Справа № 160/16487/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/16487/24
(суддя Кадникова Г.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року у справі №160/16487/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25 червня 2024 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач-2), згідно з яким просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФУ в Хмельницькій області, відповідач-2) від 05.06.2024 року №95 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 21 березня 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-1) зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку згідно положень ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»:

- період роботи за професією машиніста гірничих виїмкових машин підземного з повним робочим днем в шахті у Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 17.10.2022 року до 28.05.2024 року обчисливши весь період роботи на провідній професії машиніста гірничих виїмкових машин в розумінні ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (з 05.12.2008 року по 11.09.2019 року 10 років 9 місяців 7 днів, з 15.10.2019 року до 28.05.2024 року 4 роки 7 місяців 14 днів), з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік три місяці;

- період, протягом якого брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05.11.2022 року по 19.09.2023 року зарахувати з розрахунку один місяць за три місяці;

- зобов`язати відповідача-1 призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно заяви про призначення пенсії з 28.05.2024 року.

Позов обґрунтовано тим, що рішення відповідача від 05.06.2024 року №95 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивач набув право на призначення пільгової пенсії. Позивач зазначає про те, що період роботи за професією машиніста гірничих виїмкових машин підземного з повним робочим днем має бути обчисленим з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік три місяці на підставі роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Період, протягом якого позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05.11.2022 року по 19.09.2023 року має бути зарахованим з розрахунку один місяць за три місяці.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №95 від 05.06.2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 28.05.2024, з урахуванням висновків суду та правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні позову в іншій частині відмовив. Рішення суду мотивовано тим, що оскаржуване рішення винесено відповідачем передчасно та без оцінки усіх обставин, оскільки позивач був зайнятим на підземних роботах більше 10 років, але відповідачем при визначенні розміру пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до положень частини 3 статті 114 Закону №1058-ІV, правил, встановлених в роз`ясненні Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбаченим статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не застосовувались, при цьому судом зроблено висновок і про те, що військова служба позивача в періоди з 05.11.2022 підлягає зарахуванню до пільгового стажу в кратному обчисленні - один місяць служби за три місяці.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач-1, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що вік ОСОБА_1 станом на дату звернення становить 40 років 3 місяці 9 днів, страховий стаж позивача становить 40 років 3 місяці 9 днів, пільговий стаж 19 років 2 місяці 8 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV. Зазначає відповідач і про те, що час проходження військової служби зараховується до пільгового стажу, якщо на момент призову така особа працювала на посадах, які дають право на пільгову пенсію. Проте, у довідці Військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2023 №5973 не вказано, що період з 05.11.2022 по 19.09.2023, коли позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України має зараховуватися до стажу із розрахунку один місяць служби за три місяці.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач 28.05.2024 року звернувся до відповідача-2 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-IV (а.с.91-92).

Заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута фахівцями Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

05.06.2024 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №95 відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного підземного стажу 25 років. Заявник працює. Дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату 05.07.2033. Крім того, зазначено вік заявника 40 років 10 місяців 24 дні. Страховий стаж становить 40 років 3 місяці 9 днів. Пільговий стаж на підземних роботах з урахуванням навчання за фахом становить 19 років 2 місяці 8 днів. За доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди (а.с.81).

Законність та обґрунтованість вищезазначеного рішення є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-IV).

Частинами 1, 2 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Зважаючи на те, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, яка не ставить право на призначення пенсії в залежність від віку твердження відповідача в апеляційній скарзі про не досягнення позивачем пенсійного віку є безпідставним.

Щодо вимог позивача в частині зарахування на підставі роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8, періоду роботи за професією машиніста гірничих виїмкових машин підземного з повним робочим днем в шахті у Виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 17.10.2022 року до 28.05.2024 року виходячи з обчислення всього періоду роботи на провідній професії машиніста гірничих виїмкових машин в розумінні ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (з 05.12.2008 року по 11.09.2019 року 10 років 9 місяців 7 днів, з 15.10.2019 року до 28.05.2024 року 4 роки 7 місяців 14 днів), з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік три місяці, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові 18 липня 2019 року справа №826/2426/16 листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Враховуючи те, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 не є нормативно-правовим актом і не може підміняти собою і доповнювати положення статті 114 Закону України №1058, оскільки носить лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер, при цьому у відповідності до вимог Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що відповідач правомірно не прийняв до уваги зазначене роз`яснення.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує і те, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 стосувалося порядку врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в той час як позивач порушує питання щодо призначення йому пенсії за положеннями статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки роз`яснення не є нормативно-правовим актом та не може доповнювати чи підміняти собою норму Закону, як наслідок позивач не може мати обґрунтованої надії на його застосування відповідачем на законодавчому рівні, а тому суд апеляційної інстанції вважає помилковими посилання суду першої інстанції на необхідність його врахування до спірних відносин.

Щодо вимог позивача в частині зарахування періоду, протягом якого позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05.11.2022 року по 19.09.2023 року з розрахунку один місяць за три місяці, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788 (далі Закон №1788) встановлено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ (далі за текстом Закон №2232).

У розумінні ч.1 ст.2 Закону №2232 військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

З огляду на ч.6 ст.2 Закону №2232, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період є видом військової служби.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011ХІІ (далі за текстом Закон №2011), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 12 Закону №2011 визначено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з абз.2 ч.1 ст.8 Закону №2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

17.07.1992 Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі - Постанова №393).

Відповідно до абз. 1, 6 п.п. «а» п. 3 Постанови №393 (в редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16.02.2022 року) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Відповідно до абз. 1, 6 п.п. «а» п. 3 Постанови № 393 (в редакції після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022 року) до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Враховуючи те, що станом у період з 05.11.2022 року по 19.09.2023 року, який позивач просить зарахувати йому у розрахунку один місяць служби за три місяці діяла нова редакція Постанови №393, суд вважає, що підстави для зарахування на пільгових умовах позивачу зазначеного періоду із розрахунку один місяць служби за три місяці відсутні.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 31.08.2023 у справі №200/4951/22, від 11.09.2023 у справі №480/4827/22, від 07.09.2023 у справі №560/9478/22, від 15.09.2023 у справі №380/10714/22, від 031.01.2024 у справі №480/4941/22, від 10.06.2024 у справі №260/4588/23 та від 04.07.2024 у справі №620/4538/23.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що Постанова № 393 прийнята Кабінетом Міністрів України на реалізацію повноважень делегованих ч. 1 ст. 8 Закону України №2011-XII, яка визначає умови та порядок зарахування часу проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, є вищим нормативно-правовим актом ніж наказ Міноборони України від 14.08.2014 №530, яким затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, а тому у спірних відносинах застосовуються положення саме Постанови КМУ №393.

Зважаючи на те, що в межах розгляду цієї справи судом не встановлено порушень з боку відповідача щодо обрахунку стажу роботи позивача необхідного для призначення пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення від 05.06.2024 року №95 прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстав для задоволення позову не має.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року у справі №160/16487/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 10 червня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов