Справа № 400/2876/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 р. № 400/2876/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., при секретарі судового засідання Друца Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54005,
до відповідачаОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
простягнення податкового боргу в сумі 41778,76 грн і зустрічний позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

За участю:

представниць позивача Грищенко Валентини Миколаївни

представниць відповідача Дістрянової Марини Олегівни і Матерборчук Юлії Володимирівни

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС в Миколаївській області (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення з відповідача в рахунок погашення податкового боргу у сумі 41778,76 грн, а саме з:

земельного податку з фізичних осіб (18010700) у сумі 254,43 грн на користь місцевого бюджету Миколаївської ТГ;

земельного податку з фізичних осіб (18010700) у сумі 69,29 грн на користь місцевого бюджету Радсадівської ТГ;

податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (18010300) у сумі 41455,04 грн на користь місцевого бюджету Веснянської ОТГ.

Позов обґрунтовано позивачем тим, що у відповідача виник податковий борг на підставі податкових повідомлень-рішень (далі ППР) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022-2024 роки у розмірі 41455,04 грн, а також із земельного податку за 2024 рік в розмірі 323,72 гривні. Зазначений податковий борг всупереч вимогам чинного законодавства відповідач не сплатив.

У відзиві на позовну заяву від 28.04.2025 представниця відповідача заперечила проти позову і просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Відзив умотивовано тим, що податкова вимога від 07.05.2018 № 28393-17, на яку посилається позивач як на підставу винесення податкових повідомлень-рішень стосується виключно таких видів податків і зборів як: орендна плата (код 18010900) та земельний податок (код 18010700). До нарахування чи несплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за кодом 18010300, вказана податкова вимога не має жодного відношення. ППР, на які посилається позивач, містять зобов`язання виключно з орендної плати з фізичних осіб (код 18010900), не мають відношення та не містять будь-якої інформації щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості, що обліковується за кодом 18010300. Окрім того, позивач не надав належних доказів про направлення та вручення ППР від 04.07.2023. Копії ППР від 21.09.2024 взагалі не долучені до матеріалів позову, відповідно не долучене і документальне підтвердження надсилання чи вручення відповідачу. Жодних доказів, переліку об`єктів нежитлової нерухомості на території Веснянської ТГ Миколаївської області та їх місцезнаходження, які б перебували у власності чи користуванні відповідача в період 2022-2025 років у позовній заяві позивач не зазначив. Водночас у позовній заяві позивач вказав на те, що пеню з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код 18010300) в розмірі 3951,60 грн нараховано нібито з огляду на декларацію відповідача від 09.02.2012 № 1233. Проте, ця декларація подана виключно зі сплати орендної плати за земельну ділянку, та не містить жодних відомостей про нарахування чи сплату відповідачем податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за кодом бюджетної класифікації 18010300. Представниця відповідача наголосила на тому, що земельну ділянку на території теперішньої Веснянської ТГ відповідач не використовував і діяльність не вів з 2010 року, підприємницьку діяльність офіційно припинив з 2016 року, а з квітня 2023 року в судовому порядку розірвано договір оренди земельної ділянки від 01.02.2005, внаслідок чого земельна ділянка розташована на території Веснянської ТГ повернена в державну власність.

У відповіді на відзив від 05.05.2025 позивач підтримав свої позовні вимоги, додатково зазначивши, що відповідач користувався земельними ділянками, які розташовані на території Веснянської сільської територіальної громади відповідно до договору оренди від 01.02.2005, який був розірваний лише 19.04.2023 на підставі рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19.04.2023 у справі № 945/1045/20. Тобто на дату прийняття відповідних ППР за 2022 і 2023 роки відповідач юридично залишався користувачем земельної ділянки. Позивач закцентував увагу на тому, що відповідно до ПК України податкова вимога повинна бути надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням, що й було виконано контролюючим органом.

У запереченнях (на відповідь на відзив) від 10.05.2025 представниця позивача вказала на те, що, по-перше, ППР за 2023 рік контролюючий орган прийняв 04.07.2023, тобто вже після набрання законної сили рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19.04.2023 у справі № 945/1045/20. По-друге, податкові зобов`язання за ППР від 04.07.2023 за 2023 рік, від 30.12.2022 за 2022 рік, від 21.09.2024 за 2024 рік, на які посилається позивач у своєму позові, винесені з приводу орендної плати з фізичних осіб (код 18010900), яка не є предметом стягнення за даним позовом.

29.04.2025 до Миколаївського окружного адміністративного суду від представниці відповідача надійшов зустрічний позов від 28.04.2025, в якому вона просила суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС в Миколаївській області, складені по відношенню до ОСОБА_1 :

від 04.07.2023 з орендної плати за період 2023 року в сумі 3705,03 грн (Веснянська ТГ);

від 04.07.2023 з орендної плати за період 2023 року в сумі 8587,15 грн (Веснянська ТГ);

від 30.12.2022 з орендної плати за період 2022 року в сумі 3705,03 грн (Веснянська ТГ);

від 30.12.2022 з орендної плати за період 2022 року в сумі 8587,15 грн (Веснянська ТГ);

від 21.09.2024 з орендної плати за період 2024 року в сумі 3893,99 грн (Веснянська ТГ);

від 21.09.2024 з орендної плати за період 2024 року в сумі 9025,09 грн (Веснянська ТГ);

пені в розмірі 3951,60 грн згідно з декларацією № 1233 від 09.02.2012 (Веснянська ТГ);

від 03.04.2024 по земельному податку за період 2024 року в сумі 254,43 грн (Миколаївська ТГ);

від 08.05.2024 по земельному податку за період 2024 року в сумі 69,29 грн (Радсадівська ТГ).

Зустрічний аргументовано тим, що з 2010 року остаточно перестали наповнюватись водою ставки для риборозведення, що були розташовані на території земельної ділянки Веснянської ТГ, яка перебувала в користуванні відповідача згідно з договором оренди від 01.02.2005, через що здійснювати підприємницьку діяльність з риборозведення стало неможливо. Відповідну земельну ділянку відповідач не використовував і діяльність не вів з 2010 року, підприємницьку діяльність офіційно припинив з 2016 року, а з квітня 2023 року в судовому порядку розірвано договір оренди земельної ділянки від 01.02.2005, внаслідок чого земельна ділянка розташована на території Веснянської ТГ повернена в державну власність. Відтак нарахування будь-яких зобов`язань чи пені ОСОБА_1 за користування земельною ділянкою площею 22,82 га, розташованої в межах Веснянської ТГ за період 2022, 2023, 2024, 2025 років є прямим і грубим порушенням його прав та законних інтересів. Що стосується ППР по земельному податку за період 2024 року, то відповідачу не відомо, за які саме земельні ділянки на території Радсадівської ТГ та Миколаївської ТГ податковим органом нараховані відповідні податкові зобов`язання.

У відзиві на позовну заяву від 16.05.2025 позивач заперечив проти зустрічного позову і просив у його задоволенні відмовити в повному обсязі. Відзив обґрунтовано тим, що ППР з орендної плати за 2022-2024 роки сформовано на підставі договору оренди від 01.02.2005 (зареєстрованому в державному реєстрі земель від 01.02.2005 за № 27) між орендодавцем Миколаївська райдержадміністрація в особі голови райдержадміністрації Карпенка Миколи Дмитровича та орендарем ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки для підприємницької діяльності, яка знаходиться на території Кривобалківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (тепер. Веснянська сільська рада) загальною площею 22,82 га строком на 25 років. Що стосується ППР по земельному податку, то вони сформовані відповідно до відомостей з баз даних позивача, згідно з якими за відповідачем обліковуються земельні ділянки:

площею 0,23 га, за адресою: АДРЕСА_2 ;

площею 0,06 га, за адресою: АДРЕСА_3 .

У відповіді на відзив за зустрічним позовом від 21.05.2025 представниця позивача закцентувала увагу на тому, що податковому органу відомо, що з лютого 2016 року відповідач не веде підприємницької діяльності, тобто не використовує фактично зазначену в договорі земельну ділянку площею 22,82 га, яка була надана в оренду для ведення підприємницької діяльності (риборозведення). А рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19.04.2023 вищевказаний договір оренди земельної ділянки взагалі було розірвано та повернено її в розпорядження держави. Таким чином, з дати припинення підприємницької діяльності відповідача, а тим більше з моменту набрання рішенням суду законної сили 22.05.2023 податковий орган не мав законних прав і підстав для нарахування та винесення будь-яких вимог чи податкових повідомлень-рішень з орендної плати за вказану земельну ділянку відповідачу. Відповідач також проти ППР по земельному податку за 2024 рік з підстав, викладених у зустрічному позові, а саме: він не отримував їх жодним з можливих способів, передбачених чинним податковим законодавством. Доказів про їх направлення і отримання відповідачем податковий орган не надав.

Позивач правом на подання заперечень за зустрічним позовом не скористався.

27.03.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

29.04.2025 до Миколаївського окружного адміністративного суду від представниці відповідача надійшов зустрічний позов від 28.04.2025, в якому вона заявила клопотання про поновлення строку звернення із зустрічним позовом і про звільнення його від сплати судового збору.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.05.2025 поновлено відповідачу строк звернення до адміністративного суду, звільнено його від сплати судового збору за подання зустрічного позову, прийнято зустрічний позов, об`єднано первісний і зустрічний позов в одне провадження, перейдено до розгляду справи № 400/2876/25 за правилами загального позовного провадження, а також призначено підготовче засідання на 27.05.2025.

16.05.2025 позивач подав до суду клопотання про залишення зустрічного позову без розгляду, у задоволені якого ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 відмовлено (протокол судового засідання в режимі відеоконференції від 27.05.2025 № 4592380).

27.05.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про витребування доказів у відповідача, який у встановлений судом строк надав витребуванні докази.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 10.06.2025 (протокол судового засідання в режимі конференції від 03.06.2025 № 4629350).

10.06.2025 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого засідання та на підставі письмової згоди усіх учасників справи та про її розгляд по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання (протокол судового засідання в режимі відеоконференції від 10.06.2025 № 4665759).

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

09.02.2012 відповідач подав контролюючому органу податкову декларацію за 2012 рік на суму орендної плати за землі державної або комунальної власності 4797,78 грн за рік щодо земельної ділянки площею 22,82 гектара.

Згідно з розрахунком пені позивач нарахував відповідачу за період з 29.09.2012 по 24.02.2025 пеню в розмірі 3951,60 грн за визначеними у вищенаведеній податковій декларації від 09.02.2012 № 1233.

24.07.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд ухвалив рішення в адміністративній справі № 400/15252/23 про стягнення з відповідача на користь держави податкового боргу у сумі 15844,25 грн, зокрема 3309,99 грн нарахованої пені.

Відповідно до розрахунку пені, що був доданий до позовної заяви в адміністративній справі № 400/15252/23, відповідачу було нараховано, зокрема, 185,26 грн пені за період з 29.09.2012 по 21.06.2017 на підставі декларації від 09.02.2012 № 1233.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на праві власності відповідача перебуває з 11.05.1982 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно з даними інтегрованої картки платника «Податковий борг» у 2024 році відповідачу належать земельні ділянки, зокрема:

площею 0,23 га за адресою: АДРЕСА_2 ;

площею 0,06 га за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач уклав з Миколаївською районною державною адміністрацією договори оренди землі:

від 01.02.2005 земельної ділянки загальною площею 22,82 га, строк дії договору 25 років, розмір орендної плати 3188,00 грн за рік з урахуванням індексів інфляції (зареєстрований 01.02.2005 за № 27);

від 20.06.2005 земельної ділянки загальною площею 7,50 га, строк дії договору 25 років, розмір орендної плати 1375,50 грн за рік з урахуванням індексів інфляції (зареєстрований 20.06.2005 за № 85).

Листом від 23.08.2013 № 473/9-02/23 Миколаївська районна державна адміністрація запропонувала відповідачу розглянути питання щодо розірвання за взаємною згодою договір оренди землі.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19.04.2023 у справі № 945/1045/20, яке набрало законної сили 22.05.2023, достроково розірвано укладений 01.02.2005 між Миколаївською районною державною адміністрацією та відповідачем договір оренди земельної ділянки загальною площею 22,82 га в межах території Кривобалківської сільської ради Миколаївського району, зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр Державного Земельного Кадастру» 01.02.2005 про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 27.

У листі Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 24.01.2025 № 164-09.04-25 зазначено, що з відповідачем наявний договір оренди від 20.06.2005 б/н про оренду земельної ділянки загальною площею 7,5 га, зареєстрований 30.06.2005 за № 85.

Позивач прийняв ППР щодо визначення відповідачу грошових зобов`язань:

1) з орендної плати з фізичних осіб за 2022 рік від 30.12.2022 № 32511-2411-1423-UA0055210 (форма «Ф») на суму 3705,03 грн та від 30.12.2022 № 32510-2411-1423-UA0055210 (форма «Ф») рік на суму 8587,15 грн, які відповідач отримав 23.02.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ф. 119) № 155;

2) з орендної плати з фізичних осіб за 2023 рік від 04.07.2023 № -1423-UA0055210 (форма «Ф») на суму 3705,03 грн та від 04.07.2023 № -1423- UA0055210 (форма «Ф») на суму 8587,15 грн, які відповідач не отримав у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що підтверджується довідкою про причини повернення / досилання (ф. 20) від 09.11.2023 до поштового відправлення № 398;

3) з орендної плати з фізичних осіб за 2024 рік від 21.09.2024 № 8-1423- UA0055210 (форма «Ф») на суму 3893,99 грн і від 21.09.2024 № 8-1423-UA0055210 (форма «Ф») за 2024 рік на суму 9025,09 грн, які відповідач отримав 11.10.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ф. 119) № 278;

4) із земельного податку з фізичних осіб за 2024 рік:

від 03.04.2024 № -1403-UA0071713 (форма «Ф») на суму на суму 254,43 грн, яку відповідач отримав 11.10.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ф. 119) № 278;

від 08.05.2024 № 3-1423-UA0080246 (форма «Ф») на суму 69,29 грн, яку відповідач отримав 03.07.2024, що підтверджується його особистим підписом на корінці вказаного ППР.

Позивач виставив відповідачу податкову вимогу від 07.05.2018 № 28393-17 (форма «Ф») на суму 10883,29 грн, яка була надіслана на поштову адресу відповідача, але неотримана ним у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання, що підтверджується довідкою про причини повернення / досилання (ф. 20) від 09.06.2018 до поштового відправлення № 467.

Зазначену податкову вимогу відповідач в адміністративному або судовому порядку не оскаржив.

Загальний розмір податкового боргу відповідача на день звернення позивача до суду становив 41778,76 грн, що підтверджується розрахунком податкової заборгованості станом на 10.03.2025 та витягами з інтегрованої картки платника.

З метою стягнення з відповідача відповідного податкового боргу позивач звернувся до суду з цим позовом.

Натомість відповідач подав до суду зустрічний позов про визнання протиправними і скасування вищенаведених ППР.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 4 ПК України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Отже, законодавець розмежовує поняття «земельний податок» та «орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності» залежно від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20.

Відповідно до абзацу першого пункту 286.5 статті 286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Пунктом 286.1 статті 286 ПК України встановлено, що підставою для нарахування земельного податку є:

а) дані державного земельного кадастру;

б) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

в) дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю);

г) дані сертифікатів на право на земельні частки (паї);

ґ) рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв);

д) дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї);

е) дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Таким чином, розрахунок сум плати за землю здійснюється контролюючим органом на підставі встановлених пунктом 286.1 статті 286 ПК даних, який направляє такий розрахунок разом із ППР про сплату суми податку платнику податку.

Як слідує з матеріалів справи і представниця позивача підтвердила у судовому засіданні 03.06.2025, позивач нарахував відповідачу як фізичній особі земельний податок з 2024 рік, а саме:

від 03.04.2024 № -1403-UA0071713 (форма «Ф») на суму на суму 254,43 грн щодо земельної ділянки площею 0,06 га за адресою: АДРЕСА_3 ;

від 08.05.2024 № 3-1423-UA0080246 (форма «Ф») на суму 69,29 грн щодо земельної ділянки площею 0,23 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У заяві від 30.05.2025 позивач зазначив, що нарахування земельного податку на земельні ділянки, на підставі яких було прийнято ППР від 03.04.2024 № -1403-UA0071713 (форма «Ф») і від 08.05.2024 № 3-1423-UA0080246 (форма «Ф») здійснювалось відповідно до інформації наявності в Інтегрованій картці платника податків «Податковий блок», тобто на підставі інформації, що міститься в базах Державної податкової служби України.

Однак, пункт 286.1 статті 286 ПК України не передбачає такої підстави для нарахування земельного податку, як «інформація, що міститься в базах Державної податкової служби України».

Відповідач надав суду Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 30.05.2025 № 429295683, згідно з яким у відповідача на праві власності перебуває житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 . Яка площа земельної ділянки під вказаним будинком, і на підставі якого права (власності, постійного користування, оренди тощо) не зазначено.

Таким чином, позивач не надав суду даних, які визначні пункт 286.1 статті 286 ПК України, і на підставі яких було прийнято ППР від 03.04.2024 № -1403-UA0071713 (форма «Ф») і від 08.05.2024 № 3-1423-UA0080246 (форма «Ф»).

Згідно з абзацами першим і другим частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що ППР від 03.04.2024 № -1403-UA0071713 (форма «Ф») і від 08.05.2024 № 3-1423-UA0080246 (форма «Ф») є протиправними і підлягають скасуванню, оскільки у них визначені податкові зобов`язання відповідача із земельного податку, які нараховані з непередбачених пунктом 286.1 статті 286 ПК України підстав.

Що стосується визначення контролюючим органом грошових зобов`язань з орендної плати за 2022 і 2023 роки, то суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» орендна плата це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону (частина п`ята статті 6 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Абзацом другим частини першої статті 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Згідно з абзацом сьомим частини другої статті 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом також і орендну плату за водний об`єкт.

Таким чином, орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку не залежно від того, чи він фактично господарює на ній (використовує її).

Тому суд відхилив як необґрунтовані твердження відповідача про те, що у нього відсутній обов`язок зі платити орендної плати за договорами оренди землі від 01.02.2005 і від 20.06.2005, укладені з Миколаївською районною державною адміністрацією, за 2022 і 2023 роки, оскільки в цей період він фактично не використовував відповідні земельні ділянки.

Водночас суд врахував, що листом від 23.08.2013 № 473/9-02/23 Миколаївська районна державна адміністрація запропонувала відповідачу розглянути питання щодо розірвання за взаємною згодою договір оренди землі.

Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що з 2013 року відповідач вчиняв хоч якість дії щодо дострокового припинення (розірвання) вищенаведених договорів оренди землі.

Поряд з цим, суд встановив, що Відповідач уклав з Миколаївською районною державною адміністрацією договори оренди землі:

від 01.02.2005 земельної ділянки загальною площею 22,82 га, строк дії договору 25 років, розмір орендної плати 3188,00 грн за рік з урахуванням індексів інфляції (зареєстрований 01.02.2005 за № 27);

від 20.06.2005 земельної ділянки загальною площею 7,50 га, строк дії договору 25 років, розмір орендної плати 1375,50 грн за рік з урахуванням індексів інфляції (зареєстрований 20.06.2005 за № 85).

У листі Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 24.01.2025 № 164-09.04-25 зазначено, що з відповідачем наявний договір оренди від 20.06.2005 б/н про оренду земельної ділянки загальною площею 7,5 га, зареєстрований 30.06.2005 за № 85.

Таким чином, відповідач правомірно прийняв ППР від 30.12.2022 № 32511-2411-1423-UA0055210 (форма «Ф»), від 04.07.2023 № -1423-UA0055210 (форма «Ф») і від 21.09.2024 № 8-1423- UA0055210 (форма «Ф») щодо визнання відповідачу грошових зобов`язань з орендної плати з фізичних осіб щодо земельної ділянки площею 7,5 гектара.

Натомість згідно з рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19.04.2023 у справі № 945/1045/20, яке набрало законної сили 22.05.2023, достроково розірвано укладений 01.02.2005 між Миколаївською районною державною адміністрацією та відповідачем договір оренди земельної ділянки загальною площею 22,82 га в межах території Кривобалківської сільської ради Миколаївського району, зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр Державного Земельного Кадастру» 01.02.2005 про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 27.

У листі Веснянська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області від 24.01.2025 № 164-09.04-25 нічого не зазначила про наявність укладеного з відповідачем договору оренди земельної ділянки загальною площею 22,82 га в межах території Кривобалківської (на сьогодні Веснянської) сільської ради Миколаївського району.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Отже, з дня набрання чинності рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19.04.2023 у справі № 945/1045/20, тобто з 22.05.2023, договір оренди землі від 01.02.2005 є розірваним.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів про вжитті Веснянською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області заходів щодо проведення державної реєстрації припинення права оренди на вказану земельну ділянку та / або вчинення відповідачем дій чи бездіяльності щодо перешкоджання поверненню земельної ділянки у державну власність в особі Веснянською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області.

У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини (ЄСПЛ) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з висновком ЄСПЛ державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67).

З огляду на вище викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач не повинен нести негативні для себе наслідки у зв`язку з тим, що після набрання законної сили рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19.04.2023 у справі № 945/1045/20 органи державної влади і органи місцевого самоврядування не вжили належні заходи щодо проведення державної реєстрації припинення права оренди на земельну ділянку та внесення відомостей про це у відповідні бази даних.

Отже, відповідач правомірно прийняв щодо визнання відповідачу грошових зобов`язань з орендної плати з фізичних осіб щодо земельної ділянки площею 22,82 гектара ППР від 30.12.2022 № 32510-2411-1423-UA0055210 (форма «Ф») з орендної плати з фізичних осіб за 2022 рік.

Натомість є протиправним і підлягає скасуванню ППР від 21.09.2024 № 8-1423-UA0055210 (форма «Ф») з орендної плати з фізичних осіб за 2024 рік.

Відповідно до пункту 10 Договору оренди землі від 01.02.2005 обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації землі.

За таких обставин, враховуючи наявні матеріали справи, суд позбавлений можливості самостійно обчислити розмір орендної плати за землю, яку відповідач зобов`язаний сплатити за період з 01.01.2023 по 21.05.2023.

Тому ППР від 04.07.2023 № -1423- UA0055210 (форма «Ф») з орендної плати з фізичних осіб за 2023 рік підлягає скасуванню в частині визначення грошових зобов`язань за період з 22.05.2023 по 31.12.2023.

Відповідно до абзацу другого пункту 42.5 статті 45 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

ППР від 30.12.2022 № 32511-2411-1423-UA0055210 (форма «Ф») та від 30.12.2022 № 32510-2411-1423-UA0055210 (форма «Ф») отримав 23.02.2024, а ППР від 21.09.2024 № 8-1423- UA0055210 (форма «Ф») 11.10.2024, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ф. 119) № 155 і № № 278 відповідно.

ППР від 04.07.2023 № -1423-UA0055210 (форма «Ф») і від 04.07.2023 № -1423- UA0055210 (форма «Ф»), які відповідач не отримав у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що підтверджується довідкою про причини повернення / досилання (ф. 20) від 09.11.2023 до поштового відправлення № 398.

Відтак усі вищезазначені ППР вважаються врученими відповідачу належним чином.

Відповідач не сплатив орендну плату за землю у строки встановлені абзацом першим пункту 287.5 статті 287 ПК України.

Крім цього, відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Згідно з абзацом третім пункту 129.4 статті 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Суд встановив, що за даними інтегрованої картки платника і розрахунку пені позивач нарахував відповідачу пеню з орендної плати з фізичних осіб на підставі Декларації від 09.02.2012 № 1233 за період за зобов`язаннями, які виникли у період з 29.09.2012 по 01.05.2013, на загальну суму 3951,60 гривні.

24.07.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд ухвалив рішення в адміністративній справі № 400/15252/23 про стягнення з відповідача на користь держави податкового боргу у сумі 15844,25 грн, зокрема 3309,99 грн нарахованої пені. Згідно з розрахунком пені, який наявний у матеріалах справи № 400/15252/23, вона нарахована відповідачу з орендної плати з фізичних осіб на підставі Декларації від 29.01.2011 № 609, а також Декларації від 09.02.2012 за період за зобов`язаннями, які виникли у період з 31.05.2012 по 29.09.2012.

Тобто у цій справі позивач просить стягнути з відповідача пеню за інший період, ніж той, що був предметом розгляду в адміністративній справі № 400/15252/23.

Таким чином, податкові зобов`язання відповідача з орендної плати з фізичних осіб визначені ППР від 30.12.2022 № 32511-2411-1423-UA0055210 (форма «Ф»), від 30.12.2022 № 32510-2411-1423-UA0055210 (форма «Ф»), від 04.07.2023 № -1423-UA0055210 (форма «Ф»), від 21.09.2024 № 8-1423- UA0055210 (форма «Ф») та з пені у розмірі 3951,60 грн вважаються узгодженими і є податковим боргом.

Однак, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на користь Веснянсько сільської територіальної громади податковий борг з податку на нерухоме майно у сумі 41455,04, а не з орендної плати за землю.

У підготовчому засіданні позивач не подав заяву про зміну предмета або підстави своїх позовів, збільшення або зменшення розміру позовних вимог.

Тому суд не врахував твердження представниці позивача, які вона зазначила у судовому засіданні 10.06.2025, про те, що позовна заява містить технічну помилку, а саме: у ній невірно зазначено податок, з якого у відповідача виник податковий борг (протокол судового засідання в режимі відеоконференції від 10.06.2025 № 4665759).

У матеріалах справи відсутні докази наявності у відповідача грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Враховуючи частину другу статті 77 КАС України, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 41455,04 грн задоволенню не підлягають.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов задоволення не підлягає, а зустрічний адміністративний позов підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 22, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення з ОСОБА_1 в рахунок погашення податкового боргу у сумі 41778,76 грн, а саме з: земельного податку з фізичних осіб (18010700) у сумі 254,43 грн на користь місцевого бюджету Миколаївської ТГ; земельного податку з фізичних осіб (18010700) у сумі 69,29 грн на користь місцевого бюджету Радсадівської ТГ; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (18010300) у сумі 41455,04 грн на користь місцевого бюджету Веснянської ОТГ відмовити повністю.

2. Зустрічний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001; ) задовольнити частково.

3. Визнати протиправним і скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області:

від 04.07.2023 № -1423-UA0055210 (форма «Ф») в частині визначення грошових зобов`язань за період з 22.05.2023 по 31.12.2023;

від 03.04.2024 № -1403-UA0071713 (форма «Ф»);

від 08.05.2024 № 3-1423-UA0080246 (форма «Ф»);

від 21.09.2024 № 8-1423-UA0055210 (форма «Ф»).

4. Відмовити у задоволені зустрічних позовних вимог про визнання протиправним і скасування податкових повідомлень рішень Головного управління ДПС у Миколаївській області:

від 30.12.2022 № 32511-2411-1423-UA0055210 (форма «Ф»);

від 30.12.2022 № 32510-2411-1423-UA0055210 (форма «Ф»);

від 04.07.2023 № -1423-UA0055210 (форма «Ф»);

від 04.07.2023 № -1423-UA0055210 (форма «Ф») в частині визначення грошових зобов`язань за період з 01.01.2023 по 21.05.2023;

від 21.09.2024 № 8-1423- UA0055210 (форма «Ф»).

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 10 червня 2025 року