Справа № 640/29715/21
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва перебувала адміністративна справа №640/29715/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому позивач просив:

визнати протиправною бездіяльність ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ в м. КИЄВІ, ідентифікаційний код в ; місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, у не здійснені зарахування періодів господарської діяльності як Фізичної особи підприємця та не здійснення перерахунку пенсії відповідно до зарахованих періодів, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

зобов`язати ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ в м. КИЄВІ, ідентифікаційний код в ; місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, зарахувати до страхового стажу періоди господарської діяльності як Фізичної особи підприємця, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 та здійснити перерахунок пенсії відповідно до зарахованих періодів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

15.12.2022 року набрав чинності Закон України №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 (далі - Закон № 2825-IX), за приписами ст. 1, 2 якого ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва та утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ (далі - Закон) наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок №399).

Пунктами 4-7 Порядку №399 визначено, що на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті ОАСК та передані до КОАС, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями. Матеріали щодо розгляду та вирішення окремих процесуальних питань у межах нерозглянутих судових справ підлягають передачі до судів, визначених у результаті автоматизованого розподілу судових справ між судами, проведеного відповідно до правил, установлених цим Порядком. Судові справи, вказані у переліку, які підлягають передачі судам, мають бути зареєстровані в базі даних. Перелік складається відповідальною особою протягом семи робочих днів після опублікування цього Порядку за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку, та формується в електронній формі із застосуванням КЕП.

На виконання положень Закону № 2825-IX та відповідно до Порядку № 399, матеріали адміністративної справи №640/29715/21 передано на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду, справа №640/29715/21 передана судді Радчуку А.А.

Згідно даних автоматизованої документообігу Діловодство спеціалізованого суду, судове рішення по суті в адміністративній справі №640/29715/21 не ухвалено.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 року прийнято до провадження справу №640/29715/21 та розпочато розгляд спочатку зі стадії відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Позов обґрунтований тим, що у період з 09.08.1996 по 20.11.2012 позивачка здійснювала підприємницьку діяльність, як фізична особа-підприємець та має страховий стаж 33 роки та 11 місяців. У зв`язку з викладеним позивачка звернулась до відповідача із заявою, в якій просила зарахувати до страхового стажу періоди господарської діяльності як фізичної особи-підприємця та здійснити перерахунок пенсії. Проте, відповідач у відповідь на заяву в листі від 16.09.2021 року № 2600-0305-8/148192 повідомив, що відпрацювати заяву немає можливості, оскільки в заяві не зазначено, який саме перерахунок необхідно зробити.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування періодів господарської діяльності як фізичної особи-підприємця та нездійснення перерахунку пенсії відповідно до зарахованих періодів, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

У своїх доводах позивачка посилалась на те, що відповідно до п. 4 постанови КМУ №637, періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

З наведених підстав позивачка наполягає на зарахуванні до трудового стажу періоду з 01.01.1998 по 31.12.2003 на підставі реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, а також періоду з 01.01.2004 по 20.11.2012 на підставі сплати страхових внесків (єдиного внеску), з огляду на що здійснити перерахунок пенсії відповідно до зарахованих періодів.

У матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, а також відповідь на відзив.

Відповідач проти задоволення позову заперечує. Зазначає, що позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні з 04.07.2005 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивачка звернулась до Управління із заявою, надісланою поштою 03.09.2021 № 38521/8. Станом на дату звернення загальний страховий стаж складає 29 років 2 місяця 4 дні. Листом Управління від 16.09.2021 № 2600-0305-8/148192, позивачці повідомлено, що здійснити перерахунок по наданій заяві немає підстав, оскільки згідно п. 4.2. п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 (із змінами), в заяві не зазначено, який саме перерахунок необхідно здійснити.

З огляду на вищевикладене, відповідач стверджує, що не відмовляв позивачці у перерахунку пенсії.

У відповіді на відзив позивачка зазначила, що письмо зверталась до відповідача із заявою, де просила здійснити перерахунок пенсії з врахуванням періодів господарської діяльності, як фізичної особи-підприємця, тобто зазначено який перерахунок пенсії та у зв`язку з чим такий перерахунок має бути здійснено.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 04.07.2005 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Після призначення пенсії продовжила працювати.

Згідно Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №188133, 13.08.1996 року була проведена державна реєстрація ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця.

Згідно Повідомлення від 20.11.2012 року, 20.11.2012 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесено запис № 4012893 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця.

Позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 20.08.2021 року, реєстраційний номер вхідної кореспонденції №39150/8 від 09.09.2021 року, у якій просила:

Зарахувати до страхового стажу, ОСОБА_1 , періоди господарської діяльності як Фізичної особи підприємця;

Здійснити перерахунок пенсії, ОСОБА_1 із зарахуванням до стажу періодів господарської діяльності як Фізичної особи підприємця.

Разом із заявою подано копії паспорту, довідки про присвоєння РНОКПП, розрахунку пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.09.2021 року вих. № 2600-0305-8/148192 надано відповідь, у якій повідомлено, що відпрацювати надану заяву немає можливості, оскільки згідно п. 4.2. п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (із змінами від 16.12.2020 № 25-1), в заяві не зазначено, який саме перерахунок необхідно здійснити. Після подання нової заяви із зазначенням виду перерахунку буде розглянута можливість проведення перерахунку пенсії.

Також листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 08.10.2021 року вих. №2600-0305-8/160887 позивачці надано відповідь, у якій повідомлено, що Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (із змінами від 16.12.2020 №25- 1), передбачена заява встановленого зразка про перерахунок пенсії, що подасться пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, як одержувача пенсії або через WEB-портал електронних послуг із заявою на перерахунок пенсії. Оскільки подана заява надана не встановленого зразка, то для її розгляду відсутні підстави.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування періодів господарської діяльності як фізичної особи-підприємця та нездійснення перерахунку пенсії відповідно до зарахованих періодів, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року №1058-IV (надалі також Закон №1058).

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків (ч. 2).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4).

Згідно підпункту 1 пункту 3-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Аналогічно положення містить пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 р. N 637, де передбачено, що періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р. зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Щодо періоду після 31 грудня 2017 р.

01 січня 2017 року набув чинності Закон України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (далі - Закон № 1774-VIII), яким було внесено зміни, зокрема, до пунктів 2-3 частини першої статті 7 Закону № 2464-VІ щодо нарахування єдиного внеску його платниками.

Так, відповідно до абзаців першого та другого пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VІ (у редакції Закону № 1774-VIII зі змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій) єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону № 2464-VІ (у редакції Закону № 1774-VIII) єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Пунктом 5 ч.1 ст.1 Закону № 2464-VI визначено, що мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Згідно ч.5 ст.8 Закону № 2464-VI єдиний внесок для всіх платників єдиного внеску (крім пільгових категорій) встановлено у розмірі 22 відсотки до визначеної бази нарахування єдиного внеску.

Таким чином, у зв`язку із внесеними до Закону № 2464-VІ змінами щодо нарахування єдиного внеску його платниками, у фізичних осіб - підприємців з 01 січня 2017 року виник обов`язок щодо нарахування та сплати єдиного внеску незалежно від того, чи отримували вони дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу.

Згідно підпункту 2 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) (далі Порядок №22-1), період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

Тобто, період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою податкового обліку до 01.01.2004 р. підтверджується спеціальним торговельним патентом або свідоцтвом про сплату єдиного податку.

Після 01.01.2004 р. стаж зараховується за даними персоніфікованого обліку виходячи із сплачених внесків.

Як встановлено судом, згідно Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №188133, 13.08.1996 року була проведена державна реєстрація ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця.

Згідно Повідомлення від 20.11.2012 року, 20.11.2012 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесено запис № 4012893 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця.

Отже, період здійснення підприємницької діяльності з 13.08.1996 по 30.06.2000 підлягає зарахуванню на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №188133.

Згідно довідки форма ОК-5, наявна інформація про сплату страхових внесків ОСОБА_1 за себе, як фізичної особи-підприємця, а саме:

Звітний рік: 2000 рік сплата страхових внесків за січень-квітень, липень 2000 року. Тобто, за повних 5 місяців;

Звітний рік: 2001 рік сплата страхових внесків за лютий-квітень 2001 року. Тобто, за повних 3 місяці;

Звітний рік: 2002 рік відсутня сплата страхових внесків самостійно за себе;

Звітний рік: 2006 рік відсутня сплата страхових внесків самостійно за себе;

Звітний рік: 2007 рік відсутня сплата страхових внесків самостійно за себе;

Звітний рік: 2008 рік відсутня сплата страхових внесків самостійно за себе;

Звітний рік: 2009 рік відсутня сплата страхових внесків самостійно за себе;

Звітний рік: 2010 рік відсутня сплата страхових внесків самостійно за себе;

Звітний рік: 2011 рік відсутня сплата страхових внесків самостійно за себе;

Звітний рік: 2012 рік відсутня сплата страхових внесків самостійно за себе;

Звітний рік: 2019 рік відсутня сплата страхових внесків самостійно за себе;

Звітний рік: 2020 рік відсутня сплата страхових внесків самостійно за себе.

Враховуючи, що згідно підпункту 1 пункту 3-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску), то з огляду на вищевикладене, позивачка має право на зарахування до страхового стажу періоду здійснення підприємницької діяльності липень 2000 року, лютий-квітень 2001 року.

Доказів щодо сплати страхових внесків (єдиного внеску) за здійснення підприємницької діяльності в інші періоди до суду не надано.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів здійснення підприємницької діяльності з 13.08.1996 по 30.06.2000 рр., а також липень 2000 року, лютий-квітень 2001 року.

Суд відхиляє посилання відповідача у відзиві та листі від 16.09.2021 року вих. № 2600-0305-8/148192 на те, що відпрацювати надану заяву немає можливості, оскільки згідно п. 4.2. п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (із змінами від 16.12.2020 № 25-1), в заяві не зазначено, який саме перерахунок необхідно здійснити.

Відповідно до п. 4.2 розд. ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, при прийманні документів працівник сервісного центру:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Суд зазначає, що за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу для призначення пенсії.

Що стосується доводів, що в заяві не зазначено, який саме перерахунок необхідно здійснити, суд зазначає, що у заяві від 20.08.2021 року, реєстраційний номер вхідної кореспонденції №39150/8 від 09.09.2021 року, позивачка просила зарахувати до страхового стажу періоди господарської діяльності як фізичної особи-підприємця.

Враховуючи, що у матеріалах пенсійної справи позивачки, що надані самим відповідачем до суду, наявні копії Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 №188133 від 13.08.1996 року та Повідомлення від 20.11.2012 року, як і Довідка форми ОК-5, суд вважає, що у відповідача була можливість встановити період здійснення підприємницької діяльності.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не здійснення розгляду заяви ОСОБА_1 від 20.08.2021 року (вх. №39150/8 від 09.09.2021 року) про зарахування до страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності та перерахунок пенсії.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Повноваження щодо призначення/перерахунку пенсії відноситься до компетенції відповідача і суд не може підміняти цей орган або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Враховуючи, що до компетенції суду не належить призначення, переведення, розрахунок та виплата пенсії, а здійснюється лише контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань, суд вважає доцільним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.08.2021 року (вх. №39150/8 від 09.09.2021 року) про зарахування до страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності та перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду про наявність підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів здійснення підприємницької діяльності з 13.08.1996 по 30.06.2000 рр., а також липень 2000 року, лютий-квітень 2001 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить задовольнити частково з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат здійснюється на користь позивача у розмірі 908,00 грн., де 908,00 грн. - ставка судового збору за звернення до суду із цим позовом.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не здійснення розгляду заяви ОСОБА_1 від 20.08.2021 року (вх. №39150/8 від 09.09.2021 року) про зарахування до страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності та перерахунок пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.08.2021 року (вх. №39150/8 від 09.09.2021 року) про зарахування до страхового стажу періодів здійснення підприємницької діяльності та перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду про наявність підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів здійснення підприємницької діяльності з 13.08.1996 по 30.06.2000 рр., а також липень 2000 року, лютий-квітень 2001 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку і строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України. Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

Суддя А.А. Радчук