Справа № 731/312/25
Суддя: Савенко А. І.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №731/312/25
Провадження №2-а/731/8/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Трохименко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2025 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 16 травня 2025 року інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку № 2 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Ільєнком Андрієм Сергійовичем було винесено стосовно нього постанову серії ЕНА № 4742095 про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 020 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП, а саме за порушення п. 33 ПДР України, тобто здійснення зупинки транспортного засобу на місці, позначеному дорожнім знаком 5.42.1 з табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю», за адресою: м. Київ, просп. Броварський, 38.

Вважає постанову такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки правопорушення він не скоював. Вказує, що автомобіль марки BMW 320D GT, державний номер НОМЕР_1 , зареєстровано не на нього, а на ОСОБА_2 . Він автомобілем не керував, не є власником та належним користувачем.

Частиною 6 ст. 122 КУпАП передбачено, що забороняється зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки). Тобто у вказаній нормі передбачено виняток із правила, відповідно до якого на місцях для осіб з інвалідністю дозволено вимушену стоянку. Той факт, що власниця автомобіля ОСОБА_2 була відсутня, може свідчити про вимушену стоянку автомобіля.

Крім того, йому не роз`яснювали його прав та не попередили, що він має право на безоплатні послуги адвоката.

Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження у справі.

Провадження у справі відкрито 29 травня 2025 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 10 червня 2025 року.

02 червня 2025 року до суду надійшов відзив відповідача Департаменту патрульної поліції на позовну заяву (а.с. 28-32) та матеріали справи про адміністративне правопорушення (а.с. 33-35).

10 червня 2025 року від представника позивача, адвоката Рожка І.Ю., надійшла відповідь на відзив (а.с. 38-41). Хоча на підставі ч. 1 ст. 269 та ст. 286 КАС України у термінових адміністративних справах заявами по суті справи є лише позовна заява та відзив, суд бере до уваги пояснення, наведені у відповіді на відзив. Зокрема, представник позивача вказує, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом у момент зупинки. В силу презумпції невинуватості відсутність прямих доказів вини не може замінюватися припущенням, що робить постанову необгрунтованою. Крім того, працівники поліції жодним чином не дослідили обставини, які могли свідчити про вимушений характер зупинки.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 27).

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Рожко І.Ю., у відповіді на відзив просив розглянути справу без його участі (а.с. 38-40).

Відповідач Департамент патрульної поліції свого представника у судове засідання не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 24). У відзиві на позов (а.с. 28-35) просили розглянути справу без участі представника ДПП та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки постанова винесена без порушень. 16 травня 2025 року, о 10 год. 19 хв., за адресою: м. Київ, просп. Броварський, 38, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки BMW 320D GT, державний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку на місці, позначеному дорожнім знаком 5.42.1 з табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю». При цьому він не мав документів, що підтверджують статус особи з інвалідністю, а на авто не було розпізнавального знака «Водій з інвалідністю». З відеозапису порушення № 2 вбачається, що на 01 хв. 18 сек. транспортний засіб чорного кольору марки BMW 320D GT, державний номер НОМЕР_1 , здійснив стоянку в зоні дії розмітки 1.35, під дією дорожнього знака 5.42.1 «Місце стоянки» з доданою табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю». Після цього, на 07 хв. 34 сек. (відеозапис 1), позивач сідає на місце водія вказаного транспортного засобу та починає виїзд з місця стоянки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим, а наведені у ньому доводи суперечать обставинам справи.

Як убачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4742095, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1 020,00 гривень (а.с. 10, 33). Відповідно до оскаржуваної постанови 16 травня 2025 року, о 10 год. 19 хв., за адресою: м. Київ, просп. Броварський, 38, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки BMW 320D GT, державний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку на місці, позначеному дорожнім знаком 5.42.1 з табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю», на якому дозволено лише зупинку індивідуальних транспортних засобів, якими керують особи з інвалідністю. При цьому ОСОБА_1 не мав при собі документів, що підтверджують інвалідність водія, чим порушив п. 33 ПДР України «Порушення вимог дорожніх знаків».

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, зі змінами.

Розділ 33 ПДР України містить перелік дорожніх знаків із роз`ясненням їх виду (попереджувальні, знаки пріоритету, заборонні, наказові, інформаційно-вказівні, знаки сервісу, таблички до дорожніх знаків) та конкретних вимог.

Дорожній знак 5.42.1 є інформаційновказівним знаком «Місце стоянки».

Табличка 7.17 «Особи з інвалідністю» застосовується із знаками 5.42.1, 5.42.2 і 5.43 для позначення місця (або спеціально відведеної частини майданчика) для стоянки транспортних засобів, на яких установлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» відповідно до вимог цих Правил.

Дорожня розмітка 1.35 розділу 34 ПДР України позначає місця для паркування індивідуального транспорту осіб з інвалідністю та транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю.

Відповідно до п.п. «д» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Згідно з п.п. «ґ» п. 5.2 ПДР України пасажири, користуючись транспортним засобом, повинні: у разі зупинки чи стоянки транспортних засобів на їх вимогу в місцях, де дозволено зупинку, стоянку чи паркування лише водіям, які перевозять пасажирів з інвалідністю, на вимогу поліцейського пред`явити документи, що підтверджують інвалідність (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Частиною шостою статті 122 КУпАП встановлено, що зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю», тягне за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до правого висновку Верховного Суду від 16 серпня 2019 року у справі № 524/3206/16-а органи поліції можуть виносити постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення у сфері дорожнього руху на місці вчинення порушення.

За змістом п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

До відзиву Головного управління Національної поліції в Чернігівській області додано два відеозаписи порушення, здійснені на бодікамери поліцейських (а.с. 35).

Так, з відеозапису на бодікамеру поліцейського ОСОБА_3 , камера № 473891, вбачається, що 08 травня 2025 року, о 10 год. 14 хв., автомобіль марки BMW 320D GT, державний номер НОМЕР_1 , перебував на місці, позначеному дорожнім знаком «Місце стоянки» з табличкою «Місце для осіб з інвалідністю» та відповідною дорожньою розміткою. О 10 год. 15 хв. ОСОБА_1 підійшов до автомобіля та на запитання поліцейських відповів, що не має посвідчення особи з інвалідністю, а автомобіль зареєстрований на дружину. Поліцейський перевірив ОСОБА_1 по базі як користувача автомобіля. ОСОБА_1 пояснював, що зупинився ненадовго, просив поставитися до нього лояльно та застосувати стягнення у виді попередження, адже 1000 грн це для нього багато. Про будь-які причини вимушеної зупинки ОСОБА_1 працівникам поліції не повідомляв. Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його права, роздрукував постанову, вручив її ОСОБА_1 під розпис, після чого той сів за кермо автомобіля та поїхав з місця стоянки.

Відеозапис на бодікамеру поліцейського ОСОБА_4 , камера № 470651, відтворює ті ж обставини.

Тобто відеозаписи чітко та однозначно підтверджують факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП, що полягає у здійсненні зупинки транспортного засобу на місці, позначеному дорожнім знаком 5.42.1 з табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю».

Позивач ОСОБА_1 , у свою чергу, не надав суду доказів, на підтвердження того, що на момент вчинення правопорушення, він мав право здійснювати зупинку транспортного засобу на місці, позначеному дорожнім знаком 5.42.1 з табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю». Так само ОСОБА_1 не повідомив ні працівникам поліції, ні суду про будь-які причини вимушеної зупинки. Порушень процедури складання протоколу суд не вбачає. Працівники поліції роз`яснювали позивачу його права, зокрема і право на правову допомогу.

Отже, твердження позивача ОСОБА_1 про те, що він не скоював адміністративного правопорушення, є вочевидь неправдивим. Факт здійснення позивачем зупинку на місці, позначеному дорожнім знаком 5.42.1 з табличкою 7.17 «Особи з інвалідністю», на якому дозволено лише зупинку індивідуальних транспортних засобів, якими керують особи з інвалідністю, підтверджується наданими доказами.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 139 КАС у разі відмови від позову судові витрати покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 72, 73, 75, 77, 139, 229, 246, 286 КАС України, ст. 251, 283-284, 288, 289, 293 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ 40108646, юридична адреса: 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя А.І.Савенко