь у розгляді справи.
31. Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
32. За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
33. Судом з позовної заяви встановлено, що 12.02.2025 на електрону пошту Національної поліції України останній направив заяву про надання інформації та сканкопій документів, згідно до якої просив повідомити, чи перебуває, він ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 у розшуку (або таким, що підлягає затриманню чи заходи впливу) органами МВС, поліції, у т.ч. за зверненнями Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки? У разі наявності такого розшуку (затриманню, заходів впливу), надіслати ОСОБА_1 сканкопію підстави для цього. Відповідь на дану заяву ОСОБА_1 просив повідомити письмово, направивши на електрону пошту ІНФОРМАЦІЯ_5 ".
35. Позивач вказує, що відносно ОСОБА_1 як боржника відсутні виконавчі провадження на користь відповідача, що також прямо свідчить, про відсутність виконавчого документу у формі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за статтями 210, 210-1 КУпАП.
36. Позивач в позовній заяві зазначає, що відсутність розшуку та виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 на користь відповідача, чітко свідчить про те, що позивач не порушував законодавства. Зазначає, що він не отримав від відповідача жодних офіційних документів, які б могли підтверджували факт порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Також ОСОБА_1 не було надано можливості ознайомитися з матеріалами справи або отримати копії адміністративних документів, які б обґрунтовували звернення відповідача.
37. Позивач вважає, що звернення є безпідставним та порушує його права, гарантовані Конституцією та чинним законодавством, у т.ч. через: безпідставність та необґрунтованість; відсутність будь-яких доказів, що підтверджують факт порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію; порушення моїх прав позивача, у т.ч. права на захист від безпідставного обвинувачення. Позивач стверджує, що наявність звернення обмежує його свободу, при тому, що відсутні відносно нього набравши законної сили постанови за КУпАП або ухвали - вироки суду за КПК.
38. В контексті наведеного слід зазначити, що мова йде не про кримінальний розшук, а саме про необхідність здійснення адміністративного затримання працівниками поліції військовозобов`язаного, який вчинив адміністративне правопорушення, у вигляді порушення правил військового обліку. Метою такого розшуку є доставлення порушника до районного ТЦК та СП для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та винесення постанови про накладення грошового штрафу.
39. Юридичною підставою для звернення до поліції для розшуку порушника є вчинення військовозобов`язаним правопорушення, яке передбачено ст. 210 або 210-1 КУпАП, тобто порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку або законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
40. Правила військового обліку передбачені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487.
41. Після виявлення одного з передбачених Порядком №1487 правопорушень працівники ТЦК та СП вправі звернутись до органів поліції з повідомленням про необхідність здійснити розшук та адміністративне затримання порушника правил військового обліку з метою притягнення до адміністративної відповідальності. Відомості про фіксацію такого правопорушення вносяться в Єдиний державний реєстр військовозобов`язаних. Відповідно в електронному військово-обліковому документі таких громадян наявна відмітка "виявлені порушення правил військового обліку".
42. Так, відповідно до абз. 2 п. 56 Порядку №1487 Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20).
43. Відтак, військовозобов`язані, які перебувають в розшуку підлягають адміністративному затриманню працівниками поліції та доставленню до районного ТЦК та СП. Останній складає протокол та виписує постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.
44. Отже, позивач не погоджується саме з повідомленням (зверненням) районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо правопорушення, яке передбачено ст. 210 або 210-1 КУпАП, тобто порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку або законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
45. На підставі аналізу наведених положень процесуального закону потрібно констатувати, що заходи забезпечення позову є превентивним судовим захистом прав та інтересів позивача у тих випадках, якщо їх не вжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод.
46. Водночас суд, застосовуючи заходи забезпечення позову має враховувати їх співмірність із заявленими позивачем вимогами, а також співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
47. Також суд має пересвідчитися, з огляду на надані саме заявником докази, у тому, що дійсно існує реальна загроза неможливості (ускладнення) виконання рішення суду чи очевидна протиправність оскаржуваних дій, рішень.
48. На суд покладається обов`язок навести мотиви та підстави з яких він дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.
49. При цьому необхідно наголосити, що на час вирішення питання вжиття заходів забезпечення позову обґрунтованість вимог останнього не досліджується.
50. Водночас, заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.
51. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.
52. Сам собою факт прийняття відповідачем рішень, які стосуються прав та інтересів позивача та обмежують його діяльність, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.
54. Позовна заява обґрунтована незгодою позивача зі зверненням ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.01.2025 року №Е1191566 щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
55. Водночас правомірність формування відповідного звернення не може встановлюватись на етапі розгляду судом заяви про забезпечення позову. Позивачем не надано очевидних ознак протиправності формування звернення від 28.01.2025 №Е1191566, лише викладено власну позицію щодо незгоди з вказаним зверненням.
56. Більше того, суд зазначає, що позивачем не надано до заяви про забезпечення позову доказів того, що позивача за вказаним зверненням оголошено у розшук.
57. Заявник в заяві про забезпечення позову зазначає, що листом МВС проінформовано, що за даними бази даних «Розшук» системи ІПНП заявник у державному розшуку не перебував та станом на 19.02.25 не перебуває.
58. Стосовно вимоги про заборону ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі його посадових/службових осіб вчиняти дії щодо виконання звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.01.2025 №Е1191566, щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, суд звертає увагу на наступне.
59. Як вже зазначалось, відповідно до абз. 2 п. 56 Порядку №1487 Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20).
60. Тобто, наслідком звернення є вчинення відповідних заходів саме Національною поліцією, а не ІНФОРМАЦІЯ_1 .
61. У силу пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
62. Варто відмітити, що зупинення дії чи заборона вчиняти будь-які дії відповідно Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та будь-яких інших законів України не входить до повноважень адміністративного суду та не може бути реалізовано в рамках розгляду заяви про забезпечення позову.
64. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється.
65. Вказана вимога є необґрунтованою та безпідставною.
66. Стосовно вимоги про заборону Національній поліції України в особі його посадових/службових осіб вчиняти дії щодо виконання звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.01.2025 №Е1191566, щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, суд зазначає наступне.
67. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
68. Дії Національної поліції України щодо реагування на звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.01.2025 №Е1191566, щодо порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію не є предметом розгляду у цій справі.
69. Відтак, заявлена вимога у заяві про забезпечення позову не є співмірною з предметом позову, та не підлягає задоволенню з огляду на п. 5 ч. 3 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України.
70. З цих підстав суд не вважає, що порушені права позивача про які йдеться у позові, станом на момент розгляду цієї заяви не дають підстав вважати, що права позивача неможливо чи ускладнено буде поновити без застосування заходів забезпечення позову.
71. Враховуючи викладене у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову належить відмовити.
72. Керуючись ст. ст. 133, 150-154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,
73. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №160/7277/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування звернення щодо порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - залишити без задоволення.
74. Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Р.З. Голобутовський