Справа № 754/7382/25
Суддя: Коваленко І. І.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/385/25
Справа №754/7382/25
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання Донець Ю.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

Суть спору

09 травня 2025 року Громадянин ОСОБА_1 (надалі - Позивач) оскаржив до Суду постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_2, Відповідач) № 1944 від 30 квітня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення, якою на Позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 500,00 грн за правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП), оскільки Позивач 14.10.2025 о 11:00 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, зазначеній у повістці (МОУ) від 04.10.2024, яку не забрав з поштового відділення (одержувач відсутній за вказаною адресою), чим порушив абзац 3 частини десятою статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову служба", абзац 2 частини першої та абзац 8 частини третьої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 30.12.2022 № 1487.

Позивач просить скасувати цю постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки:

- у постанові вказано підставу притягнення Позивача до відповідальності за неявку по повісткою на 14.10.2025, проте це неможливо, адже ця дата ще не настала;

- Позивач заперечує факт свого належного повідомлення про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , стверджуючи, що не отримував ні повістки, ні повідомлення від "Укрпошти" про її доставку. Окрім цього, Позивач звертає увагу на те, що поштове відправлення № 953, яким нібито було надіслано повістку, не зареєстроване в системі обліку "Укрпошти", що ставить під сумнів сам факт його відправлення;

- Відповідач допустив порушення процедурних норм: не роз`яснив Позивачу права та обов`язки (стаття 268 КУпАП) і не забезпечив право на правову допомогу; розгляд справи відбувся одразу після складання протоколу, що унеможливило його захист; не дослідив усіх важливих обставин, зокрема не з`ясував факт отримання повістки, та не заслухав його позицію (статті 245, 252 КУпАП);

- Відповідач порушив строк накладення адміністративного стягнення, встановлений частиною сьомою статті 38 КУпАП, оскільки це відбулося через шість місяців після дати, зазначеної у повістці.

Позиція Відповідача

Відповідач у судове засідання не з`явився, своїм правом на подання відзиву не скористався, не подав Суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У справах, зокрема, з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (стаття 268 КАС України).

Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином.

Зокрема, Суд направляв Відповідачу судову повістку про виклик в судове засідання; копія ухвали про відкриття провадження у справі; копія позовної заяви та доданих до неї документів рекомендованим листом.

Також ухвала про відкриття провадження від 15 травня 2025 року у справі була оприлюднена судом https://reyestr.court.gov.ua/Review/1 травня 2025 року. У цей же день копія ухвали про відкриття провадження та судова повістка - повідомлення були доставлені до електронного кабінету представника Відповідача, Нестерешина Я.С.

Додатково Відповідач, який не має електронного кабінету, повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення тексту повістки на відому Суду електронну пошту , що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 15 травня 2025 року.

Учасники справи, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд (частина друга статті 132 КАС України). Відповідач про причини неявки Суд не повідомляв, клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням поважних причин неявки та ненадання відзиву у встановлений строк не заявляв.

Суд звертає увагу, що справа відноситься до термінових, розглядається протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, тому неприбуття у судове засідання Відповідача, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та їх оцінка

Позивач є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_4 , 27 рік. Позивач перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , має відстрочку до 27 січня 2026 року.

17 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії № 437/15 від 17.09.2024.

30 квітня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 прийняв постанову № 1119, відповідно до якої на Позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 25500,00 грн, оскільки він 14.10.2025 о 11:00 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, зазначеній у повістці (МОУ) від 04.10.2024, яку не забрав з поштового відділення (відповідно до трекінгу поштового відправлення № 953, повістка № 305920, повернута відправнику (одержувач відсутній за вказаною адресою)), чим порушив частину десяту статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову служба", абзац 2 частини першої та абзац 8 частини третьої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 30.12.2022 № 1487.

У матеріалах справи наявна копія повістки № 305920 від 04.10.2024 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 14.10.2024 о 11:00, а також копія опису вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 953.

Позивач заперечує факт отримання цього рекомендованого листа. Відповідач не надав Суду докази вручення Позивачеві повістки під його особистий підпис, а також належне підтвердження оповіщення військовозобов`язаного про виклик у порядку пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, що визначає:

у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Також відповідно до пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009, листи з позначкою Повістка ІНФОРМАЦІЯ_2 під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ІНФОРМАЦІЯ_2.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ІНФОРМАЦІЯ_2, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Відповідач не надав Суду поштове відправлення з доказами проставлення відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання. Так само Відповідач не надав докази, що працівнику об`єкта поштового зв`язку була передана інформація щодо номеру телефону Позивача з метою інформування адресата (одержувача). Відповідач такою інформацією володів, оскільки 17.09.2024 Позивач проходив ВЛК і своєчасно уточнив персональні дані.

Окрім того, Суд зауважує, що відповідно до копії повістки № 305920 від 04.10.2024, вона направлялась на адресу: АДРЕСА_1 без вказівки номера квартири. Водночас за вказаною адресою знаходиться багатоквартирний будинок і Позивач проживає у квартирі 51.

Тому Суд дійшов висновку, що направлення повістки без зазначення номера квартири позбавило Позивача бути на належним чином повідомленим про обов`язок явки до ІНФОРМАЦІЯ_2, тому у діях Позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для кваліфікації діяння як адміністративного правопорушення необхідна сукупність чотирьох елементів його складу: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, і не надав всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Відповідач не довів обставин, що в діях Позивача наявний склад адміністративного правопорушення.

За обставин цієї справи неподання Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, відзиву на позов без поважних причин кваліфіковано Судом як визнання позову, що передбачено у частині четвертій статті 159 КАС України.

Орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1)залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2)скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3)скасовує постанову і закриває справу;

4)змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено (частина перша статті 239 КУпАП).

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (пункт 3 частини третьої статті 286 КАС України).

З огляду на те, що Суд встановив відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, оскаржувану постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Розподіл судових витрат

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 КАС України, однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства визначено принцип відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 виснувала, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати ст. 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають, а тому за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення належить сплачувати судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року становить 3028,00 грн.

Тому за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення у 2025 році Позивачу належить сплачувати судовий збір у 605,60 грн ( 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 605,60 грн за правилами частини першої статті 139 КАС України, яка визначає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, - в розмірі переплаченої суми. Такого клопотання у справі не заявлено.

Ураховуючи наведене, Позивач має право заявити клопотання про повернення надміру сплаченого судового збору за подання позову у розмірі 605,60 грн.

Позивач просить також відшкодувати йому 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Суд, розглянувши вимогу Позивача та подані ним докази, встановив, що факт надання та Адвокатським Об`єднанням "СПІЛКА АДВОКАТІВ МІСТА КИЄВА" юридичних послуг Бещуку А.А. у справі №754/7382/25, згідно з договором від 05.05.2025 № 05/05/Р, договором від 05.05.2025 №05/2025.

На підтвердження понесених витрат Позивач надав:

договір про надання професійної правничої допомоги № 05/05/Р від 05.05.2025, укладений між Позивачем та Адвокатським Об`єднанням "Лігал Фокс", додаткову угоду №1 та додаткову № 2 до цього договору про залучення нового виконавця.

акт наданих послуг №1 від 09.05.2025 до договору про надання професійної правничої допомоги № 05/05/Р від 05.05.2025.

У цьому акті сторони погодили, що: підготовка Позовної заяви, друк, прошивка та завірення копії позову з додатками у двох примірниках - 5000,00 грн (витрати часу 5 годин: Підготовка та написання позовної заяви - 3 години, друг, завіряння, прошивка, оформлення двох пакетів - 2 години); разом послуги надані на загальну суму: 5000,00 грн; кошти, зазначені у Договорі, мають бути сплачені Замовником на пізніше 10 днів з дня набрання рішення суду законної сили.

Частиною шостою статті 134 КАС України передбачено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Аналіз вимог частин п`ятої, шостої та сьомої статті 134 КАС України дозволяє зробити висновок, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зазначено, що Велика Палата Верховного Суду вже вказувала нате, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін(пункт 21додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19лютого 2020року у справі №755/9215/15-ц).

Сплата гонорару це зобов`язання між адвокатом і клієнтом. Суд оцінює судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але ураховуючи також те, чи були вони розумними. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, які поніс Позивач, Суд бере до уваги складність справи та значення справи для сторін, правові наслідки для Позивача, зокрема, у разі відмови в задоволенні позову Позивача було б притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 25 500,00 грн. Також Суд бере до уваги, що Відповідач не надав жодних заперечень щодо розміру адвокатський витрат, тому з огляду на розумність та справедливість понесених витрат, Суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись статтями 134, 139, 246, 255, 268, 286 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити повністю.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1944 від 30 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн та судові витрати на оплату послуг адвоката у сумі 5 000,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дата складення повного судового рішення 09 червня 2025 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО