Справа № 943/604/25
Суддя: Журибіда Б. М.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №943/604/25
Провадження № 2-а/943/22/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.

при секретарі Пирка В.М.

за участі представника позивача Добушовського О.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду місті Буськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 в особі представника, адвоката ДОБУШОВСЬКОГО Ореста Васильовича до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив :

Добушовський О.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Буського районного суду Львівської області із означеним позовом. Мотивує тим, що позивач 09 березня 2025 року, керуючи автомобілем марки Міцубісі Аутлендер, н/з НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції за ймовірне вчинення адміністративного порушення, порушення правил дорожнього руху. Зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення від 09 березня 2025 року, серія ЕНА N24227713 вказано, що «09 березня 2025 року в с. Соколівка на вулиці Бродівській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2.6. ПДР за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП». Та накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 грн. Постанову вважає незаконною, оскільки така винесена без повного з`ясування обставин справи. Крім того поліцейським не роз`яснено водію його права, не забезпечено право на захист, проігноровано пояснення водія на місці зупинки та винесено постанову про притягнення до адмінвідповідальності без долучення жодних доказів вчинення водієм інкримінованого правопорушення. Просить скасувати постанову, оскільки така винесена без з`ясування всіх обставин справи, з порушенням конституційних прав позивача, оскільки поліцейський не надав належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, стягнути з відповідача судовий збір, оскільки, будучи ветераном війни, звільнений від сплати такого.

Ухвалою судді від 08.04.2025 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - п`ятиденний строк для подання відповіді на відзив. Копії ухвал про відкриття спрощеного позовного провадження надіслано сторонам.

Ухвалою суду від 30.04.2025 року залучено до участі у справі співвідповідача, Головне управління Національної поліції у Львівській області.

Ухвалою суду від 14.05.2025 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та його представник, підтримали повністю позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просять такі задоволити, дане засідання проводити без застосування засобів звукозапису такого, про що подали письмову заяву.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне письмове клопотання останнього з проханням заміни неналежного відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на належного відповідача Головне управління Національної поліції у Львівській області, оскільки предметом справи є оспорювання постанови ЕНА 4227713 від 09.03.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності - орган Національної поліції, від імені якого діяв поліцейський відділення поліції №1 (м. Мостиська) Яворівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, сержант поліції Депа Денис Ігорович.

Представник відповідача Головне управління Національної поліції у Львівській області в судове засідання не з`явився, був судом належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності, відзив на позов, не подав.

Враховуючи клопотання сторони позивача, неявку відповідачів, на підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали даної справи, перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно положень п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно постанови серії ЕНА №4227713 від 09 березня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (п`ятсот десять гривень 00 копійок).

Відповідно до змісту постанови, 09 березня 2025 року в а Соколівка на вулиці Бродівській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Міцубіші д.н.з. НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2.6. ПДР за що передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП».

В графі «права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП роз`яснено» зазначено «від підпису відмовився». В графі «підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначено «від підпису відмовився».

Однак, як показав в судовому засіданні позивач, про дану постанову не знав, така складена у його відсутності, дізнався лише 27 березня 2025 року, під час ознайомлення в Буському районному суді Львівської області (суддя Шендрікова Г.О.) з матеріалами справи №943/475/25 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Додав, що завжди дотримується правил дорожнього руху.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Судом встановлено, що будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП відповідачем не надано, тверджень позивача не спростовано.

Приписами ст. 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

При цьому, згідно з положеннями ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у оскаржуваній постанові.

Згідно ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Виходячи зі ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд приходить до висновку, що в діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки під час розгляду справи в суді не доведено наявність протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, якою було б порушено ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто не доведено самого факту вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, оскільки суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваної у даній справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням ветерана серії НОМЕР_2 від 12.06.2015 року та має інвалідність другої групи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 від 25.09.2018 року, згідно Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, тому такий слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 20, 77, 243-246, 250, 255, 286, 297 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов задоволити повністю.

Скасувати постанову серія ЕНА № 4227713 від 09 березня 2025 року, винесену сержантом Відділення поліції №1 (м. Мостиська) Яворівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області Депа Денисом Ігоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області, адреса місцезнаходження м. Львів пл. Генерала Григоренка, 3, Львівської області, , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційні скарга на рішення, у відповідності до ч. 4 ст. 286 КУпАП, може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10 червня 2025 року.

Суддя Б. М. Журибіда