Справа № 480/4413/25
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
09 червня 2025 року Справа № 480/4413/25
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Кунець О.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії) в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 07.02.2024 по 15.02.2024, з 29.09.2024 по 08.10.2024, з 09.10.2024 по 10.10.2024, з 30.10.2024 по 26.11.2024, з 27.11.2024 по 29.01.2025, з 30.01.2025 по 29.02.2025, з 27.03.2025 по 19.04.2025;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії), в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, встановленої постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 за період 07.02.2024 по 15.02.2024, з 29.09.2024 по 08.10.2024, з 09.10.2024 по 10.10.2024, з 30.10.2024 по 26.11.2024, з 27.11.2024 по 29.01.2025, з 30.01.2025 по 29.02.2025, з 27.03.2025 по 19.04.2025, з урахуванням виплачених сум.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд встановив, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог КАС України, враховуючи наступне.
Так, згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що у спірний період з 06.02.2024 по 19.04.2025 позивачем не було отримано додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 року МІ 68.
Проте, позивачем не було надано жодного доказу на підтердження факту нерахування вказаної додаткової винагороди (розрахункові листи за спірний період, довідка про доходи з деталізацію складових грошового забезпечення ін.) або клопотання про витребування доказів, з обгрунтуванням причин неможливості самостійно надати такі докази.
Крім того, в силу ч.2 ст. 161 КАС України, у разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 7-9 ст. 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.
Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.
Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що у разі відсутності відомостей про наявність в інших учасників справи зареєстрованого Електронного кабінету, докази надсилання документів іншим учасникам справи має бути виключно листом з описом вкладення.
В даному ж випадку, позовна заява та додані до неї документи подані представником позивача в електронному вигляді через підсистему "Електронний суд" та в порушення норм КАС України, позивачем не подано до суду копії адміністративного позову з додатками для відповідача та в порушення ст. 44 КАС України не надано доказів направлення копії позовної заяви із додатками на адресу відповідача листом з описом вкладення.
Крім того, за змістом статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
З матеріалів позову вбачається, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Водночас, спірні правовідносини, зокрема, виникли у зв`язку з невиплатою відповідачем ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейських та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 07.02.2024 по 15.02.2024, з 29.09.2024 по 08.10.2024, з 09.10.2024 по 10.10.2024, з 30.10.2024 по 26.11.2024, з 27.11.2024 по 29.01.2025, з 30.01.2025 по 29.02.2025, з 27.03.2025 по 19.04.2025.
Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.
Втім, з наведених положень статті 122 КАС України вбачається, що такі не містять норм, які б урегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення).
Разом із тим, такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, зокрема, частиною другою цієї статті, адже зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2023 року у справі № 280/6779/22.
При цьому, суд наголошує, що поняття «грошове забезпечення» та «заробітна плата», які використано у чинному законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними.
Таким чином, суд дійшов висновку, що на спірні правовідносини про стягнення заробітної плати/грошового забезпечення розповсюджуються положення частини другої статті 233 КЗпП України, та до правовідносин з питання стягнення заробітної плати/ грошового забезпечення відсутні підстави для застосування положень частини п`ятої статті 122 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Отже, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Так, як вже зазначалося судом, предметом спору зокрема є нарахування та виплата позивачу додаткової грошової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 07.02.2024 по 15.02.2024, з 29.09.2024 по 08.10.2024, з 09.10.2024 по 10.10.2024, з 30.10.2024 по 26.11.2024, з 27.11.2024 по 29.01.2025, з 30.01.2025 по 29.02.2025, з 27.03.2025 по 19.04.2025 у розмірі по 100 000,00 грн. пропорційно із розрахунку на місяць. Оскільки додаткова винагорода повинна виплачуватись в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату, тому про порушення свого права позивач мав би дізнатися починаючи з березня 2024 року та надалі - щомісячно, по факту отримання грошового забезпечення за кожен місяць несення служби.
Однак, позивач з позовною заявою звернувся до суду через підсистему "Електронний суд" лише 03.06.2025, тобто з пропуском встановленого строку звернення до адміністративного суду щодо вимог, які стосуються періодів з 07.02.2024 по 15.02.2024, з 29.09.2024 по 08.10.2024, з 09.10.2024 по 10.10.2024, з 30.10.2024 по 26.11.2024, з 27.11.2024 по 29.01.2025, з 30.01.2025 по 29.02.2025.
Згідно із частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Разом з тим, позивач не подав до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням поважності причин такого пропуску.
Відповідно до вимог частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Враховуючи викладене, з метою усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати до суду:
- докази на підтвердження обставин викладених в позовній заяві, а саме надати довідку про розмір грошового забезпечення позивача за спірний період, з відображенням усіх складових нарахованих на виплачених позивачу сум основних та додаткових видів грошового забезпечення, тощо а б о клопотання про витребування доказів, з обгрунтуванням причин неможливості самостійно надати такі докази;
- заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовними вимогами, які стосуються періодів з 07.02.2024 по 15.02.2024, з 29.09.2024 по 08.10.2024, з 09.10.2024 по 10.10.2024, з 30.10.2024 по 26.11.2024, з 27.11.2024 по 29.01.2025, з 30.01.2025 по 29.02.2025, у якій зазначити поважні причини пропуску такого строку та надати докази поважності причин пропуску такого строку;
- докази направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, позовна заява буде повернута позивачу.
Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кунець