Справа № 440/11302/24
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/11302/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), у якій позивач просить:

1) визнати протиправним і скасувати рішення від 30.05.2024 №26 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 11.01.2024 та зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 22.11.2002 по 22.04.2011 до пільгового стажу 07 років 0 місяців 18 днів за Списком №1.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що при повторному розгляді заяви від 11.01.2024 рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 30.05.2024 №26 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 у зв`язку з недостатністю пільгового стажу та через відсутність уточнюючих довідок згідно Додатку 5 за 2002-2011 роки. Вказує, що записами її трудової книжки та даними з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 22.11.2002 по 22.04.2011 працювала по строковому договору у ТОВ "Завод газорозрядних ламп" за професіями техніка-технолога, інженера-технолога, майстра та старшого майстра, що визначені у пункті 13б за Списком №1. Вказує, що уточнюючі довідки надати немає можливості, оскільки згідно листа ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" №14-7/25Л від 25.06.2018 архівні документи за весь період діяльності підприємства відсутні внаслідок їх викрадення невідомою особою.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/11302/24, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Копія ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 надіслана судом до електронного кабінету відповідача та судом отримано повідомлення про доставлення копії ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року до електронного кабінету відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 30.09.2024 о 18:00 /а.с. 44/.

Відповідно до приписів статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України датою вручення відповідачу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області копії ухвали суду від 30.09.2024 є 01.10.2024.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторони, викладені у заявіпо суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

11.01.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 /а.с. 111/.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №26 від 20.01.2023 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу та не наданням наказів про проведення атестації робочих місць /а.с. 94 зі звороту/.

Позивач не погодилася із таким рішенням та звернулася до суду з позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 у справі №440/2218/23, що набрало законної сили 11.05.2023, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії № 26 від 20.01.2023. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 01.11.1996 року по 19.11.2002 року до пільгового стажу за Списком № 1. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 11.01.2023 року з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. /а.с. 39-42/.

11.01.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 29/, звернулася до Полтавського об`єднаного управління ПФУ ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою за призначенням/перерахунком пенсії, у якій просила призначити пенсію за віком та зарахувати стаж по Списку №1 згідно трудової книжки з 22.01.2001 по 22.04.2011 /а.с. 112-113/, та з пакетом документів, перелік яких наведено у розписці-повідомленні, які прийнято 11.01.2024 і зареєстровано за №262 /а.с. 113/.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 11.01.2024 та поданий пакет документів в електронному вигляді передано на розгляд до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 18.01.2024 № 26 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно наданої заяви від 11.01.2024 відмовлено у зв`язку з недостатністю пільгового стажу /а.с. 53/.

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила: визнати протиправним і скасувати рішення від 18.01.2024 № 26 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 22.11.2002 по 22.04.2011 до пільгового стажу 07 років 0 місяців 0 днів за Списком 1.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 у справі №440/1498/24, що набрало законної сили 19.07.2024, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області від 18.01.2024 № 26. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 11.01.2024, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) /а.с. 132-137/.

30.05.2024 Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 та ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2024 по справі №440/1498/24 повторно розглянуто заяву від 11.01.2024 ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийнято рішення №26, яким в призначенні пенсії за віком згідно поданої заяви від 11.01.2024 відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу /а.с. 9-10/.

В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що вік заявника 53 роки. Призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №l згідно статті 114 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу (у жінок) не менше 20 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають зазначеного вище стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: - жінкам - 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Пільговий стаж враховується на підставі пільгових довідок, що відповідають вимогам додатку 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 ''Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, які дають право на пенсію на пільгових умовах. У довідках має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видані зазначені довідки. Для визначення права необхідно долучити уточнюючи пільгові довідки. В трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах: зайнятість повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України або їх номери, куди включаються ці періоди роботи. Таким чином трудової книжки недостатньо для підтвердження спеціального стажу. Враховуючи вищевикладене пільговий стаж відповідно даним трудової книжки не зараховано, оскільки в трудовій книжці відсутні відомості, які визначають право на пільгову пенсію. Довідку згідно Додатку 5 не надано за 2002 - 2011 роки. Пільговий стаж по списку №l складає - 04 роки 02 місяці 02 дні (на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 по справі 440/2218/23). За наданими документами та враховуючи дані реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, на теперішній час, загальний стаж особи склав 38 років 09 місяців 17 днів. В призначенні пенсії за віком згідно наданої заяви від 11.01.2024 відмовленоу зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Позивач не погодилася з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.05.2024 №26 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та звернулася до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.05.2024 №26 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (надалі по тексту - Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 (надалі по тексту - Закон №1058-ІV).

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно із статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року у справі № 1-р/2020 за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III „Прикінцеві положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Пунктом 2 цього Рішення передбачено, що стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно з пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року у справі №1-р/2020 застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: „На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;...".

Отже, згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: зокрема, жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною 1 статті 114 Закону України №1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вперше у рішенні від 16.12.1974 у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16.09.1996, в якому зазначено, що якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Європейський Суд з прав людини в своєму рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява №36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

У справі "Новік проти України" (18 грудня 2008 року) Суд зробив висновок, що "надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога "якості закону" у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля".

Враховуючи рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі "Щокін проти України" (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі "Серков проти України" (Serkov v. Ukraine, заява №39766/05), суд вважає, що найбільш сприятливим для заявника є підхід, коли віковий ценз та стаж роботи має бути встановлений на рівні найменшої величини, встановленої Законом, у даному випадку вік 50 років та стаж роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на роботах, зазначених у пункті "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Так у цих рішеннях зазначено, що, по-перше, національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі "якості" закону і не забезпечувало адекватного захисту осіб від свавільного втручання у права заявника; по-друге, національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника, коли в його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування; по-третє, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу якості закону. В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Таким чином, перевагу слід віддати саме тому Закону, який у застосуванні найбільш сприятливий для позивача, а саме, така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах, як необхідний вік та стаж роботи, має застосовуватися в порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, та виходячи з принципу правої визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого статті 8 Конституції України.

Таке застосування судом вказаних вище норм права усуває колізію в їх застосуванні у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.

Отже, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списком № 1 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

У період роботи позивача діяли постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", №36 від 16.01.2003 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах".

Пунктами 4, 4.1 Порядку № 383 визначено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

За змістом пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Як вже зазначалося вище, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

При цьому, трудова книжка працівника заповнюється особою, відповідальною на підприємстві за ведення трудових книжок.

В постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Окрім того, в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а Верховний Суд висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 04.07.2023 у справі №580/4012/19.

Тож наявність недоліків в оформленні трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист з огляду на те, що особа жодним чином не впливає на дотримання/недотримання роботодавцем порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі її недоліки, та підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, про що також зазначив Верховний Суд в постанові від 04.07.2023 у справі №580/4012/19.

Записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 /а.с. 11-20/, зокрема, підтверджується, що ОСОБА_1 :

- 22.11.2002 - прийнята в цех складання ламп високого тиску техніком-технологом по строковому трудовому договору у Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод газорозрядних ламп" (підстава: наказ №2994 від 19.11.2002) (запис №8);

- 03.02.2003 - переведена інженером-технологом в тому ж цеху (підстава: наказ №46 від 03.02.2003 (запис №9);

- 22.02.2003 - звільнена у зв`язку із закінченням строкового договору на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України (підстава: наказ №557 від 10.02.2003) (запис №10);

- 24.02.2003 - прийнята в цех складання ламп високого тиску інженером-технологом по строковому трудовому договору у Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод газорозрядних ламп" (підстава: наказ №534 від 18.02.2003) (запис №11);

- 03.03.2003 - звільнена у зв`язку із закінченням строкового договору на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України (підстава: наказ №727 від 03.03.2003) (запис №12);

- 04.03.2003 - прийнята в цех складання ламп високого тиску інженером-технологом по строковому трудовому договору у ТОВ "Завод газорозрядних ламп" (підстава: наказ №800 від 04.03.2003) (запис №13);

- 01.06.2003 - звільнена у зв`язку із закінченням строкового договору на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України (підстава: наказ №1647а від 30.05.2003) (запис №14);

- 02.09.2003 - прийнята в цех складання ламп високого тиску інженером-технологом по строковому трудовому договору у ТОВ "Завод газорозрядних ламп" (підстава: наказ №1743 від 01.09.2003) (запис №15);

- 01.02.2004 - звільнена за п.2 ст. 36 КЗпП України за закінченням договору (підстава: наказ №237 від 30.01.2004) (запис №16);

- 02.02.2004 - прийнята в цех складання ламп високого тиску інженером-технологом по строковому трудовому договору у ТОВ "Завод газорозрядних ламп" (підстава: наказ №783 від 02.02.2004) (запис №17);

- 31.12.2004 - звільнена у зв`язку із закінченням строкового трудового договору на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України (підстава: наказ №2408 від 20.12.2004) (запис №18);

- 13.01.2005 - прийнята в цех складання ламп високого тиску на посаду інженера-технолога по строковому трудовому договору у ТОВ "Завод газорозрядних ламп" (підстава: наказ №53 від 10.01.2005) (запис №19);

- 01.09.2005 - переведена на посаду майстра лінії в тому ж цеху (підстава: наказ №582 від 01.09.2005) (запис №20);

- 15.01.2006 - звільнена за п.2 ст. 36 КЗпП України за закінченням строку договору (підстава: наказ №90 від 03.01.2006) (запис №21);

- 16.01.2006 - прийнята в цех складання ламп високого тиску на посаду майстра по строковому трудовому договору у ТОВ "Завод газорозрядних ламп" (підстава: наказ №51 від 16.01.2006) (запис №22);

- 31.12.2006 - звільнена згідно п.2 ст. 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строкового трудового договору (підстава: наказ №1218 від 29.12.2006) (запис №23);

- 09.01.2007 - прийнята в цех складання ламп високого тиску на посаду майстра по строковому трудовому договору у ТОВ "Завод газорозрядних ламп" (підстава: наказ №30 від 09.01.2007) (запис №24);

- 01.03.2007 - звільнена згідно п.2 ст. 36 КЗпП України у зв`язку із закінченням строкового трудового договору (підстава: наказ №71 від 01.03.2007) (запис №25);

- 05.03.2007 - прийнята в цех складання ламп високого тиску на посаду майстра по строковому трудовому договору у ТОВ "Завод газорозрядних ламп" (підстава: наказ №108 від 02.03.2007) (запис №26);

- 02.04.2007 - присвоєно третій розряд контролера деталей та приладів (без надання робочого місця) (підстава: наказ №254-А від 02.04.2007) (запис №26а), при цьому, на сторінці 18 трудової книжки міститься запис наступного змісту "Запис №26а вважати дійсним" підпис старшого інспектора та печатка відділу кадрів ТОВ "Завод газорозрядних ламп";

- 14.01.2008 - звільнена за п.2 ст. 36 КЗпП України за закінченням строку договору (підстава: наказ №12 від 11.01.2008) (запис №27);

- 21.01.2008 - прийнята в цех складання ламп високого тиску на посаду майстра по строковому трудовому договору у ТОВ "Завод газорозрядних ламп" (підстава: наказ №35 від 15.01.2008) (запис №28);

- 22.12.2008 - звільнена за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України (підстава: наказ №689 від 22.12.2008) (запис №29);

- 30.12.2008 розпочато виплату допомоги по безробіттю згідно з п.1 ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Полтавський міський центр зайнятості (підстава: наказ №НТ081230 від 30.12.2008) (запис №30);

- 08.11.2009 припинено виплату допомоги по безробіттю згідно з пп. 1 п. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (підстава: наказ №НТ091109 від 09.11.2009) (запис №31);

- 09.11.2009 - прийнята в цех складання ламп високого тиску на посаду майстра у ТОВ "Завод газорозрядних ламп" (підстава: наказ №800 від 04.11.2009) (запис №32);

- 13.04.2010 - переведена на посаду старшого майстра в тому ж цеху (підстава: наказ №47 від 13.04.2010) (запис №33);

- 01.11.2010 - у зв`язку з реорганізацією цехів переведена у виробничий комплекс №2 виробництво ртутних ламп високого тиску ДРЛ на посаду старшого майстра (підстава: наказ №203 від 01.11.2010) (запис №34);

- 22.04.2011 - звільнена за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України (підстава: наказ №25 від 21.04.2011) (запис №35).

Враховуючи викладене, записами у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 підтверджено, що позивач працювала на ТОВ "Завод газорозрядних ламп":

- з 22.11.2002 по 22.02.2003 на посадах техніка-технолога та інженера-технолога в цеху складання ламп високого тиску;

- з 24.02.2003 по 03.03.2003 на посаді інженера-технолога в цеху складання ламп високого тиску;

- з 04.03.2003 по 01.06.2003 на посаді інженера-технолога в цеху складання ламп високого тиску;

- з 02.09.2003 по 01.02.2004 на посаді інженера-технолога в цеху складання ламп високого тиску;

- з 02.02.2004 по 31.12.2004 на посаді інженера-технолога в цеху складання ламп високого тиску;

- з 13.01.2005 по 15.01.2006 на посадах інженера-технолога та майстра лінії в цеху складання ламп високого тиску;

- з 16.01.2006 по 31.12.2006 на посаді майстра в цеху складання ламп високого тиску;

- з 09.01.2007 по 01.03.2007 на посаді майстра в цеху складання ламп високого тиску;

- з 05.03.2007 по 14.01.2008 на посаді майстра в цеху складання ламп високого тиску;

- з 21.01.2008 по 22.12.2008 на посаді майстра в цеху складання ламп високого тиску;

- з 09.11.2009 по 31.10.2010 на посадах майстра, старшого майстра в цеху складання ламп високого тиску;

- з 01.11.2010 по 22.04.2011 на посаді старшого майстра у виробничому комплексі №2 виробництво ртутних ламп високого тиску ДРЛ.

У трудовій книжці відсутні записи про роботу в ТОВ "Завод газорозрядних ламп" у вказані періоди неповний робочий день.

Доказів на підтвердження недостовірності записів в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 щодо зазначених періодів роботи у ТОВ "Завод газорозрядних ламп" відповідачем до суду не надано.

У періоди роботи позивача у ТОВ "Завод газорозрядних ламп" на вищевказаних посадах діяли постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", №36 від 16.01.2003 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", якими затверджено Список 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Так, Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 у пункті б) Керівники і спеціалісти, зайняті на дільницях і роботах з застосуванням ртуті при виготовленні приладів і виробів розділу ХІІІ Виробництво виробів електронної техніки і радіапаратури передбачені такі посади: майстри, старші майстри, технологи.

Також списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 у пункті б) керівники та фахівці, зайняті на дільницях і роботах з застосуванням ртуті під час виготовлення приладів і виробів розділу ХІІІ Виробництво устаткування для радіо, телебачення та зв`язку передбачені такі посади: майстри, старші майстри, технологи.

Таким чином, посади, на яких працювала позивач у ТОВ "Завод газорозрядних ламп" передбачені Списком №1.

Відповідно до висновку Державної експертизи умов праці від 19.08.2002 №155 провідним експертом з умов праці зроблено висновок, що експертиза на правильність застосування Списків №1 та №2, згідно з якими призначаються пенсії за віком на пільгових умовах, показала, що вказані Списки у ТОВ "ГРЛ" та у ВАТ "ПЗ ГРЛ" на робочих місцях та в структурних підрозділах перелічених у Переліках робочих місць, професій і посад, що є додатками до наказів №351, від 28.12.1998 №284 та від 28.11.2001 №19 застосовані правильно /а.с. 63/.

Згідно висновку Державної експертизи умов праці від 06.08.2004 №221 головним державним експертом з умов праці зроблено висновок, що експертиза на правильність застосування Списків №1 та №2, згідно з якими призначаються пенсії за віком на пільгових умовах, показала, що вказані Списки у ТОВ "Завод газорозрядних ламп" на робочих місцях та в структурних підрозділах згаданих у Переліку робочих місць, професій і посад, яким підтверджено, яким підтверджено право на пільги і компенсації, передбачені чинним законодавством, в т.ч. на пільгове пенсійне забезпечення (додаток №1), затвердженому наказом від 02.02.2004 №045А застосовані правильно /а.с. 26/.

Таким чином, експертом з умов праці надано оцінку застосування Списків №1 та №2 у ТОВ "Завод газорозрядних ламп".

Також слід врахувати, що позивачем надано до пенсійного органу: копію наказу ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" від 28.12.1998 №284 "Про закінчення атестації робочих місць", яким затверджено доданий Перелік робочих місць, виробництв, робіт, процесій і посад робітників, яким підтверджено право на пільги і компенсації, передбачені законодавством /а.с. 55/; копію наказу ТОВ "Полтавський завод газорозрядних ламп" від 15.12.2003 №285-А "Про атестацію робочих місць за умовами праці", яким застосовано матеріали попередньої атестації робочих місць (1998 року), що забезпечує право на пільги і компенсації за роботу в шкідливих умовах праці до 01.02.2004 /а.с. 56/.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно п. 4.2. Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінилися докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до Роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 року №205 в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Таким чином, атестація має проводитися у передбачені п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23.10.2018 в справі №348/1079/17, постанові від 18 вересня 2018 року по справі №345/3301/17 та постанові від 01.11.2018 №455/1053/16-а, в яких Верховний Суд зокрема зазначив, що атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Разом з цим, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна правова позиція щодо правозастосування викладена у постанові Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 2040/6395/18, що в силу приписів ст. 242 КАС України підлягає врахуванню судом першої інстанції.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років. Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Доказів не проведення або несвоєчасного проведення атестації робочих місць власником підприємства відповідач суду не надав.

Згідно листа Державного архіву Полтавської області від 30.01.2023 №04-18/Т-16 /а.с. 64/ документи з особового складу ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" на зберігання до Державного архіву Полтавської області не надходили, у зв`язку із чим державний архів не має можливості надати довідку про стаж ОСОБА_1 в Українському науково-дослідному і конструкторського-технологічному інституті джерел світла ТОВ "Завод газорозрядних ламп". Також повідомлено, що у листі ліквідатора ВАТ "Полтавський завод ГРЛ" на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за №14-7/25Л від 25.06.2018 зазначено, що "31.03.2018 року невідома особа, перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. Заводська, 3, шляхом пошкодження стіни проникла до архівного приміщення ВАТ "Полтавський завод ГРЛ", звідки викрала архівні документи підприємства. 01.04.2018 ВП №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області відкрило кримінальне провадження за №0000789. З 01.04.2018 ВАТ "Полтавський завод ГРЛ" припинило видачу будь-яких довідок працівникам підприємства".

Суд зазначає, що надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №208/235/17 (2-а/2008/105/17).

У спірному випадку записи у трудовій книжці ОСОБА_1 підтверджують характер робіт позивача у вищевказаних періодах за Списком №1, що свідчить необхідність їх включення до пільгового стажу, який надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення від 30 травня 2024 року №26 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 прийнято відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30 травня 2024 року №26 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11 січня 2024 року про призначення пенсії, зарахувавши до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1, періоди роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Завод газорозрядних ламп": з 22.11.2002 по 22.02.2003, з 24.02.2003 по 03.03.2003, з 04.03.2003 по 01.06.2003, з 02.09.2003 по 01.02.2004, з 02.02.2004 по 31.12.2004, з 13.01.2005 по 15.01.2006, з 16.01.2006 по 31.12.2006, з 09.01.2007 по 01.03.2007, з 05.03.2007 по 14.01.2008, з 21.01.2008 по 22.12.2008, з 09.11.2009 по 22.04.2011.

Водночас, 23.02.2003, а також періоди: з 02.06.2003 по 01.09.2003, з 01.01.2005 по 12.01.2005, з 01.01.2007 по 08.01.2007, з 02.03.2007 по 04.03.2007, з 15.01.2008 по 20.01.2008, з 23.12.2008 по 29.12.2008 не підлягають зарахуванню до пільгового стажу ОСОБА_1 за списком №1, оскільки згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач у зазначені вище періоди не працювала. Крім того, не підлягає зарахуванню до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за списком №1, період з 30.12.2008 по 08.11.2009, оскільки записами трудової книжки підтверджено, що позивач у вказаний період перебувала на обліку в центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю, тобто не працювала на посадах, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1.

Таким чином, вимоги позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 : 23.02.2003, з 02.06.2003 по 01.09.2003, з 01.01.2005 по 12.01.2005, з 01.01.2007 по 08.01.2007, з 02.03.2007 по 04.03.2007, з 15.01.2008 по 20.01.2008, з 23.12.2008 по 29.12.2008, з 30.12.2008 по 08.11.2009 до пільгового стажу 07 років 0 місяців 18 днів за Списком 1, - необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією №23-18287359/С від 23.09.2024 /а.с. 33/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 35/.

Частиною 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, при частковому задоволенні позову ОСОБА_1 суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн. (1211,20 грн./2).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ідентифікаційний код 21910427) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30 травня 2024 року №26 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11 січня 2024 року про призначення пенсії, зарахувавши до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1, періоди роботи у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Завод газорозрядних ламп": з 22.11.2002 по 22.02.2003, з 24.02.2003 по 03.03.2003, з 04.03.2003 по 01.06.2003, з 02.09.2003 по 01.02.2004, з 02.02.2004 по 31.12.2004, з 13.01.2005 по 15.01.2006, з 16.01.2006 по 31.12.2006, з 09.01.2007 по 01.03.2007, з 05.03.2007 по 14.01.2008, з 21.01.2008 по 22.12.2008, з 09.11.2009 по 22.04.2011.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич