Справа № 500/5516/24
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/5516/24 пров. № А/857/1977/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іщук Л.П.,

суддів Обрізка І.М., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року (головуючий суддя Юзьків М.І., м. Тернопіль) у справі № 500/5516/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДСНС України в Тернопільській області "Про притягнення до Дисциплінарної відповідальності" від 08.08.2024 № 387-НК/64, яким на нього, старшого водолаза водолазно-рятувального відділення групи водолазно-рятувальних робіт спеціалізованої аварійно-рятувальної частини АРЗ СП головного управління головного майстер-сержанта служби цивільного захисту, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у зв`язку з вчиненням проступку, несумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДСНС України в Тернопільській області №426-НК/64 від 26.08.2024, яким його головного майстер-сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , старшого водолаза водолазно-рятувального відділення групи водолазно-рятувальних робіт спеціалізованої аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України в Тернопільській області, звільнено зі служби відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту за пунктом 176 підпунктом 8 (у зв`язку з вчиненням проступку, несумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту), на підставі наказу Головного управління ДСНС України в Тернопільській області Про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 08.08.2024 № 387-НК/64; поновити його на посаді старшого водолаза водолазно-рятувального відділення групи водолазно-рятувальних робіт спеціалізованої аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного упрaвління ДСНС України в Тернопільській області та допустити негайне виконання рішення в цій частині позовних вимог.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а також не досліджено всіх обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення став факт керування ним 07.07.2024 автомобілем у стані наркотичного сп`яніння згідно протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП серії ААД №7101198. Вважає, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням п.10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 №1103. Зазначає, що у разі позитивного тесту на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням, чого зроблено не було. Звертає увагу, що щодо нього закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції здійснює розгляд справи без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі контракту від 23.06.2023 №240/23 ОСОБА_1 прийнято на службу цивільного захисту в Головному управлінні ДСНС в Тернопільській області (арк. справи 40-42).

Відповідно пункту 5 контракту, він може бути припинений (розірваний) достроково з ініціативи ДСНС, а особа, яка проходить службу звільнена з посади, серед іншого, у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту.

Згідно з відомостями щодо проведення профілактичних бесід серед осіб рядового, начальницького складу ГУ ДСНС України в Тернопільській області позивач неодноразово попереджався щодо недопущення порушень правил дорожнього руху, керування транспортними засобами в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, дисциплінарної, кримінальної та адміністративної відповідальності за вчинення таких порушень (арк. справи 63-66, 72-75, 85-87).

Наказом Головного управлінні ДСНС в Тернопільській області від 08.07.2024 № НС-85 вирішено провести службове розслідування за фактом керування ОСОБА_1 автомобілем у стані наркотичного сп`яніння (арк. справи 44).

Відповідно до висновку за результатами проведеного службового розслідування встановлено, що 07.07.2024 до оперативно-координаційного центру ГУ ДСНС України у Тернопільській області надійшло повідомлення від патрульної поліції м. Тернополя що старший водолаз водолазно-рятувального відділення групи водолазно-рятувальних робіт спеціалізованої аварійно-рятувальної частини АРЗ СГ Головного управління головний майстер-сержант служби цивільного захисту ОСОБА_1 кермував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння (арк. справи 45-48).

З пояснення ОСОБА_1 комісією встановлено, що 07.07.2024 року, перебуваючи поза службою, керував власним транспортним засобом BMW-316 (д.н.з. НОМЕР_1 ). О 14:29 в м.Тернопіль по вул. Торговиця, автомобіль був зупинений працівниками патрульної поліції у зв`язку з порушенням правил використання паска безпеки. В подальшому його було направлено до Тернопільського ОНД для проведення експертизи на наявність в організмі наркотичних речовин у зв`язку із наявністю ознак наркотичного сп`яніння. Результат тесту виявився позитивним, на підставі чого працівниками патрульної поліції на ОСОБА_1 було складено протокол серії ААД № 710198 про адміністративне порушення за частиною 1 статті 130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння). Свою провину ОСОБА_1 не визнав.

Враховуючи зазначені обставини та положення Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України від 05.03.2009 №1068-VI, комісією запропоновано за грубе порушення вимог службової дисципліни притягнути до дисциплінарної відповідальності старшого водолаза водолазно-рятувального відділення групи водолазно-рятувальних робіт спеціалізованої аварійно-рятувальної частини АРЗ СП Головного управління головний майстер-сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 .

На підставі вказаного висновку службового розслідування наказом Головного управління ДСНС України у Тернопільській області від 08.08.2024 №387-НК/64 за грубе порушення вимог службової дисципліни, що виразились у діях, які підривають авторитет органів та підрозділів цивільного захисту, накладено на старшого водолаза водолазно-рятувального відділення групи водолазно-рятувальних робіт спеціалізованої аварійно-рятувальної частини АРЗ СП Головного управління головного майстер-сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту.

Наказом Головного управлінні ДСНС в Тернопільській області від 26.08.2024 №426-НК/64 вирішено звільнити зі служби цивільного захисту за пунктом 176 підпунктом 8 (у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту) та виключити з кадрів ДСНС України, зі списків особового складу ГУ ДСНС України у Тернопільській області та зняти зі всіх видів забезпечення 26.08.2024.

Дослідженням відеозапису з нагрудних камер поліцейських, який додано до відзиву на позовну заяву (арк.справи 90), судом встановлено, що 07.07.2024 об 11:28 год. працівниками патрульної поліції був зупинений автомобіль BMW з номерним знаком НОМЕР_1 , у зв`язку із порушенням водієм правил дорожнього руху в частині користування пасками безпеки, за кермом якого був позивач ОСОБА_2 .

У подальшому, з огляду на наявність у водія автомобіля ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння, йому було запропоновано пройти відповідний огляд у медичному закладі, на проведення якого він погодився.

Під час перевірки на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі за допомогою відповідного тесту в організмі позивача виявлено наркотичні речовини, оскільки результат виявився позитивним (02:50:00 до 02:59:33 хв.).

Факт виявлення у організмі позивача наркотичних речовин в ході проведеного огляду на стан наркотичного сп`яніння позивача учасниками справи не заперечується, однак, як видно з відеозапису, позивач не згідний з таким результатом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що встановлений за результатами дисциплінарного провадження дисциплінарний проступок позивача знайшов своє підтвердження під час розгляду даної адміністративної справи та є вчинком, який дискредитує службу цивільного захисту, а позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували вказані обставини.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

У частині 2 статті 19 Конституції України та частині 2 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведені норми визначають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що спір у цій справі виник у зв`язку із накладенням дисциплінарного стягнення на позивача у вигляді звільнення зі служби цивільного захисту через вчинення ним дисциплінарного проступку, несумісного з подальшим проходженням служби.

Відповідно до частини 1 статті 101 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України) служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Згідно частиною 2 статті 101 КЦЗ України порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 статті 101 КЦЗ України передбачено, що на рядовий і начальницький склад служби цивільного захисту поширюється дія Дисциплінарного статуту, затвердженого законом.

Постановою КМУ від 11.07.2013 року №593 затверджено Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, яке визначає порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та регулюються питання, пов`язані з перебуванням громадян України (далі - громадяни) у добровільному порядку в резерві служби цивільного захисту (далі за текстом - Положення № 593).

Відповідно до пункту 3 Положення №593 особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

Згідно пункту 45 Положення №593 контракт про проходження служби цивільного захисту - це письмова угода, що укладається на добровільній основі між громадянином та державою, від імені якої виступає ДСНС, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження такої служби.

Відповідно до пункту 29 Положення №593 особи рядового і начальницького складу можуть бути заохочені або притягнуті до дисциплінарної відповідальності у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом служби цивільного захисту.

Згідно пункту 31 Положення №593 особи рядового і начальницького складу зобов`язані: чесно і сумлінно додержуватися Присяги служби цивільного захисту, виконувати закони України; добросовісно і в повному обсязі виконувати покладені на них згідно із займаною посадою службові обов`язки; проходити службу цивільного захисту в тих органах і підрозділах цивільного захисту і в тих місцях, де це викликано інтересами служби; додержуватися норм професійної та службової етики; зупинити членство в політичних партіях, організаціях чи рухах на період проходження служби цивільного захисту; додержуватися вимог антикорупційного законодавства; берегти та підтримувати у належному стані передані їм у користування майно і техніку; постійно підвищувати рівень професійних знань, удосконалювати свою майстерність; виявляти повагу до колег по службі, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; щороку проходити комплексний медичний огляд, а у разі потреби - цільовий медичний огляд, психофізіологічне обстеження і тестування. У разі прийняття рішення про переміщення по службі в іншу місцевість, призначення на іншу посаду за станом здоров`я або надання відпустки у зв`язку з хворобою - проходити медичну комісію за місцем медичного обліку; сприяти підтриманню порядку і дисципліни; звертатись із службових питань до свого безпосереднього керівника (начальника) і з його дозволу - до старшого прямого керівника (начальника), з особистих питань - до свого безпосереднього керівника (начальника), а у разі, коли він нездатний їх вирішити, - до старшого прямого керівника (начальника); доповідати своєму безпосередньому керівникові (начальникові) про події та обставини, що стосуються виконання службових обов`язків, а також про зроблені їм іншими керівниками (начальниками) зауваження; додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, підвищувати повсякденно фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок; своєчасно подавати відомості про себе, що мають значення для проходження служби цивільного захисту (зміна місця проживання, здобуття освіти, притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності тощо); повідомляти безпосередньому керівникові (начальникові) про місце свого перебування під час відпустки та у разі відсутності на службі з інших поважних причин (перебування на лікарняному тощо); з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час.

Пунктом 32 Положення №593 визначено, що за протиправні дії чи бездіяльність під час виконання службових обов`язків особи рядового і начальницького складу несуть відповідальність згідно із законом.

Законом України Про Дисциплінарний статут служби цивільного захисту від 05.03.2009 №1068-VI затверджено Дисциплінарний статут служби цивільного захисту (далі - Статут), який визначає сутність службової дисципліни, права та обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, в тому числі слухачів і курсантів навчальних закладів спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), щодо її додержання, види заохочення та дисциплінарних стягнень і порядок їх застосування.

Статтею 1 Статуту передбачено, що службова дисципліна - бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов`язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно-правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту (далі - контракт).

Статтею 3 Статуту визначено, що службова дисципліна в органах і підрозділах цивільного захисту зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу під час проходження служби, серед іншого: виконувати вимоги Присяги, контракту, накази начальників, додержуватися цього Статуту та інших нормативно-правових актів; бути чесним, сумлінним і дисциплінованим; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані із службою, не шкодувати сил під час виконання поставлених завдань; постійно вдосконалювати професійну майстерність, підвищувати свій професійний рівень; додержуватися норм професійної та службової етики, не вчиняти дій, що можуть призвести до неналежного виконання службових обов`язків, бути вільним від впливу політичних партій і громадських організацій.

Згідно статті 6 Статуту, порушення службової дисципліни є дисциплінарним правопорушенням.

За зразкове виконання службових обов`язків особи рядового і начальницького складу підлягають заохоченню, а за порушення службової дисципліни - несуть дисциплінарну відповідальність згідно із цим Статутом, а також цивільну, адміністративну, кримінальну відповідальність згідно із законом (стаття 7 Статуту).

Згідно статті 8 Статуту порушення службової дисципліни - протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння або бездіяльність особи рядового чи начальницького складу, спрямоване на недодержання вимог Присяги, зокрема на невиконання або неналежне виконання службових обов`язків, перевищення прав, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, чи вчинення інших дій, що ганьблять або дискредитують особу як представника служби цивільного захисту.

Згідно абз.11 статті 58 Статуту грубим дисциплінарним проступком вважається факт грубого порушення службової дисципліни, а саме: вчинення інших дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні службових обов`язків, які підривають авторитет органів та підрозділів цивільного захисту, а також не сумісні з подальшим проходженням служби цивільного захисту.

Відповідно до статті 68 Статуту на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність.

Відповідно до пункту 83 Статуту прийняттю начальником рішення про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення за суттєвий грубий дисциплінарний проступок може передувати службове розслідування, яке призначається виданим наказом начальника з метою з`ясування всіх обставин, а також уточнення причин і умов, що призвели до вчинення дисциплінарного правопорушення, встановлення ступеня тяжкості правопорушення та розміру заподіяної шкоди.

Порядок проведення службових розслідувань щодо порушень службової дисципліни, у тому числі вчинення дій, за які передбачено адміністративну чи кримінальну відповідальність (далі - порушення службової дисципліни), скоєних особою (особами) рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, у тому числі слухачами і курсантами навчальних закладів сфери управління ДСНС України (далі - особи рядового і начальницького складу), права й обов`язки посадових осіб при проведенні службового розслідування, оформлення його результатів та прийняття за ним рішення визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах і підрозділах цивільного захисту, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 05.05.2015 №515, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20 травня 2015 року за №582/27027, (далі - Інструкція №515).

Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції №515 метою проведення службового розслідування є встановлення: обставин (часу, місця) і наслідків порушення службової дисципліни; осіб, винних у вчиненні порушення службової дисципліни, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали передумови для їх спричинення; наявності причинного зв`язку між порушенням службової дисципліни особи (осіб), щодо якої (яких) було призначено службове розслідування, та його наслідками; причин порушення службової дисципліни та умов, що йому сприяли; вимог чинного законодавства, які було порушено; ступеня провини кожної з осіб, причетних до порушення службової дисципліни, та мотивів протиправної поведінки особи (осіб) рядового чи начальницького складу, її (їх) ставлення до скоєного.

На підставі пункту 1 розділу VІІ Інструкції №515 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Пунктом 2 розділу VІІІ Інструкції №515 становлено, якщо вину особи рядового або начальницького складу повністю доведено, за результатами службового розслідування начальник, який призначив службове розслідування, визначає вид дисциплінарного стягнення щодо порушника та доручає підготувати проект відповідного наказу щодо його накладення.

Аналіз вищезазначених положень нормативно-правових актів свідчить, що недотримання працівником ДСНС службової дисципліни, неналежне виконання обов`язків, є наслідком вчинення ним дисциплінарного проступку та можливості подальшого притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. При цьому, обставини дисциплінарного проступку мають встановлюватись під час службового розслідування. В той же час, вирішення питання про застосування того чи іншого виду дисциплінарного стягнення, необхідно виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Як встановлено судом першої інстанції і вбачається з матеріалів справи, дисциплінарний проступок виразився в тому, що позивач 07.07.2024 року, перебуваючи поза службою, керував власним транспортним засобом BMW-316 (д.н.з. НОМЕР_1 ). О 14:29 в м.Тернопіль по вул. Торговиця, автомобіль був зупинений працівниками патрульної поліції у зв`язку з порушенням правил використання паска безпеки. В подальшому його було направлено до Тернопільського ОНД для проведення експертизи на наявність в організмі наркотичних речовин у зв`язку із наявністю ознак наркотичного сп`яніння. Результат тесту виявився позитивним, на підставі чого працівниками патрульної поліції на ОСОБА_1 було складено протокол серії ААД № 710198 про адміністративне порушення за частиною 1 статті 130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння).

Наказом Головного управління ДСНС України в Тернопільській області від 08.08.2024 № 387-НК/64 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у зв`язку з вчиненням проступку, несумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту, на підставі якого наказом від 26.08.2024 №426- НК/64 його звільнено зі служби цивільного захисту.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що таке дисциплінарне стягнення було застосоване обгрунтовано і підставно.

Як встановлено з нагрудних камер поліцейських, 07.07.2024 о 11:28 год. працівниками патрульної поліції був зупинений автомобіль BMW з номерним знаком НОМЕР_1 у зв`язку із порушенням водієм правил дорожнього руху в частині користування пасками безпеки, за кермом якого був позивач ОСОБА_2 .

З огляду на наявність у водія автомобіля ОСОБА_2 ознак наркотичного сп`яніння йому було запропоновано пройти відповідний огляд у медичному закладі, на проведення якого він погодився.

Під час перевірки на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі за допомогою відповідного тесту в організмі позивача виявлено наркотичні речовини, оскільки результат виявився позитивним (02:50:00 до 02:59:33 хв.).

Таким чином, факт виявлення в організмі позивача наркотичних речовин, обіг яких заборонено, встановлено за результатами відповідного медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач вчинив дії, які суперечать інтересам служби, чим порушив обов`язки, передбачені пунктом 31 Положення, що є достатньою підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Щодо доводів апелянта про те, що не було проведено додаткових лабораторних досліджень, то колегія суддів зазначає, що позивач неодноразово попереджався про недопущення порушень правил дорожнього руху, зокрема, керування транспортними засобами в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння та про невідворотність дисциплінарного стягнення у випадку допущення грубого дисциплінарного проступку.

Щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно позивача, то апеляційний суд зауважує, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності не у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, а у зв`язку із порушенням службової дисципліни, дискредитацією служби цивільного захисту.

Працівник ДСНС повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет служби цивільного захисту в очах громадськості, зокрема не допускати вживання наркотичних речовин, обіг яких заборонено.

Адміністративний суд під час розгляду справи на підставі встановлених ним обставин повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Верховний Суд у постанові від 6 квітня 2021 року у справі № 420/3659/19 зазначив, що судами в межах розгляду справи має бути надана правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а не питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення. Наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Апеляційний суд, проаналізувавши встановлені обставини та дослідивши матеріали справи, погоджується з судом першої інстанції, що порушення Правил дорожнього руху не було підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. У ході службового розслідування не досліджувалося питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративних правопорушень, а надавалася правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним саме дисциплінарного проступку.

При цьому, наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує наявність в діях позивача складу дисциплінарного проступку.

Встановлені у висновку службового розслідування обставини були достатніми для висновку про порушення позивачем службової дисципліни, а матеріалами справи підтверджується, що у даній справі склад дисциплінарного проступку встановлений дисциплінарною комісією на підставі матеріалів службового розслідування.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вина позивача у порушенні службової дисципліни повністю доведена в ході службового розслідування.

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію у такій категорії справ, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, а отже, і про відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Доводи та аргументи скаржника, наведені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.

При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321,328 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у справі № 500/5516/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар