Справа № 367/2448/23
Суддя: Кравчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/2448/23
Провадження №2-а/367/30/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Миколаєнко П.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Коломієць В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

11 квітня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 Багрій Ігор Олександрович звернувся до Ірпінського міського суду Київської області в порядку адміністративного судочинства з позовом до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив скасувати постанову Державної служби з безпеки на транспорті у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА № 00002328 від 06 грудня 2022 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 06 грудня 2022 року Державною службою України з безпеки на транспорті була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА № 00002328 від 06 грудня 2022 року відносно ОСОБА_1 , якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності, що передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено штраф у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Зазначає, що в оскаржуваній постанові стверджується, що 07 жовтня 2022 року о 18 годині 20 хвилин, за адресою: М-04, км. 186+337, Дніпропетровська область, відповідальна особа ( ОСОБА_1 ) допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10 % (3,631 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 36 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 10,4 % (1,882 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 18 тон та відстані між осями від 1,3 м. до 1,8 м. при неспарених колесах, в графі «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення» вказано: виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу: загальна маса 39630,6 кг., навантаження на здвоєні вісі 19881,96 кг. Фактичні зафіксовані параметри Т3: кількість вісей - 4 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3610 мм, 2-3:7060 мм, 3-4: 1310м; навантаження на вісь 1 - 7494 кг, 2 - 12871 кг, 3 - 11896 кг, 4 - 11773 кг; загальна маса - 44034 кг.

Стверджує, щ з огляду на зазначені в постанові показники, існують обґрунтовані підстави для того щоб піддати сумнівам їх достовірність та точність, оскільки транспортний засіб позивача марки MAN модель TGA 18 440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , має кількість вісей 5 шт., а не 4 шт. як про це стверджується в постанові, вказане підтверджується матеріалами фото та відеофіксації, що містяться в Сервісі перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі (за посиланням https://wim.dsbt.gov.ua/r/AA00002328/) на яких чітко видно, що Т3 має 5 вісей.

Зазначає, що відповідно до пп. б п. 22.5 ПДР України, максимально дозволена фактична маса 36 тон, як встановлено в оскаржуваній постанові, передбачена для типу транспортного засобу «Вантажні автомобілі: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом», Проте, транспортний засіб позивача не відноситься до даного типу, оскільки фактично є двовісним тягачем з трьохвісним контейнеровозом, що чітко простежується з матеріалів фотофіксації та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Натомість для типу «Вантажні автомобілі: двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимального довжиною 13,716 метра» максимальна дозволена фактична маса становить 42 тон, що не було перевищено в даному випадку.

Вказує, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки ZREMB модель № 263 тип «Спеціалізований напівпричіп спеціалізований н/пр -контейнеровоз Е», таким чином, відповідач невірно визначив тип транспортного засобу позивача, та неправомірно застосував до нього обмеження максимально дозволеної фактичної маси 36 тон, в той час як реально дозволена фактична маса у 42 тон перевищена позивачем не була, що свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення.

Також звертає увагу, що аналогічна помилки були допущені відповідачем при визначенні навантаження на вісь, так пп. в п. 22.5 ПДР України, максимальне значення у 18 тон передбачено для здвоєних осей, якщо відстань між осями від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах, натомість відповідач проігнорував факт того, що транспортний засіб має не здвоєні, а строєні осі та є контейнеровозом. Водночас пп. в п. 22.5 ПДР України, передбачено максимальне навантаження у 24 тон на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями понад 1,3 до 1,4 метра. Отже, відповідач помилково застосував до позивача обмеження у 36 та 18 тон для навантаження фактичної маси та навантаження на вісь відповідно, оскільки при правильному визначенні характеристик транспортного засобу зазначені межі повинні становити 42 та 24 тон, а відтак не були перевищенні позивачем.

Зазначає, що вказані обставини свідчать не лише про відсутність події, а відтак і складу адміністративного правопорушення, а також і про допущення Відповідачем процедурних порушень при винесенні оскаржуваної постанови, оскільки матеріали фото та відеофіксації були наявні в розпорядженні адміністративного органу, однак він їх не дослідив, порушивши цим самим ряд процесуальних норм, які передбачають обов`язок суб`єкта владних повноважень при притягненні особи до відповідальності повно, всебічно та неупереджено встановлювати обставини справи.

Вказує, що єдиним, доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Стверджує, що дана постанова є фактично нікчемною, оскільки містить очевидно недостовірні відомості, які спростовуються самими ж матеріалами справи, зокрема щодо кількості вісей у транспортному засобі, при тому що правильність цих відомостей має ключове значення при вирішенні питання про наявність/відсутність події адміністративного правопорушення.

Окремо наголошує, що оскаржувана постанова містить графу «Інформація про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано порушення» де вказано, що при фіксації порушення було використано технічний засіб WIM 20, WAGA-WIM35 № 7, в той же час в графі «серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії» строк дії технічного засобу до 22 липня 2022 року, порушення було зафіксоване в автоматичному режимі даним технічним засобом 07 жовтня 2022 року, отже, технічний засіб перевищив строк своєї дії, та станом на момент фіксації порушення міг видавати недостовірні показники.

Зазначає, що також відсутні інші відомості щодо вимірювального обладнання, зокрема не надано підтвердження, що вимірювання було проведено у відповідності до спеціальної методики, тобто в даному випадку показники технічного засобу (ймовірно несправного) були прийняті суб`єктом владних повноважень без підтвердження будь-якими додатковими доказами, при тому що ці показники очевидно суперечили матеріалам, зокрема фото і відеофіксації.

Крім цього наголошує, що вручення оскаржуваної постанови до теперішнього часу не відбулося, натомість 30 березня позивач дізнався про наявність відкритого провадження щодо нього, звернувся до державного виконавця, а останній вручив позивачу копію даної постанови, отже представник позивача стверджує, що 30 березня 2023 року є днем коли ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав та інтересів, тобто з цього моменту почався відлік строку на звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративні правопорушення задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 квітня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

29 червня 2023 року до канцелярії Ірпінського міського суду Київської області від представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Кошевського Віталія Станіславовича надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Зазначає, що третя вісь зафіксованого транспортного засобу MAN TGA 18.440, державний номерний знак НОМЕР_2 , із напівпричепом (перша вісь напівпричепу) є піднятою в момент фіксації події і не торкається дорожнього полотна, а отже і не була зафіксована датчиками, які вбудовані в дорожнє полотно, вказана обставина спростовує твердження позивача, викладене в позовній заяві, про невідповідність зафіксованої кількості осей, фактично наявній кількості осей в транспортному засобі із напівпричепом в момент фіксації події, а також, свідчить про недостовірність відомостей, викладених в позовній заяві позивача, з приводу зазначених обставин.

Вказує, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт, відповідно до законодавства.

Звертає увагу суду на те, що закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи, а також унеможливлює наявність корупційної складової.

Представник відповідача стверджує, що правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 20, WAGA-WIM35, № 7, який відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 року № 94.

Зазначає, що зафіксовані приладом параметри відображені у карті габаритно-вагового контролю, на підставі даних якої та інших даних було винесено оскаржувану постанову.

Звертає увагу, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2022 року № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Представник відповідача вказує, що позивачем не надано жодних доказів, що підтвердили б неправомірність складеної постанови.

Зазначає, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення містить відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на осі).

Стверджує, що зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами).

Зазначає, що Укртрансбезпекою виконано всі законодавчо встановлені дії щодо направлення на адресу позивача, яка внесена до державних реєстрів, оскаржуваної постанови, однак, позивачем не здійснено відповідних дій щодо їх отримання, згідно копії ф119 поштового відправлення, лист із оскаржуваною постановою було повернуто за закінченням терміну зберігання, що свідчить про неналежне відношення до поштової кореспонденції за адресою, внесеною до офіційних державних реєстрів та недостовірність відомостей викладених у позовній заяві позивача з цього приводу.

Крім того, представник відповідача вказує, що позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням, відсутність контейнеру підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення.

Зазначає, що відповідно до п. 17.9 Правил № 363, приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності Договору на підставі заявки, а при відсутності Договору разового договору, саме договір про перевезення вантажів контейнером є належним доказом надання послуг з перевезення вантажу контейнеровозом, а не товарно-транспортна накладна, подана позивачем, зазначене, вказує на відсутність належних доказів перевезення вантажів за допомогою контейнерів.

Вказує, що зміст свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, доданих позивачем до позовної заяви, зміст фотофіксації та відеофіксації (в момент вчинення правопорушення) транспортних засобів, якими здійснено перевезення вантажів у цій справі, свідчить про те, що транспортний засіб перевозив вантаж у напівпричепі - контейнеровозі, однак не у контейнерах або в змінних кузовах, а тому загальна маса транспортного засобу повинна складати 40 тон.

Стверджує, що на виконання вимог статті 19 Конституції України, статей 245, 279-5, 283 КУпАП уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, натомість, позивачем не наведено жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на спростування позиції відповідача, якою він керувався при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

10 липня 2023 року до канцелярії Ірпінського міського суду Київської області від представника позивача ОСОБА_1 Багрія Ігоря Олександровича надійшла відповідь на відзив, у якій представник зазначає, що додані до відзиву докази, такі як копія сертифікату відповідності UA TR 113-0619_05F-21, копія сертифікату перевірки типу UA TR 113-0619-21 та копія експертного висновку не підтверджують правильність даних вимірювального приладу WIM 20, WAGA-WIM35, № 7 станом на час фіксації порушення, оскільки обидва сертифікати видані у 2021 році, а дату видачі експертного висновку встановити взагалі неможливо.

Стверджує, що матеріалами відзиву підтверджується порушення процедури винесення рішення в частині обов`язку дослідити всі наявні матеріали справи та докази, оскільки матеріали відео та фотофіксації досліджені не були, а обставини щодо кількості осей в транспортному засобі не були належно встановлені.

Крім того, представник зазначає, що посадова особа Укртрансбезпеки була не позбавлена можливості з метою з`ясування обставин справи викликати Якушева Вадима Олексійовича або водія транспортного засобу для надання пояснень, однак цього зроблено не було.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази невикористання транспортним засобом однієї з осей в момент фіксації порушення, на підтвердження цієї обставини відповідач посилається виключно на один із ракурсів фотофіксації, який не дозволяє однозначно і поза розумним сумнівом її встановити, до того ж описова частина постанови не містить відповідної інформації, замість цього в постанові стверджується про наявність в автомобілі лише 4-х осей, таким чином відзив та додані до нього матеріали не спростовують відсутності об`єктивної і всебічної оцінки матеріалів справи при прийнятті оскаржуваного рішення.

Стверджує, що положеннями пункту 12 Порядку № 1174 врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати зокрема визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій, однак вимоги цього пункту дотримані не були, оскільки з матеріалів справи очевидно, що транспортний засіб позивача має 5, а не 4 осі.

Зазначає, що посадова особа, яка безпосередньо приймала оскаржуване рішення, не звернула увагу на невідповідність даних технічного приладу реальним обставинам справи, що вказує на відсутність всебічної оцінки доказів та недотримання принципу обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень.

Зауважує, що наявність у транспортного засобу MAN TGA 18.440, державний номерний знак НОМЕР_3 , саме 5-ти осей, а не 4-х, було офіційно встановлено тією ж таки Державною службою України з безпеки на транспорти в рамках іншого адміністративного провадження щодо ОСОБА_1 , так, постаново Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 351708 від 21 березня 2023 року на ОСОБА_1 накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн. за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%, за що передбачена відповідальність абзацом п`ятнадцятим частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Вказане порушення було встановлено щодо того ж самого транспортного засобу MAN TGA 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , який фігурує у даній справі, та відносно нього були здійснені Укртрансбезпекою заходи габаритно-вагового контролю, за результатами цих заходів було чітко зафіксовано наявність п`яти осей та відображено це в талоні від 27 січня 2023 року, акті № 0051209 від 27 січня 2023 року та довідці № 0053021 від 27 січня 2023 року, таким чином наявність 5 осей у транспортного засобу позивача підтверджується низкою матеріалів, не спростована відповідачем, що вказує на відсутність події адміністративного правопорушення.

Стверджує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження правової позиції відповідача стосовно правильності класифікації останнім транспортного засобу позивача (зокрема щодо визначення кількості осей транспортного засобу), що робить безпідставним та невірними вказані в оскаржуваній постанові дані, на яких побудоване обвинувачення позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, представник позивача зазначає, що зі змісту викладених у відзиві роз`яснень щодо контейнеровозу виходить, що відповідач визнає, що максимальна допустима маса транспортного засобу позивача мала бути 40 тон, в той час як фактично зафіксована загальна маса і не сягнула цієї позначки, а була встановлена 39630,6 тон, отже оскаржувана постанова містить недостовірні дані, оскільки порушення зафіксоване із розрахунку дозволеної загальної маси в 36 тон, а не 40 тон, про що прямо вказано в описовій частині постанови.

Враховуючи вищевикладене, представник позивача зазначає, що відзив не спростовує існування підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки не підтверджує обґрунтованості та законності оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, а тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити його.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Коломієць Вікторія Олександрівна у судовому засіданні заперечила проти задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень критеріям передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України, перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Судом встановлено, що 06 грудня 2022 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюком Любомиром Миколайовичем прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання на території України серії АА № 00002328 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Відповідно до положень ст. 6 Законом України «Про автомобільний транспорт» № 2344 (надалі Закон № 2344) реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно з п. 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103 (далі - Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно із п. 7 Положення № 103 Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Таким чином Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» № 2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, встановлено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається уразі, коли їх параметри не перевищують: а) зовнішніх габаритів: Ширина: максимальне значення параметра, метрів - 2,6, сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, без винесення габариту на смугу зустрічного руху - 3,75; Висота від поверхні дороги 4, транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, на маршрутах, встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою, Національною поліцією - 4,35; Довжина: вантажного автомобіля - 12, автопоїзда 22, автомобіля (тягача) з напівпричепом 18,75, маршрутного транспортного засобу - 18,75; Виступ вантажу за задній габарит транспортного засобу 2; б) фактичної маси: тип транспортного засобу: Вантажні автомобілі: (двовісний автомобіль - максимальне значення для автомобільних доріг державного значення 18 тонн, місцевого значення 14 тонн), (трьохвісний автомобіль для автомобільних доріг державного значення 25 (26)* тонн (*Для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни;), місцевого значення 21 тонн), (чотирьохвісний автомобіль для автомобільних доріг державного значення 32 тонн, місцевого значення 24 тонн), (чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами для автомобільних доріг державного значення 38 тонн, місцевого значення 24 тонн); Комбіновані транспортні засоби: (двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом для автомобільних доріг державного значення 36 тонн, місцевого значення 24 тонн), (двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом для автомобільних доріг державного значення 40 тонн, місцевого значення 24 тонн), (трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом для автомобільних доріг державного значення 40 тонн, місцевого значення 24 тонн), (двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра для автомобільних доріг державного значення 42 тонн, місцевого значення 24 тонн), (трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра для автомобільних доріг державного значення 44 тонн, місцевого значення 24 тонн); Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом для автомобільних доріг державного значення 40 тонн, місцевого значення 24 тонн); в) навантаження на вісь: На одинарну вісь максимальне значення для автомобільних доріг державного значення 11,5 тонн, місцевого значення 7 тонн; На здвоєні осі, якщо відстань між осями: (менш як 1 метр для автомобільних доріг державного значення 11,5 тонн, місцевого значення 7 тонн), (від 1 до 1,3 метра для автомобільних доріг державного значення 16 тонн, місцевого значення 7 тонн), (від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах для автомобільних доріг державного значення 18 тонн, місцевого значення 10,5 тонн), (від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни для автомобільних доріг державного значення 19 тонн, місцевого значення 11,5 тонн), (від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни для автомобільних доріг державного значення 23 тонн, місцевого значення 11,5 тонн), (від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів для автомобільних доріг державного значення 20 тонн, місцевого значення 11,5 тонн); На строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: (1,3 метра або менше для автомобільних доріг державного значення 21 тонн, місцевого значення 13 тонн), (понад 1,3 до 1,4 метра для автомобільних доріг державного значення 24 тонн, місцевого значення 14 тонн).

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП визначено наступне порушення: «Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 07 жовтня 2022 року о 18 годині 20 хвилин за адресою М-04, км 186+337 Дніпропетровська область зафіксовано транспортний засіб марки MAN TGA 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідальна особа ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 10% (3.631 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 36 тон, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 10.4% (1.882 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 18 тон та відстані між осями 1.3 м до 1.8 м при неспарених колесах.

Варто вказати, що та обставина, що зазначений транспортний засіб здійснював рух автомобільними дорогами загального користування та перевозив вантаж з перевищенням нормативних параметрів, визначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України без отримання на те спеціального дозволу, формує в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Вказані докази містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланням: https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/АА00002328/, які зазначені в оскаржуваній постанові, і є у вільному доступі.

При цьому, технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам встановленим чинним законодавством України, зокрема в оскаржуваній постанові зазначено, що вищевказане порушення зафіксовано технічним засобом WIM 20, WAGA-WIM35 № 7.

Зафіксовані фактичні параметри ТЗ: кількість осей - 4 шт, спарені колеса - 2 вісь; відстань між осями 1-2: 3 610 мм, 2-3: 7060 мм; 3-4: 1 310 мм; навантаження на вісь 1 7 494 кг, 2 - 12 871 кг, 3 - 11896 кг, 4 - 11773 кг; загальна маса - 44 034 кг.

У зв`язку з цим, старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Соколюком Любомиром Миколайовичем прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00002328 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Відповідно до п. п. 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Згідно з п. 11-12 Порядку № 1174 автоматичні пункти, якими правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, забезпечують, зокрема, вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу та вимірювання загальної маси транспортного засобу.

Відповідно до п. 8 Порядку № 1174 вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 163.

В оскаржуваній постанові наявні всі дані, які мають значення для розгляду справи.

Так, відповідно до п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Згідно із ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Як зазначено вище, оскаржувана постанова містить відомості про адресу веб-сайту Укртрансбезпеки у мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.

Враховуючи вищенаведені положення закону, суд приходить висновку, що зміст вищевказаної оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, позивач зазначає, що транспортний засіб марки MAN TGA 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався з спеціалізованим напівпричепом контейнеровозом марки ZREMB модель № 263 та є двовісним тягачем з трьохвісним контейнеровозом.

Однак, судом встановлено, що на момент проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу було зафіксовано, що транспортний засіб рухається з піднятою віссю, відтак на момент виявленого порушення у транспортного засобу було 4 осі (п`ята піднята), що і відображено та підтверджується інформаційними файлами та даними фото фіксації.

З матеріалів фото фіксації вбачається, що третя вісь транспортного засобу MAN TGA 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_2 , із напівпричепом (перша вісь напівпричепу) - була піднята.

Крім того, вказане підтверджується і визначеними відстанями між осями.

Так, відстань між осями -2: 3 610 мм, 2-3: 7060 мм; 3-4: 1 310 мм, тобто третя вісь не була зафіксована з огляду на те, що була піднятою.

За таких даних під час фіксації ваги, саме автоматичним пунктом зафіксовано 4 осі, а тому розрахунок відповідачем проводився у відповідності до вимог законодавства та фактичних обставин, що спростовує доводи позивача про неправильний розрахунок навантаження з урахуванням всіх характеристик транспортного засобу.

Щодо відсутності інформації про напівпричіп слід зазначити, що в оскаржуваній постанові викладена суть правопорушення та чітко зазначено про рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України.

Не зазначення наведених позивачем параметрів не спростовує суті вчиненого правопорушення - рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України.

Доводи позивача про те, що технічний засіб фіксації WIN 20, WAGA-WIM35 №7, яким було зафіксоване порушення був несправним через закінчення строку його дії, суд не приймає до уваги, враховуючи наступне.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2022 року № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Таким чином, технічний засіб фіксації WIN 20, WAGA-WIM35 №7 на момент вчинення правопорушення відповідав вимогам чинного законодавства.

Крім того представником відповідача до відзиву на позовну заяву долучено копію сертифікату UA TR 113-0619_05F-21 та сертифікату перевірки типу UA TR 113-0619-21, а також копію експертного висновку, відповідно до яких технічний засіб фіксації WIN 20, WAGA-WIM35 №7 відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 94 від 13 січня 2016 року.

Судовою практикою апеляційних судів, зокрема Другого апеляційного адміністративного суду в постанові від 28.02.2023 у справі № 440/14805/21, Третього апеляційного адміністративного суду в постанові від 22.03.2023 у справі № 185/11279/22 (2-а/185/13/23), Шостого апеляційного адміністративного суду в постанові від 14.03.2023 у справі №757/24659/22-а, Сьомого апеляційного адміністративного суду у постанові від 23.02.2023 у справі № 283/424/22, Восьмого апеляційного адміністративного суду в постанові від 25.10.2022 у справі № 308/16891/21 та постанові від 08.12.2022 у справі № 306/325/22, акцентовано увагу на тому, що посадові особи Укртрансбезпеки мають право використовувати інформацію технічного запису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення, а зафіксована технічним засобом інформація може розцінюватися як доказ в розумінні статті 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 5 липня 2022 року у справі № 522/3740/20, від 27 вересня 2022 року у справі № 320/1510/20, від 3 жовтня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 1 листопада 2022 року у справі № 640/6452/19 та від 18 січня 2023 року у справі № 500/26/22.

Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 по справі № 400/4409/21 зазначив, що визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, яке спрямоване на захист суспільних інтересів, внаслідок застосування судами надмірного формалізму може призвести до таких наслідків, як, зокрема нанесення суттєвої шкоди суспільним інтересам або уникнення правопорушником обов`язку виконувати або дотримуватися законодавства.

При цьому, на відміну від надмірного формалізму, застосування судами підходу до вирішення спору, що ґрунтується на засадах, визначених статтею 2 КАС України, передбачає: 1) винесення судового рішення у межах суддівського розсуду (дискреції суду), керуючись верховенством права (справедливістю); забезпечення мотивованості судового рішення шляхом оцінки: причин, які призвели до процедурних порушень; наслідків, до яких призвели ці процедурні порушення; можливості безпосередньо у судовому процесі усунути (нейтралізувати) ці процедурні порушення; добросовісності/недобросовісності суб`єкта, який допустив процедурні порушення; 3) застосування трискладового тесту вирішення публічно правового спору (передбачає, що суд, приймаючи рішення у межах суддівського розсуду (дискреції суду), перевіряє його на відповідність (несуперечність) принципам національної безпеки, суспільного інтересу, ефективності захисту порушеного права особи).

У вказаній постанові Верховний Суд при визначення підходів до відмежування формалізму від надмірного формалізму, зокрема, наголосив на тому, що якщо є доступ до суду, «правопорушник» доводить, у першу чергу, сам факт відсутності правопорушення, що дозволяє суду оцінити суть відповідного правопорушення.

Отже, факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлюється частиною 2 статті 132-1 КУпАП, належним чином зафіксовано, відповідно оформлено та доведено належними доказами.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що доводи позивача та його представника не знайшли свого підтвердження, факт вчинення правопорушення доводиться належними та допустимими доказами, а тому постанова серії АА № 00002328 від 06 грудня 2022 року є законною, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 77, 242-246, 255, 286 КАС України, ст. ст. 126, 251-252, 280-284 КУпАП, суд -

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА № 00002328 від 06 грудня 2022 року.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті, , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Кравчук