Справа № 813/2695/15
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 813/2695/15 пров. № А/857/1102/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

з участю секретаря судового засідання Слободян І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року, що ухвалив суддя Мартинюк В.Я. у м. Львові, у справі № 813/2695/15 за адміністративним позовом приватного підприємства «Світ будівництва та дизайну» до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.04.2015 року № та № .

10 вересня 2015 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв постанову, якою позов задовольнив.

Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області від 24.04.2015 року № та № .

Стягнув з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Світ будівництва і дизайну» судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив порядок проведення перевірки, що нівелює результати перевірки та свідчить про протиправність прийняти податкових рішень. Крім, суд встановив, що господарські операції позивача з контрагентом ТзОВ «Денікс Груп» мали реальний характер.

Не погодившись із цією постановою суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідач апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що господарські операції позивача з контрагентом ТзОВ «Денікс Груп» не мали реального характеру, оскільки, у ТзОВ «Денікс Груп» відсутні матеріальні та трудові ресурси на виконання будівельних робіт. Що стосується порядку проведення перевірки, то відповідач зауважує, що положення п.8 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, щодо обмеження на проведення перевірок не стосується Державної фіскальної служби України та її територіальних органів, оскільки, Державна фіскальна служба України здійснює свої повноваження через територіальні органи.

21 лютого 2017 року Львівський апеляційний адміністративний суд прийняв постанову, якою в задоволенні позову відмовив.

17 грудня 2024 року Верховний Суд переглянув постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2017 року та прийняв нову постанову, якою скасував постанову апеляційного суду, а справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У своїй постанові Верховний Суд зазначив, що однією з підстав позову щодо оскарження податкових повідомлень-рішень є порушення процедури проведення перевірки, за результатами якої вони були прийняті, і ці доводи підлягають першочерговій оцінці при судовому розгляді справи.

Натомість, в межах цієї справи, апеляційний суд обмежився висновком про відсутність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень у зв`язку з процедурними порушеннями під час перевірки та не переглянув рішення суду першої інстанції в частині висновків про відсутність підстав для її проведення у зв`язку з дією мораторію та обмежень. При цьому, рішення суду першої інстанції містить правову оцінку зазначених підстав позову щодо процедурних порушень.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що відповідач провів позапланову виїзну перевірку ПП «Світ будівництва і дизайну» з питань дотримання податкового законодавства при формуванні валових доходів та валових витрат підприємства, формування податкового зобов`язання та податкового кредиту при здійсненні вищевказаних операцій, реальності проведення задекларованих господарських операцій від постачальників до споживачів товарів, робіт, послуг з ТзОВ «Денікс Груп» за період з 01.01.2012 року по 01.12.2014 року, за результатами якої відповідач склав акт від 10.04.2015 року № 7/2200/38183957.

В акті перевірки відповідач зафіксував порушення позивачем:

п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6, ст.198, п.201.10 ст.201, внаслідок заниження податку на додану вартість на суму 264672 грн. 83 коп.;

підп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.4 ст.138, підп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України внаслідок заниження податку на прибуток на суму 238205 грн. 00 коп.

24.04.2015 року відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення:

- № , яким збільшив позивачу суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 357307 грн. 00 коп., в тому числі за основним платежем 238205 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 119102 грн. 50 коп.;

- № , яким збільшив позивачу суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 397009 грн. 25 коп., в тому числі за основним платежем 264672 грн. 83 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 132336 грн. 42 коп.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Щодо дотримання порядку проведення перевірки контролюючим органом апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п.8 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VIII, установлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки.

Ця норма дозволяла проводити контролюючим органам перевірки протягом січня - червня 2015 року не інакше як з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки, Державною фіскальною службою України та Державною фінансовою інспекцією України без зазначених обмежень.

Абзацом першим п.41.1 ст.41 ПК України передбачено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Державна фіскальна служба України (ДФС), згідно з п.1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Наведені вище норми права вказують на те, що право на проведення перевірки без обмежень має, виключно, Державна фіскальна служба України.

Як видно зі змісту акта перевірки, перевірка проводилась Державною податковою інспекцією у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області, а не Державною фіскальною службою України, без дозволу Кабінету Міністрів України чи заявки суб`єкта господарювання щодо його перевірки.

На підставі встановлених вище обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач порушив встановлений порядок проведення виїзної позапланової документальної перевірку позивача.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 № 826/17123/18 у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, сформульований наступний правовий висновок: "оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства".

В іншій справі (постанова від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18), окрім наведених висновків, палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду обґрунтовано відсутність підстав до запропонованого колегією відступу від раніше висловленої правової позиції такими висновками: "перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом" та "встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення.

Отже, якщо однією з підстав позову щодо оскарження податкових повідомлень-рішень є порушення процедури проведення перевірки, за результатами якої вони були прийняті, то такі доводи підлягають першочерговій оцінці при судовому розгляді справи.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом та відповідає доктрині під умовною назвою "плоди отруйного дерева", сформульованій Європейським судом з прав людини у справах "Гефген проти Німеччини", "Нечипорук і Йонкало проти України", "Яременко проти України", відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили.

Відтак, якщо судами буде встановлено порушення процедури проведення перевірки, це буде достатньою самостійною підставою для скасування, прийнятих за результатами її проведення рішень, що унеможливлює перехід до перевірки суті покладених в їх основу податкових правопорушень.

Зважаючи на те, що відповідач порушив порядок проведення перевірки, прийняті відповідачем за наслідками такої перевірки податкові повідомлення-рішення від 24.04.2015 року № та № є протиправними, що є підставою для їх скасування.

Ця обставина є самостійною та достатньою підставою для скасування усіх спірних податкових повідомлень-рішень.

При цьому, апеляційний суд не оцінює інші підстави позову, оскільки такі не впливають на висновок суду про протиправність оскаржених податкових повідомлень-рішень, внаслідок порушення порядку призначення (проведення) перевірки.

Зважаючи на встановлені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наведених вище мотивів.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції, при ухваленні рішення помилково вдався до оцінки правомірності спірних рішень відповідача, в той час, як зробив правильний висновок про порушення відповідачем порядку проведення перевірки.

Водночас, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зробив вірний висновок про задоволення позову, однак, виходив із помилкових мотивів.

Тому рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині мотивів задоволення позову.

З огляду на наведене апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2015 року в справі № 813/2695/15, змінити в частині мотивів задоволення позову.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області від 24.04.2015 року № та № з мотивів, які наведені в постанові апеляційного суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Повний текст постанови складений 04.06.2025 року