Справа № 146/593/25
Суддя: Скаковська І. В.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/593/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" червня 2025 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Іванової Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління патрульної поліції в Чернігівській області, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4340942 від 24.03.2025 та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовної заяви вказано, що 24 березня 2025 року поліцейським першого взводу першої роти першогоо батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, сержантом поліції Чалюк М.А. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4340942, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. В даному документі зазначено, що він керував транспортним засобом «Mersedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при з`їзді в перехрестя з круговим рухом, чим порушив п. 9.2.б ПДР. За правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Оскаржувана постанова винесена необгрунтовано, обставини викладені у ній не у повній мірі відповідають дійсності, оскільки не підтверджується будь-якими належними та допустимими доказами. Про те, що в нього виникла несправність світлового покажчика повороту він виявив лише після зупинки працівниками поліції. Також вказав, що відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів умисного вчинення ним правопорушення, оскільки виникла зазначена технічна несправність вже під час руху автомобіля, а також відсутність доказів невиконання п.31.5 ПДР України.

З огляду на викладене позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відтак постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 11 квітня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено до слухання.

02 травня 2025 року від Управління патрульної поліції надійшов відзив, в якому просять відмовити в задоволенні позову. Вважають позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказали, що водій ОСОБА_1 24 березня 2025 року о 09 год 53 хв. в м. Чернігів по вул. Шевченка, 244 не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при з`їзді з перехрестя з круговим рухом чим порушив п. 9.2 б ПДР. Виявивши порушення ПДР, поліцейський вжив заходів, щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, та, як наслідок, у результаті розгляду справи виніс відносно ОСОБА_1 постанову серії ЕНА № 430942 від 24 березня 2025 року за адміністративне правопорушення, пеедбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 510 грн. З відеозапису видно, що з`їжджаючи з перехрестя з круговим рухом, на автомобілі позивача не включено світловий покажчик повороту відповідного напрямку, як того вимагають ПДР. Відеозапис фіксує, як після подання поліцейськими сигналу про зупинку транспортного засобу на автомобілі позивача яскраво миготить помаранчевим правий світловий покажчик, коли позивач з`їжджає на узбіччя та зупиняється на вимогу поліцейських. В подальшому позивач вмикає світлову аварійну сигналізацію, яку чітко видно на відеозаписі. На місці позивач жодних пояснень не надав, демонструючи пасивну поведінку під час розгляду справи поліцейським. Позивачем по справі не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обгрунтованість заявлених вимог.

12 травня 2025 року ухвалою Томашпільського районного суду залучено до участі у справі співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник відповідача управління патрульної поліції в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, в відзиві зазначив справ у слухати без участі представника.

Від представника співвідповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшла заява, в якій позовні вимоги не визнають, проти їх задоволення заперечують.

Дослідивши матеірали спрваи, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА №4340942 від 24 березня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення, винесеною поліцейським першого взводу першої роти першогоо батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, сержантом поліції Чалюк М.А., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 24 березня 2025 року о 09 год. 53 хв. по вул. Шевченка, 244 в м. Чернігів ,водій, керуючи транспортним засобом марки «Mersedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при з`їзді в перехрестя з круговим рухом, чим порушив п. 9.2.б ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст 122 КУпАП (а.с.8-9).

Позивач не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує ч.2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено частиною першою ст.246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною другою ст. 122 цього Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє прийти до висновку, що достатньою та необхідною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях відповідного складу адміністративного правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 за порушення п. 9.2 «б» ПДР , а саме за неподання сигналу світловим покажчиком повороту при з`їзді з перехрестя з круговим рухом.

Так, ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пункт 1.3. ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР встанволлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.9.2 ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення спірної постанови відповідач надав відеозаписи з відеореєстратора службового автомобіля поліції та нагрудних камер працівників поліції, збережені на дисках, що є належними і допустимими доказами, з дослідження яких судом встановлено рух транспортного засобу марки «Mersedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого проїжджаючи перехрестя Шевченка вул. Івана Виговського при в`їзді з перехрестя з круговим рухом, здійснюючии маневр поворот праворуч не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку.

З наданих відеофайлів вбачається безперервна відеофіксація обставин вчинення правопорушення, процесу спілкування поліцейських із водієм та подальше винесення постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Щодо твердження позивача, що у нього виникла технічна несправність світлового приладу під час руху, суд звертає увагу на те, що відеозапис фіксує, як після подання поліцейським сигналу про зупинку транспортного засобу на автомобілі позивача яскраво миготить помаранчевим правий світловий покажчик, коли останній з`їджає на узбіччя та зупиняється на вимогу поліцейських. В подальшому позивач вмикає світлову аварійну сигналізацію, яку чітко видно на відеозаписі, що спростовує твердження позивача про технічну несправність та підтверджує вчинення порушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Також суд не бере до уваги посилання позивача на п.31.5 ПДР.

Відповідно до вимог п.31.5. ПДР, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 («ї»; «д» у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги, тобто перелік технічних несправностей зовнішніх освітлювальних приладів наведений п.31.4 ПДР, водночас, до таких несправностей не віднесено таку, як несправність правового покажчика повороту.

З відео також вбачається, що позивачу роз`яснено суть вчиненого ним адміністративного правопорушення та роз`яснені його права і обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. За результатами такого роз`яснення ОСОБА_1 жодних клопотань не заявляв.

Таким чином, порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відбувався з дотриманням норм чинного законодавства, позивач не був жодним чином обмеженим у реалізації своїх прав. Обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення викладені в оскарженій постанові про накладення адміністративного стягнення та підтверджені наданими відповідачем відеозаписами.

При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу, що Верховний Суд у постанові від 14.02.2018 у справі №735/1246/15-а висловив правову позицію, за змістом якої посилання позивача на окремі процедурні порушення при притягненні його до адміністративної відповідальності не можуть спростовувати правомірності спірної постанови відповідача, оскільки не доводять відсутності факту порушення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП , що свідчить про відсутність підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4340942 від 24 березня 2025 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Оцінюючи правомірність дій відповідача, перевіряючи дотримання відповідачем критеріїв, визначених ч. 2 ст. 2 КАС України, суд вважає, що такі дотримані, відповідач діяв на підставі, у спосіб, що визначені законами України, відтак у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою в позові питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 241-246, 250, 268-272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 09 червня 2025 року.

Суддя: І. В. Скаковська