Справа № 120/335/25
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 червня 2025 р. Справа № 120/335/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (вул. Покровська, 5, м. Могилів-Подільський, Вінницька обл., 24000)

до: Мурованокуриловецької селищної ради (вул. Соборна, 45, с. Муровані Курилівці, Могилів-Подільський р-н, Вінницька обл., 23400)

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся Керівник Могилів-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (далі - позивач) позовною заявою до Мурованокуриловецької селищної ради (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів щодо виготовлення та затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду ботанічного заказника місцевого значення «Красне», внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру; зобов`язання відповідача відповідно до вимог чинного законодавства забезпечити проведення робіт з виготовлення та затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду ботанічного заказника місцевого значення «Красне», внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

В обґрунтування заявлених позовних вимог керівник Могилів-Подільської окружної прокуратури зазначає, що на території Мурованокуриловецької селищної ради знаходиться ботанічний заказник місцевого значення "Красне". Однак протягом тривалого часу селищна рада не вживає заходів щодо внесення до Державного земельного кадастру інформації про межі вказаного заказника, що, в свою чергу, унеможливлює його належне використання та зберігання, створює ризики використання території заказника не за цільовим призначенням. Наведена бездіяльність відповідача й стала підставою звернення керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до суду з даним позовом.

31.01.2025 за вх.№6435/25 до суду від відповідача надійшов відзив на позову заяву, в якому наведено заперечення проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію відповідач вказує, що відповідно до норм Земельного кодексу України, зокрема у редакції до 27.05.2021, землі за межами населених пунктів перебували у державній власності. Лише після набрання чинності відповідними змінами до земельного законодавства, ці землі, в тому числі територія заказника «Красне», перейшли у комунальну власність селищної ради. До цього часу повноваження щодо виготовлення документації із землеустрою та внесення відомостей до Державного земельного кадастру належали відповідним державним органам, зокрема Держгеокадастру. Відповідач зауважує, що ботанічний заказник місцевого значення «Красне» створено рішенням Вінницької обласної ради у 2016 році, з визначенням відповідних обов`язків для екологічних органів та користувача - Галайковецької сільської ради, правонаступником якої є Мурованокуриловецька селищна рада. Відповідач наголошує, що з метою реалізації зобов`язань у межах своєї компетенції, неодноразово вживав заходів організаційного характеру. Зокрема, у 2023 році було ухвалено місцеву програму охорони навколишнього природного середовища та окрему програму розробки проектної документації на земельні ділянки природоохоронного фонду. Обидві програми передбачали фінансування робіт із землеустрою, у тому числі для таких об`єктів як заказник «Красне». Разом з тим, через запровадження воєнного стану, фінансування таких робіт наразі суттєво обмежене. Попри це, відповідач вказує, що продовжує виконувати зобов`язання в межах можливого, а саме: 02.09.2024 за його ініціативою Управлінням розвитку територій та інфраструктури Вінницької обласної військової адміністрації затверджено нове положення про заказник «Красне», а також укладено оновлене охоронне зобов`язання, яким селищна рада підтвердила зобов`язання щодо охорони і збереження відповідної території. Відповідач також звертає увагу, що прокуратура не довела наявність негативних наслідків або шкоди від дій чи бездіяльності ради; відсутні докази, що територія заказника реально використовується не за призначенням або що існує загроза її знищення. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

07.02.2025 за вх.№8188/25 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає про те, що наведені відповідачем заходи не свідчать про належне виконання обов`язку щодо забезпечення режиму охорони та збереження ботанічного заказника місцевого значення «Красне», оскільки зі змісту вищевказаних програм та рішень, якими вони затверджені, не зрозуміло розроблення документації із землеустрою яких саме об`єктів природно-заповідного фонду ними передбачається. Крім того, позивач вказує, що відповідачем не надано доказів відсутності коштів для фінансування програм по розробленню земельної документації. Також згідно з приписом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області від 19.10.2021, відповідачеві необхідно було встановити в натурі межі об`єктів природно-заповідного фонду, зокрема ботанічного заказника місцевого значення «Красне», до 19.04.2022. Разом з тим, селищною радою не надано ні рішення про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою, ні договору на виконання землевпорядних робіт, ні рішення про затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду - ботанічного заказника місцевого значення «Красне», а також не надано інформацію про те, що відомості про межі об?єкта внесено до Державного земельного кадастру.

12.05.2025 за вх.№8931/25 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Рішенням 10 сесії 7 скликання Вінницької обласної ради №197 від 22.09.2016 «Про оголошення об?єктів природно-заповідного фонду місцевого значення - ботанічних заказників «Дошка», «Красне» та «Криничка»» до переліку об?єктів природного заповідного фонду місцевого значення області віднесено ботанічний заказник місцевого значення «Красне» орієнтовною площею 40 ra на території Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району без вилучення із користування.

Відповідно до Положення про ботанічний заказник місцевого значення «Красне», затвердженого наказом Департаменту екології та природніх ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації №890Д від 13.10.2016, заказник входить до складу природно-заповідного фонду України охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення й використання (п. 1.3 Положення).

Заказник загальною площею 40 га, розташований на околиці с. Галайківці Мурованокуриловецького району Вінницької області на території Галайковецької сільської ради (далі - користувач) (п. 1.2 Положення).

Територія, оголошена заказником, не вилучається із користування користувача, який здійснює на ній свою діяльність відповідно природоохоронного законодавства та цього Положення; несе відповідальність за належне її утримання і додержання встановленого режиму території (п. 1.4 Положення).

Межі заказника встановлюються в натурі, оформляються відповідними знаками та інформаційними матеріалами, наносяться на планово-картографічні матеріали територіальних органів Держземагентсва та землекористувача, відображаються у відповідних формах статистичної звітності з кількісного обліку земель (форма № 6-зем) та землевпорядній документації, обов?язково враховуються при реконструкції та розвитку прилеглих територій (п. 1.7 Положення).

Забезпечення режиму охорони території земельних ділянок у межах заказника здійснюється землекористувачем (п. 3.4 Положення).

12.10.2016 Департаментом екології та природніх ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації видано охоронне зобов`язання №08/16, відповідно до якого Галайковецька сільська рада дає зобов?язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження ботанічного заказника місцевого значення «Красне» площею 40 га, розташованого на території Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження території територіальних громад Вінницької області» до переліку територіальних громад Вінницької області входить а Мурованокуриловецька територіальна громада з адміністративним центром територіальної громади - смт Муровані Курилівці, до складу якої віднесена, зокрема, Галайковецька сільська рада Мурованокуриловецького району.

Відтак, Мурованокуриловецька селищна рада є правонаступником всіх прав та обов?язків Галайковецької сільської ради, в тому числі і обов?язку із забезпечення режиму охорони та збереження території заказника «Красне».

02.09.2024 Управлінням розвитку територій та інфраструктури Вінницької ОВА видано охоронне зобов`язання №365/24, відповідно до якого відповідач дає зобов?язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження ботанічного заказника місцевого значення «Красне» площею 40 га, розташованого на території Мурованокуриловецьккої селищної територіальної громади.

Надалі, 02.09.2024 наказом Управління розвитку територій та інфраструктури Вінницької ОВА №210 затверджено Положення про ботанічний заказник місцевого значення «Красне».

Відповідно до листа Мурованокуриловецької селищної ради від 25.10.2024 №02-13/3715, земельні ділянки, на яких розташований об?єкт природно-заповідного фонду - ботанічний заказник місцевого значення «Красне», перейшли в комунальну власність Мурованокуриловецької селищної ради відповідно до п. 24 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України з 27.05.2021.

Також селищна рада повідомила, що рішенням 35 сесії селищної ради 8 скликання від 17.03.2023 №2426 затверджено Програму охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання природних ресурсів Мурованокуриловецької селищної ради на 2023-2025 роки та рішенням 36 сесії селищної ради 8 скликання від 07.04.2023 №2481 затвердженого Програму розробки проектної документації на земельні ділянки комунальної власності Мурованокуриловецької селищної рали на 2023-2024 роки, якими передбачено розроблення документації із землеустрою для територій та об?єктів природно-заповідного фонду, разом з тим, фінансування даних програм на даний час обмежено.

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.6-9310/2-24 від 24.10.2024, документації із землеустрою з організації та встановлення меж території природно-заповідного фонду - ботанічного заказника місцевого значення «Красне» не виявлено. Відомості про межі території природно-заповідного фонду - ботанічного заказника місцевого значення «Красне», межі обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об?єктів згідно даних Державного земельного кадастру - відсутні.

Згідно із листом Управління розвитку територій та інфраструктури Вінницької обласної військової адміністрації №08-20/3412 від 21.10.2024 до Управління проект землеустрою щодо організації та встановлення меж ботанічного заказника місцевого значення «Красне» не надходив.

Таким чином, Могилів-Подільскою окружною прокуратурою в процесі своєї діяльності встановлено, що відповідачем з 2021 року не вжито заходів щодо виготовлення та затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду - ботанічного заказника місцевого значення «Красне», внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, що в свою чергу унеможливлює його належне використання та зберігання, існує ймовірність використання даної території не за цільовим призначенням.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Ч. 1 ст. 4 Закону України від 25.06.1991 № 1264-ХІІ "Про охорону навколишнього природного середовища" (далі Закон № 1264-ХІІ) передбачено, що природні ресурси України є власністю Українського народу.

Згідно зі ст. 5 Закону № 1264-ХІІ державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Особливій державній охороні підлягають території та об`єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об`єкти, визначені відповідно до законодавства України.

Пунктом "і" ч. 1 ст. 19 Закону № 1264-ХІІ передбачено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища в межах своєї компетенції приймають рішення про організацію територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Закону № 1264-ХІІ до складу природно-заповідного фонду України входять державні заповідники, природні національні парки, заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні та зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, заповідні урочища.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 2 Земельного кодексу України (далі ЗК України) суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно з пунктом "в" ч. 1 ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.

Пунктами "д", "к" ч. 1 ст. 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

За змістом ст. 43 ЗК України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва) (стаття 44 ЗК України).

Згідно з ч. 1 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 7 ст. 79-1 ЗК України винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Ч. 8 ст. 79 ЗК України передбачено, що у разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України № 2456-ХІІ від 16.06.1992"Про природно-заповідний фонд України" (далі Закон № 2456-ХІІ) межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Приписами ч. 3 ст. 26 Закону № 2456-ХІІ передбачено, що власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження

Відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону № 2456-ХІІ органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Згідно із ст. 1 Закону України № 858-IV від 22.05.2003 "Про землеустрій" (далі Закон № 858-IV) під проектом землеустрою розуміють сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; цільове призначення земельної ділянки використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Статтею 2 цього ж Закону передбачено, що землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

Відповідно до ст. 19 Закону № 858-IV до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності.

Згідно зі ст. 20 Закону № 858-IV землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).

Статтею 22 цього ж Закону передбачено, що підставою для здійснення землеустрою є рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, укладені договори між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення.

Згідно зі статтею 25 Закону № 858-IV одним із видів документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 858-IV замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Ст. 47 Закону № 858-IV передбачено, що проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою, зокрема: збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Таким чином, природоохоронне законодавство України передбачає ідентифікацію територій природно-заповідного фонду, в тому числі шляхом встановлення в натурі їх меж, для чого в обов`язковому порядку розробляються проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду. Органи місцевого самоврядування, зокрема сільські та селищні ради, в межах своїх повноважень несуть відповідальність за організацію охорони територій природно-заповідного фонду місцевого значення, у тому числі за ініціювання та здійснення землеустрою з метою встановлення меж таких територій у натурі (на місцевості). Законодавство України покладає на них обов`язок забезпечити розробку відповідної документації із землеустрою, внесення відомостей до Державного земельного кадастру, а також сприяти охороні і збереженню об`єктів природно-заповідного фонду. Наведене убезпечує від використання землі на території природно-заповідного фонду (в тому числі заказника) не за цільовим призначенням та запобігає її протиправному привласненню.

Відповідач не заперечує, що саме він зобов`язаний вчинити необхідні дії щодо забезпечення проведення робіт із організації і винесення меж територій об`єкта природно-заповідного фонду ботанічного заказника місцевого значення «Красне» винесення їх в натурі (на місцевості) та внесення інформації про межі об`єкта до Державного земельного кадастру.

Разом з тим відповідач не погоджується із твердженнями позивача про наявність бездіяльності у вчиненні вказаних дій.

Водночас суд критично оцінює посилання відповідача на відсутність повноважень до 2021 року, брак фінансування та вжиття окремих організаційних заходів, з огляду на наступне.

Перш за все, твердження про те, що землі за межами населених пунктів до середини 2021 року перебували у державній власності, жодним чином не звільняє селищну раду від обов`язку забезпечити охорону об`єкта природно-заповідного фонду, якщо саме вона є його землекористувачем.

Від часу створення ботанічного заказника місцевого значення «Красне» у 2016 році, на Галайковецьку сільську раду, а згодом на її правонаступника Мурованокуриловецьку селищну раду було покладено зобов`язання забезпечити охорону та збереження цієї території. Це включає не лише загальні заходи, а й конкретні дії з правового оформлення меж заказника шляхом виготовлення відповідної землевпорядної документації та внесення даних до Державного земельного кадастру.

При цьому варто наголосити, що органи місцевого самоврядування мають не лише повноваження, а й прямі обов`язки щодо організації землеустрою, зокрема на територіях природно-заповідного фонду.

Ухвалення програм у 2023 році не є доказом фактичного виконання обов`язків. Навпаки, відсутність будь-яких документів, що підтверджують виготовлення проекту землеустрою щодо заказника «Красне», укладення договору на виконання землевпорядних робіт або внесення меж до кадастру, свідчить про реальну бездіяльність у виконанні визначених функцій.

Додатково слід звернути увагу на те, що ще 19.10.2021 Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області видано припис, яким відповідача зобов`язано встановити в натурі межі об`єктів природно-заповідного фонду, зокрема заказника «Красне», до 19.04.2022.

Відповідачем не надано до суду жодного доказу, що прийняття ним рішення про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою; укладення договору із відповідною землевпорядною організацією; затвердження проект землеустрою щодо заказника; забезпечення внесення меж об`єкта до кадастру.

Така поведінка прямо свідчить про ігнорування законного припису контролюючого органу та невиконання базових обов`язків, що належать до компетенції місцевої ради.

Посилання ж на воєнний стан і бюджетні обмеження не можуть бути об`єктивною підставою для виправдання бездіяльності, оскільки: селищна рада сама визначала відповідні дії пріоритетними, заклавши їх у місцеві програми; виконання вимог щодо охорони природних територій має безумовний характер і не може відкладатися на невизначений строк; навіть у складних умовах закон зобов`язує вживати заходів у межах наявних ресурсів.

Також необґрунтованим є твердження відповідача про відсутність негативних наслідків або ризиків, адже законодавство не ставить обов`язок діяти у сфері охорони довкілля в залежність від вже заподіяної шкоди. Достатньо встановити, що передбачені законом дії не були вчинені, хоча були необхідними, можливими і перебували у межах компетенції органу влади.

З огляду на це, бездіяльність селищної ради має всі ознаки протиправності. Таким чином, доводи відповідача не спростовують факту його бездіяльності.

Відтак, з метою забезпечення дотримання режиму охорони та збереження об`єкта природно-заповідного фонду, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів щодо виготовлення та затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду ботанічного заказника місцевого значення «Красне», внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру та зобов`язати відповідача відповідно до вимог чинного законодавства забезпечити проведення робіт з виготовлення та затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду ботанічного заказника місцевого значення «Красне», внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

За наведених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки позивач є суб`єктом владних повноважень у відповідності до положень ч.2 ст. 139 КАС України судові витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись 2, 6, 53, 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Мурованокуриловецької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Мурованокуриловецької селищної ради щодо невжиття заходів щодо виготовлення та затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду ботанічного заказника місцевого значення «Красне», внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Зобов`язати Мурованокуриловецьку селищну раду відповідно до вимог чинного законодавства забезпечити проведення робіт з виготовлення та затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду ботанічного заказника місцевого значення «Красне», внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Могилів-Подільська окружна прокуратура (вул. Покровська, 5, м. Могилів-Подільський, Вінницька обл., 24000, )

Відповідач: Мурованокуриловецька селищна рада (вул. Соборна, 45, с. Муровані Курилівці, Могилів-Подільський р-н, Вінницька обл., 23400, 04325974)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 10.06.2025 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна