Справа № 643/7147/25
Суддя: Семенова Я. Ю.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/7147/25
Провадження № 2-а/643/118/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді Семенової Я.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

у с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з позовом, який у подальшому уточнив та просить скасувати постанову №01/3517 від 05 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесену ІНФОРМАЦІЯ_2 про накладення на нього, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначив, що 02 травня 2025 року черговим групи контролю ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 , керуючись статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення, було складено протокол №01/3409 про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП про те що, військовозобов`язаним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , нібито було порушено вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 1 та п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 20 та п. 21 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560). Посилався, що порушення вказаних норм було обгрунтовано тим, що йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 було сформовано та надіслано повістку №2793301 засобами поштового зв`язку як рекомендоване поштові відправлення №425 від 01 березня 2025 року з вимогою з`явитися 13 березня 2025 року о 14-00 годині для уточнення облікових даних. Зазначене поштове відправленні повернулося до ІНФОРМАЦІЯ_6 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а він, ОСОБА_1 , у визначений час до територіального центру комплектування та соціальної підтримки не з`явився. 05 травня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_5 в особі майора ОСОБА_3 , за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, ОСОБА_1 , було винесено постанову №01/3517 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень. Вважав, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з огляду на таке.

Зазначив, що повістка №2793301 надсилалася за адресою його зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , однак поштове відправлення повернулося до ІНФОРМАЦІЯ_6 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Зауважував, що це свідчить про те, що повістка не була вручена йому належним чином у передбачений законом спосіб, а отже, він не був поінформований про обов`язок з`явитися 13 березня 2025 року о 14-00 годині до територіального центру для уточнення облікових даних. Звертав увагу, що відповідні посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_6 не вжили всіх необхідних дій для забезпечення його належного оповіщення: не здійснили дзвінка на мобільний телефон, не направили повідомлення іншими доступними засобами комунікації, тобто, на думку позивача, не була забезпечена повна та належна перевірка обставин направлення повістки, що прямо свідчить про порушення порядку оповіщення. Крім того, посилався, що відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_7 від 10.01.2025, він пройшов військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується протоколом №271 від 18.12.2024. Зауважував, що це свідчить про те, що він не переховувався від виконання військового обов`язку, а проходив відповідні процедури в іншому районному ТЦК та СП. Зазначив, що у його діях відсутній як умисел, так і необережність, оскільки він не мав об`єктивної можливості знати про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 у визначений термін. З огляду на викладене, просив скасувати постанову №01/3517 від 05 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Аргументи учасників справи

03 червня 2025 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування обраної позиції зазначив, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Зазначив, що притягнення військовозобов`язаних до адміністративної відповідальності на підставі статті 210-1 КУпАП здійснюється у випадках неприбуття за викликом ІНФОРМАЦІЯ_8 у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) для взяття на військовий облік, визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або навчальні та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів. Військовозобов`язаний притягується до адміністративної відповідальності, якщо він не з`явився без поважних причин або не повідомив причину неприбуття на виклик районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, будучи належним чином повідомленим про дату, час, місце виклику, та за наявності у ІНФОРМАЦІЯ_8 підтверджуючих документів про отримання особою виклику. Зазначив, що громадянин не притягається до адміністративної відповідальності у разі не прибуття у строк, визначений у повістці, у разі наявності у нього поважних причин (стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію») та у разі повідомлення про такі поважні причини ІНФОРМАЦІЯ_8 у будь-який спосіб, з подальшим прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів та пред`явлення підтверджуючих документів. Посилався, що ОСОБА_1 була направлена повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_9 , з метою уточнення даних на 13.03.2025 на 14-00 годину за адресою: АДРЕСА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням №425 АТ «Укрпошта». Військовозобов`язаний за викликом не з`явився, у зв`язку з цим було створено електронне звернення 23.03.2025 №E1734731 до Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області про здійснення адміністративного затримання. 02.05.2025 о 12-28 годині громадянина було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_9 працівниками поліції, у зв`язку з неприбуттям за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6 у строк та місце, зазначені в повістці, на підставі чого, було складено протокол за ст. 210-1 КУпАП. 05.05.2025 стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову на підставі ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

До відзиву додані, витребувані ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 20 травня 2025 року копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (постанова №01/3517 від 05 травня 2025 року).

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи не надходило.

Рух справи

Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 12 травня 2025 року залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального центру надання соціальних послуг Салтівського району міста Харкова про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,та надав позивачу строк - 5 (п`ять) днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Салтівський районний суд міста Харкова ухвалою від 20 травня 2025 року відкрив провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, ухвалив розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Витребував від ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (постанова №01/3517 від 05 травня 2025 року).

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

02 травня 2025 року черговим групи контролю ІНФОРМАЦІЯ_9 майором ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення №01/3409 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не явився за повісткою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10-00 годині 05.05.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_9 , кабінет №29.

05 травня 2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 майором ОСОБА_3 винесено постанову №01/3517 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, під час дії воєнного стану в Україні, продовженого на підставі Указу Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024, затвердженого Законом України від 29 жовтня 2024 року №4024-ІХ та продовження проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України від 28 жовтня 2024 року №741/2024, затвердженого Законом України від 23 липня 2024 року №4025-X громадянин ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_11 не з`явився за повісткою №2793301 до ІНФОРМАЦІЯ_9 13.03.2025 о 14-00, надісланою засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням №425 від 01.03.2025, яке повернулось до ІНФОРМАЦІЯ_9 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та відповідно до п. 41 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560) вважається належним чином врученою. 23.03.2025 було сформовано електронне звернення №E1734731 у ЄДРПВР «Оберіг» від ІНФОРМАЦІЯ_6 до ХРУП №2 ГУ НПУ в Харківській області про розшук та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_12 для складання матеріалів щодо адміністративного правопорушення. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 1 та п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 20 та п. 21 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560).

Як убачається з копії рапорту інспектора роти №5 батальйону №4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Ольги Толстої, 02.05.2025 під час патрулювання Салтівського району екіпажем 5012, за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який за базами ІПНП знаходився в активному розшуку (ухилянт ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Громадянина було запрошено до ІНФОРМАЦІЯ_6 та передано черговому групи контролю майору ОСОБА_4 . Спец. засоби та фізична сила не застосовувалися. ЄО1688.

Згідно з довідкою №01/3408 від «02.05.2024» про доставлення (супроводження) громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, складеною стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_11 , останнього доставлено 02.05.2025 о 12-28 годині працівником поліції старшим лейтенантом ОСОБА_5 . Порушення ВО: Порушення ВО з 23.03.2025 по 22.03.2026 коментар: особу встановлено. Скасовано автоматично. Примітка: хронічні розлади нервової системи.

Як убачається зі змісту повістки №2793301 від 01.03.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_9 13.03.2025 о 14-00 годині для уточнення даних. Повістку скеровано листом з описом вкладення за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії послужної картки ОСОБА_1 *6*, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Згідно з довідкою районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №684 від 10.01.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 18.12.2024 пройшов військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_13 . ВЛК пройдено Протокол №271 від 18.12.2024 та направлено на погодження в ІНФОРМАЦІЯ_14 .

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як це унормовано положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст. 210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як це закріплено положеннями ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020, прийнятій у справі № 513/899/16-а.

Водночас, сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.04.2018, прийнятій у справі №338/1/17.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (у редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024№ 3633-ІХ) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави (ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

За порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, передбачена адміністративна відповідальність відповідно до частини 3 статті 210-1 КУпАП.

За змістом ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Як установлено судом зі змісту постанови №01/3517 від 05.05.2025, ОСОБА_1 інкриміновано неприбуття 13.03.2025 о 14-00 до ІНФОРМАЦІЯ_9 за викликом повісткою №2793301, чим ним було порушено вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 1 та п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 20 та п. 21 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560.

Водночас, із повістки №2793301 від 13.03.2025 убачається, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_9 «для уточнення даних», яких саме, не зазначено.

При цьому, виходячи з приписів пункту 21 Порядку № 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, зокрема, для уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки).

Відтак, положення приведеного пункту містять лише умови виклику «для уточнення персональних даних» та «для уточнення даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки)», у той час, як у оскаржуваній постанові взагалі не містяться посилання на мету явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а у повістці №2793301 від 13.03.2025 зазначено загальне формулювання «для уточнення даних».

Відтак висновок відповідача про порушення позивачем приписів пункту 21 Порядку № 560 є хибним.

Як убачається з повістки №2793301.ю позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_9 для уточнення даних, але протокол №01/3409 та постанова 01/3517 не містять взагалі формулювання мети виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Разом з цим, ані в повістці, ані у протоколі, ані в оскаржуваній постанові не конкретизовано, яких саме даних позивача недостатньо та що, як наслідок, зумовило необхідність його виклику до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

До того ж, за приписами примітки до статті 210 КУпАП слідує, що положення статей 210, 210-1 цього кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Таким чином, відповідальність, передбачена статтею 210-1 КУпАП не застосовується у разі можливості отримання даних особи шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначено Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року № 1951-VIII (далі по тексту Закон № 1951-VIII).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1951-VIII єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

За змістом частини першої статті 5 Закону № 1951-VIII Держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Відповідно до частин восьмої та дев`ятої статті 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону № 1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема: 7) місце проживання та місце перебування; 7-1) номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 8-1) відомості про сімейний стан особи та відомості про членів її сім`ї (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження) - виключно за згодою призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Як було встановлено судом, відповідачем не зазначено ані у протоколі, ані у постанові про адміністративне правопорушення, ані у повістці, які саме дані позивач не уточнив. При цьому, обставин, які підтверджують неможливість отримання відповідачем відомостей щодо персональних даних позивача у спосіб, установлений у примітці до ст. 210 КУпАП, відповідачем не надано.

Крім того, позивач посилався, що повістка не була вручена йому належним чином у передбачений законом спосіб, відтак він не був поінформований про обов`язок з`явитися 13 березня 2025 року о 14-00 годині до територіального центру для уточнення облікових даних. Звертав увагу, що відповідні посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_6 не вжили всіх необхідних дій для забезпечення його належного оповіщення: не здійснили дзвінка на мобільний телефон, не направили повідомлення іншими доступними засобами комунікації.

Як убачається зі змісту постанови №01/3517 від 05 травня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, під час дії воєнного стану в Україні, продовженого на підставі Указу Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024, затвердженого Законом України від 29 жовтня 2024 року №4024-ІХ та продовження проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України від 28 жовтня 2024 року №741/2024, затвердженого Законом України від 23 липня 2024 року №4025-X громадянин ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_11 не з`явився за повісткою №2793301 до ІНФОРМАЦІЯ_9 13.03.2025 о 14-00, надісланою засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням №425 від 01.03.2025, яке повернулось до ІНФОРМАЦІЯ_9 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та відповідно до п. 41 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560) вважається належним чином врученою.

З матеріалів справи судом встановлено, що в якості підтвердження належного інформування позивача про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідачем не надано жодного документа.

У розумінні пункту 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З аналізу наведених норм вбачається, що повернення поштового відправлення із відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання є належним доказом вручення повістки.

Однак, відповідно до абзацу 2 та 4 пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 року № 1071) (далі по тексту Правила № 270) рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

В силу пункту 6.12.3 Регламенту внутрішньої поштової кореспонденції, затвердженого наказом АТ «Укрпошта» від 28.12.2023 № 6668 (у редакції наказу АТ «Укрпошта» (далі по тексту Регламент №6668) рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Адресат (одержувач) власноруч проставляє своє прізвище та підпис у аркуші ф.8 чи іншому документі, за яким здійснюється вручення. На бланку повідомлення про вручення адресат (одержувач) у відповідному місці зазначає дату вручення рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», розписується та зазначає своє прізвище та ініціали або ім`я та прізвище.

Згідно із пунктом 6.12.4 Регламенту №6668, у разі відсутності адресата (одержувача), за зазначеною на рекомендованому листі з позначкою «Повістка ТЦК» адресою, працівник ОПЗ інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК ф.22а, де додатково проставляє позначку «Повістка ТЦК», як вказано на рис.16. В аркуші ф. 8 проставляє відмітку про причину невручення, на зворотному боці відправлення зазначає дату вкладання повідомлення ф.22а до абонентської поштової скриньки.

Відповідно до пункту 6.16 Регламенту №6668 інформація щодо вручення рекомендованої письмової кореспонденції, в тому числі з повідомленням про вручення, заноситься до автоматизованої системи.

Матеріалами справи не підтверджено чи було дійсно вказано на адресованому позивачу відправленні з приміткою Повістка ТЦК номер телефону останнього, як і немає копії повідомлення ф. 22, із проставленням позначки Повістка ТЦК, відмітки про причину невручення, та зазначенням на зворотному боці відправлення дати вкладання повідомлення ф.22а до абонентської поштової скриньки.

Правилами ч. 2 ст. 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа №201/12431/16-а), від 23.10.2018 (справа №743/1128/17), від 15.11.2018 (справа №524/7184/16-а).

Беручи до уваги наведене вище, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, на підставі яких відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

При цьому, суд бере до уваги відомості довідки районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №684 від 10.01.2025, видану ІНФОРМАЦІЯ_15 , згідно з якою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 18.12.2024 пройшов військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_13 , ВЛК останнім пройдено відповідно до протоколу №271 від 18.12.2024 та направлено на погодження в ІНФОРМАЦІЯ_14 .

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Недоведена вина прирівнюється до невинуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, ураховуючи, що відповідачем, як є суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення та спростовували б викладене позивачем, беручи до уваги приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, суд доходить висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена відповідачем з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

При цьому суд наголошує, що сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року, прийнятій у справі № 338/1/17.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах у справі про адміністративне правопорушення місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як це унормовано положеннями п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладених вище обставин, беручи до уваги відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Розподіл судових витрат

Положеннями ч. 1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як убачається з квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №32 від 07.05.2025, ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним позовом сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також за правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа - підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.03.2020, у справах щодо накладення адміністративного стягнення за подання позовної заяви судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, сума судового збору, яку мав сплатити позивач при пред`явленні вищезазначеного позову до суду через підсистему «Електронний суд» становить 605,60 гривень. Тобто позивач переплатив судовий збір на суму 605,60 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 139 КАС України, а саме при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судові витрати позивача на сплату судового збору за подання адміністративного позову в сумі 605,60 грн стягуються на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. 2, 6-9, 72-77, 79, 90, 122, 123, 139, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 майором ОСОБА_3 №01/3517 від 05 травня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень, - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_16 понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено і підписано 10 червня 2025 року.

Суддя: Я.Ю. Семенова