Справа № 160/26179/24
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/26179/24
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2024р. у справі №160/26179/24
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТК «БЛОХІН ТРАНС»
до: про:Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

30.09.2024р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ТТК «БЛОХІН ТРАНС» (далі ТОВ «ТТК «БЛОХІН ТРАНС»), за допомогою системи «Електронний суд», звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області (далі Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови /а.с. 1-6/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 02.10.2024р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №160/26179/24 та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін /а.с. 56/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2024р. суд постановив перейти до розгляду вищезазначеної справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання /а.с. 130/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що посадовими особами Укртрансбезпеки 09.07.2024р. проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої складено акт №036724 від 09.07.2024р., у якому зроблено висновок про те, що ТОВ «ТТК «БЛОХІН ТРАНС», в особі водія ОСОБА_1 , на вимогу інспекторів відділу нагляду не надав тахокарти за 07.07.2024р. та попередні дні в кількості передбаченій законодавством, а також відсутній бланк підтвердження діяльності водія, та у подальшому на підставі цього акту начальником відділу відповідача 28.08.2024р. прийнято постанову №041875 про застосування до підприємства за вчинене порушення адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн. Позивач вважає висновки акту перевірки та прийняту на підставі цього акту постанову необгрунтованими та безпідставними з огляду на те, що наведені у акті перевірки обставини не відповідають фактичним обставинам проведення перевірки, а водій ОСОБА_1 07.07.2024р. не працював та відповідно не міг мати заповненої тахокарти за вказану дату, крім того зазначав, що діюче національне законодавство та міжнародні договори України не встановлюють для автомобільного перевізника обов`язку з заповнення бланків підтвердження діяльності водія за дні, під час яких водій не здійснював перевезень, тому просив: - визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №041875 від 28 серпня 2024 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2024р. у справі №160/26179/24 адміністративний позов ТОВ «ТТК «БЛОХІН ТРАНС» задоволено /а.с. 212-215/.

Відповідач Укртрансбезпека, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, 24.12.2024р. за допомогою засобів системи «Електронний суд» подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом 25.12.2024р.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.01.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Укртрансбезпеки на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2024р. у справі №160/26179/24 та з метою забезпечення апеляційного розгляду вищезазначеної апеляційної скарги з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №160/26179/24.

Матеріали адміністративної справи №160/26179/24 надійшли до суду апеляційної інстанції 17.01.2025р.

28.01.2025р. до суду апеляційної інстанції через систему «Електронний суд» надійшов письмовий відзив позивача на апеляційну скаргу, зареєстрований судом 28.01.2025р.

31.01.2025р. до суду апеляційної інстанції через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.02.2025р. справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 29.04.2025р., про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.

Відповідач Укртрансбезпека, посилаючись у апеляційній скарзі та відповіді на відзив на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив скасувати рішення суду першої інстанції від 04.12.2024р. у цій справі та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі.

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції у цій справі ухвалено правильне рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 04.12.2024р. у цій справі залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 09.07.2024р. посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 05.07.2024 №002466 проведено рейдову перевірку транспортних засобів перевізників, що здійснюють перевезення вантажів, на а/д м. Вінниця, вул. Київська, 175, при проведенні якої перевірено транспортний засіб марки DAF номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію CХО НОМЕР_2 з напівпричіпом марки KOEGEL номерний знак НОМЕР_3 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_5 , та за результатами якої складено:

- акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №036724 від 09.07.2024р. транспортного засобу марки DAF номерний знак НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ТТК «БЛОХІН ТРАНС» /а.с. 11/.

З наданої ксерокопії вищезазначеного акту №036724 від 09.07.2024р. /а.с. 11/ вбачається, що перевіркою встановлено порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме: ст. 34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», наказ МТЗУ № 340 від 07.06.2010, наказ МТЗУ № 385 від 24.06.2010, перевезення небезпечних вантажів без реєстрації інформації про режим праці та відпочинку водія ОСОБА_2 , а саме: водій не надав тахокарти за 07.07.2024р. та попередні дні в кількості передбаченій законодавством, бланк підтвердження діяльності водія відсутній, у тому числі порушення,відповідальність за яке передбачена вимогами статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абзац третій частина 1 перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону, а саме: тахокарта, бланк підтвердження діяльності водія.

28.08.2024р. за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №041875, відповідно абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», якою постановлено стягнути з ТОВ «ТТК «БЛОХІН ТРАНС» адміністративно-господарський штраф у сумі 17000грн. /а.с. 10/, і саме ця постанова відповідача, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, є предметом оскарження у цій адміністративній справі.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про автомобільний транспорт» (Закон №2344-III), Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 24.06.2010 №385, про затвердження Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (Інструкція №385), «Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів», затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення №340).

Відповідно до абз.20 ст.1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Частиною 7 ст.6 Закону №2344-III передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.

Згідно з частинами 14, 17 ст.6 Закону №2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

В силу ст. 34 Закону №2344-III автомобільний перевізник повинен, зокрема виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Згідно з абзацом 3 ч.1 ст.60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт при перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена «Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до п. 2, 4 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Відповідно до п. 14 Порядку №1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Оформлення результатів рейдової перевірки (перевірки на дорозі) та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені п. 20-30 цього Порядку.

Виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності). У разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис (п. 20-22 Порядку № 1567).

Відповідно до ч.12 ст.6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Статтею 48 Закону №2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що до переліку документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів визначених ст.48 Закону №2344-III віднесено також інші документи, що передбачені законодавством.

Відповідно до положень ст.49 Закону №2344-III, водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень, дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. №363 затверджено «Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» (далі - Правила №363).

Згідно з положеннями цих Правил, перевізник це фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Наказом Міністерства транспорту і зв`язку України №340 від 07.06.2010р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010р., затверджено «Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, яке встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку» (далі - Положення №340).

Відповідно до пункту 1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Згідно з пунктом 6.1 Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Пунктом 6.3 Положення №340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Отже, нормами Положення №340 визначено, що тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на транспортному засобі для показу та реєстрації інформації про рух транспортного засобу. Іншим способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, встановлено «Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті», затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція №385).

Відповідно до п. 1.4 Інструкції №385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Пунктом 3.5. Інструкції №385 встановлено, що перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.

Відповідно до п. 3.6. Інструкції №385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

За приписам п.3.3. Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, має при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.

Отже, водії, які здійснюють перевезення з використанням вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тон, зобов`язані мати при собі діючий та повірений тахограф, а також мати протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу. При цьому перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів необхідно проводити кожні два роки.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особистої картки водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Інструкцією.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 11.06.2024 по 09.07.2024 водій ОСОБА_1 здійснював перевезення вантажів, а саме 12.06.2024, 13.06.2024, 19.06.2024, 20.06.2024, 25.06.2024, 26.06.2024, 27.06.2024, 28.06.2024, 02.07.2024, 03.07.2024, 04.07.2024, 09.07.2024, що підтверджується табелями обліку використання робочого часу за червень, липень 2024р. по ТОВ «ТТК «БЛОХIН ТРАНС» відносно водія ОСОБА_1 , а також, тахокартами цього водія за відповідні дні.

Крім того, з табелів обліку використання робочого часу за червень 2024 року, липень 2024 року по ТОВ «ТТК «БЛОХІН ТРАНС» вбачається, що водій ОСОБА_1 не працював 11.06.2024, з 14.06.2024 по 18.06.2024, з 21.06.2024 по 24.06.2024, 29.06.2024, 30.06.2024, 01.07.2024 , з 05.07.2024 по 08.07.2024.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що документацією ТОВ «ТТК «БЛОХІН ТРАНС», на підставі якої здійснюється облік робочого часу водіїв, підтверджується факт вихідних днів 11.06.2024, з 14.06.2024 по 18.06.2024, з 21.06.2024 по 24.06.2024, 29.06.2024, 30.06.2024, 01.07.2024, з 05.07.2024 по 08.07.2024 у водія ОСОБА_1 , а також, факт не керування водієм ОСОБА_1 , транспортним засобом зокрема і 07.07.2024р., що свідчить про правомірність відсутності у нього заповнених тахокарт за вказані дні.

У відповідності до пункту 6.4. Положення №340 про робочий час, у разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності.

Колегія суддів звертає увагу, що прямої вказівки на заповнення бланку підтвердження діяльності водія у період його непрацездатності не є обов`язком, а є правом перевізника.

Отже чинне в Україні нормативно-правове регулювання обліку робочого часу і часу відпочинку водіїв передбачає факультативність (необов`язковість) заповнення перевізником бланку підтвердження діяльності, що унеможливлює покарання перевізника за його відсутність.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що відповідач у справі під час прийняття постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №041875 від 28 серпня 2024 року, діяв не у спосіб, який визначено чинним законодавством, та під час розгляду цієї справи судом в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не довів правомірності прийняття ним цієї постанови, тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для скасування такої постанови суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 04.12.2024р. у цій адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, і міркування відповідача про неправильне застосування судом першої інстанції норм чинного матеріального та процесуального права не можна визнати спроможними і достатніми підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2024р. у справі №160/26179/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Постанову виготовлено та підписано 10.06.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов