Справа № 340/283/25
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/283/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства ''Фудстор'' до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ПП ''Фудстор'' (надалі - позивач) звернулося до суду з позовною заявою у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 14.11.2024 року №905 про застосування до приватного підприємства ''Фудстор'' штрафних санкцій у розмірі 17000,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 14.11.2024 року №905 про застосування до приватного підприємства ''Фудстор'' штрафних санкцій у розмірі 17000,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 14.11.2024 року №0905 про застосування до приватного підприємства ''Фудстор'' штрафних санкцій у розмірі 17000,00 грн.

Суддя ухвалою від 22.01.2025 залишила без руху позовну заяву та встановила десятиденний строк для усунення її недоліків. Недоліки позовної заяви усунуто.

Суддя ухвалою від 03.02.2025 року відкрила спрощене позовне провадження виклику сторін та роз`єднала позовні вимоги у справі №340/283/25, виділивши у самостійне провадження позовні вимоги:

1) ПП ''Фудстор'' до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 14.11.2024 року №905 про застосування до ПП ''Фудстор'' штрафних санкцій у розмірі 17000,00 грн.

2) ПП ''Фудстор'' до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 14.11.2024 року №0905 про застосування до ПП ''Фудстор'' штрафних санкцій у розмірі 17000,00 грн.

У провадженні цієї адміністративної справи за №340/283/25 залишаються позовні вимоги ПП ''Фудстор'' до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 14.11.2024 року №905 про застосування до ПП ''Фудстор'' штрафних санкцій у розмірі 17000,00 грн.

Справу передано до відділу організаційного забезпечення та контролю (канцелярії) Кіровоградського окружного адміністративного суду для виконання вимог, передбачених пунктом 7 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом ДСА України №814 від 20.08.2019 року.

Обґрунтовуючи протиправність податкового повідомлення-рішення позивача, зокрема, наполягав на тому, що змістовна конструкція пункту 80.2 статті 80 ПК України обумовлює висновок про те, що для зазначення підстави для проведення перевірки не достатньо вказати номер підпункту статті ПК України. Тобто, підставою для проведення фактичної перевірки є не посилання контролюючого органу на певні положення ПК України, а конкретно-визначені відомості, які відображені на матеріальних носіях або в електронному вигляді, що стали безпосередньою підставою для проведення такої перевірки з яких особа, яка знайомиться із наказом, може встановити обґрунтованість її призначення та проведення. Натомість контрольні заходи, за наслідками реалізації яких складене спірне рішення, призначені за відсутності на те відповідних правових підстав та без дотримання відповідних норм Податкового кодексу України (далі також - ПК України). Позивач зазначає про протиправність ППР у зв`язку із протиправністю перевірки та з огляду на те, вручений примірник акту перевірки не був зареєстрований податковим органом.

Крім того вказує, що додаток до акту перевірки із номерами фіскальних чеків не є доказом податкового правопорушення, а може бути лише підставою для проведення інших податкових дій.

ГУ ДПС в Кіровоградській області (надалі - відповідач) не визнаючи позовні вимоги, поданий відзив на позов, у якому зазначається про правомірність проведення фактичної перевірки на підставі наказу від 14.10.2024 №791-п "Про проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання" з огляду на вимоги проведення такої перевірки, викладених у листах ДПС України. Під час перевірки встановлено здійснена контрольно-розрахункових операцій, за результатом яких здійснено друкування фіскальних чеків, на якій відсутнє цифрове значення марки акцизного податку. За вказане порушення до позивача застосована штраф в розмірі 17000 грн.

Представником позивача подана відповідь на відзив, у якій зазначено про відсутність у наказі на проведення перевірки посилання на листи ДПС України, а додаток до акту перевірки не є доказам податкового правопорушення.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.05.2025 року витребувані додаткові докази.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 року повернуто без розгляду клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення позивача, викладені у заяві по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд, -

УСТАНОВИВ:

ПП ''Фудстор'' зареєстроване як юридична особа 25.09.2019 року, одним із видів діяльності є 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с.36-41).

Наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 14.10.2024 № 791-п "Про проведення фактичних перевірок" на підставі пп.80.2.2, пп.80.2.5 п.80.2 ст. 80 ПК України зобов`язано провести протягом жовтня 2024 року фактичні перевірки суб`єктів господарювання з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операції, ведення касових операцій, наявності ліцензій, дотримання роботодавцем законодавства стосовно укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, порядку розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари, а також тимчасово, на період до припинення або скасування дії воєнного стану в України, під час здійснення контролю за дотриманням платниками податків вимог законодавства щодо встановлених державною фіксованих цін, граничних розмірів торгівельної надбавки. Підставою для винесення наказу зазначено п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п.80.2.2, п.п.80.2.3, п.п.80.2.7 п.80.2 ст.80, п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, ЗУ ''Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг'' (надалі наказ, а.с.91).

15.10.2024 року посадовими особами Головного управління ДПС у Кіровоградській області проведено фактичну перевірку в магазині ''Маркетопт'', що розташований у м. Світловодськ, вул. М.Грушевського,12б, в якому здійснює господарську діяльність ПП ''Фудстор''.

За результатами проведеної перевірки складено Акт фактичної перевірки від 24.10.2024 (реєстраційний № 15701/11/28/РРО/43249048 від 25.10.2024) із зазначенням у висновку перевірки, зокрема, про порушення ПП ''Фудстор'' абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР ''Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального'' в частині здійснення реалізації алкогольних напоїв з марками акцизного податку не знайденими в базі згенерованих МАП (не позначеними марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством). Акт підписаний адміністратором магазина, яка безпосередньо була присутня під час проведення фактичної перевірки (надалі акт перевірки, 34-35).

У п.2.8 акту перевірки зазначено, що у ході перевірки встановлено проведення розрахункових операцій через РРО 300076998 та з видачею розрахункових документів не встановленої форми, оскільки у фіскальних чеках відсутні обов`язкові реквізити марки акцизного податку. Так, вибірковим аналізом баз даних ДПР СОД РРО виявлено роздрукування розрахункових документів, в яких відсутнє ''Цифрове позначення марки акцизного податку'' на алкогольні напої на загальну суму 2599,09 грн Додаток 1 додається. Крім того, встановлено роздрібна торгівля не маркованими алкогольними напоями, а саме: згідно чеку від 09.03.2023 №60 реалізовано горілку ''Неміров Штоф'' 0,5 л з відображенням у чеку марки акцизного податку, яка не знайдена (відсутня) в базі згенерованих МАП. Дані наведені в Додатку 1.

На підставі акту перевірки, ГУ ДПС в Кіровоградській області складено податкове повідомлення рішення від 14.11.2024 року № 905, яким застосовано до ПП ''Фудстор'' штрафну санкцію за порушення абз.3 ч.4 ст.11 ЗУ ''Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистиляторів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального'' в розмірі 17000 грн (надалі спірне рішення, а.с.180).

Отже правомірність та законність спірного рішення є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (надалі ПК України).

Однією з підстав протиправності спірного рішення, позивача зазначає про порушення процедури проведення перевірки, оскільки в наказі на її проведення вказана лише номері статті ПК України, натомість, аналіз пункту 80.2 статті 80 ПК України обумовлює висновок про те, що для зазначення підстави для проведення перевірки не достатньо вказати номер підпункту статті ПК України. Тобто, підставою для проведення фактичної перевірки є не посилання контролюючого органу на певні положення ПК України, а конкретно-визначені відомості, що стали безпосередньою підставою для проведення такої перевірки з яких особа, яка знайомиться із наказом, може встановити обґрунтованість її призначення та проведення.

Так, суд констатує, що у наказі на проведення перевірки наявне лише посилання на норми ПК України.

Відповідно до пунктів 61.1, 61.2 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 ПК України.

На відміну від всіх інших передбачених законом перевірок фактична перевірка здійснюється без будь-якого попередження платника податку (особи) відповідно до пункту 80.1 статті 80 ПК України.

Водночас, попри відсутність необхідності попередження платника про проведення фактичної перевірки закон встановлює підставі та обов`язкові умови (обставини), що є необхідною передумовою для її здійснення. Перелік підстав, які зумовлюють проведення фактичної перевірки, окреслений у відповідних підпунктах пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Суд звертає увагу на правове формулювання пункту 80.2 статті 80 ПК України, контекст якої передбачає (встановлює) можливість проведення перевірки, як за наявності виключно (хоча б) однієї підстави, указаної в цій нормі, так і за наявності одночасно декількох таких підстав у їх сукупності, що є мірою достатності для виникнення у контролюючого органу права на призначення перевірки. Водночас запроваджене законодавцем правове регулювання у цій нормі зумовлює і певні особливості її застосування контролюючим органом, оскільки абзацом третім пункту 81.1 статті 81 ПК України закріплені обов`язкові вимоги до змісту наказу про призначення перевірки, зокрема, необхідність відображення у ньому підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом.

У цій справі в основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем покладено підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України (правова підстава).

За приписами підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Отже, єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у цій же нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав ця норма не встановлює.

Відповідно, саме наявність та/або отримання інформації є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.

Винесенню наказу про проведення фактичної перевірки передувало отримання листа ДПС України від 26.02.2024 №5079/7/99-00-07-04-02-07 щодо проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання, які здійснюють реалізацію підакцизної продукції, проводять розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій, та обсяги доходу яких не відповідають мінімальним витратам у зв`язку з отриманням такого доходу та листа ДПС України від 11.10.2024 №28395/7/99-00-07-03-02-07 щодо проведення фактичних перевірок, за встановленими ризиками у діяльності платників податків, зокрема низки МАП на алкогольних напоях, які придбані покупцями у мережі магазинів платника податків, без коректного відображення цифрового значення штрихового коду МАП (серія та номер) у фіскальних чеках РРО.

Підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України містить перелік сфер об`єктів податкового контрою, інформація про можливі порушення в яких має бути перевірена на предмет її підтвердження/спростування, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Застосована законодавцем у цій нормі конструкція щодо наявної/отриманої інформації ''яка свідчить про можливі порушення'' - дає підстави для висновку, що вона має вказувати саме на можливі порушення платником податків законодавства у визначеній сфері, тобто ті ймовірні, засновані на обґрунтованих припущеннях, порушення, які підлягають перевірці на підставі цієї інформації.

Водночас аналіз абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником.

Аналіз підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкривається як правова, так і фактична підстави для призначення фактичної перевірки, а саме - наявність/отримання інформації від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податкової дисципліни у сферах здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Саме шляхом призначення і проведення фактичної перевірки контролюючий орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни у сфері, про можливі порушення у якій контролюючий орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки.

У постанові від 26 березня 2024 року у справі №420/9909/23 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформулював правовий висновок, що у спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним.

Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.

Першочерговим спірним питанням у цій справі, яке складає межі перевірки судом, є перевірка дотримання податковим органом порядку та процедури проведення фактичної перевірки в аспекті того, що:

- висновки перевірки ґрунтуються на даних з інформаційних баз податкового органу, що не є належним доказом підтвердження правопорушення в межах проведеної фактичної перевірки;

- фактичною перевіркою охоплено діяльність платника податків у попередніх періодах, а висновки податкового органу, які сформовані на підставі відповідних баз даних і документах, за своєю суттю можуть бути предметом документальної перевірки, а тому має місце вихід за межі предмету виду фактичної перевірки.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що складає ключові доводи щодо порушення податковим органом порядку процедури проведення фактичної перевірки, оформлення її результатів, суд зазначає наступне.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Отже, як правильно зазначив відповідач, отримані ним листи ДПС України у розумінні підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України є інформацією, яка дає підстави для призначення та проведення фактичних перевірок.

Доводи позивача, що у межах цієї справи мало місце вихід відповідачем за межі предмету фактичної перевірки є безпідставними.

Згідно з абзацом першим пункту 86.5 статті 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених ст. 80 ПКУ, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу (абзац третій п. 86.5 ст. 86 ПКУ).

Отже, суд відхиляє доводи позивача щодо протиправності спірного рішення, з огляду на вручення акту перевірки без його реєстрації в органі ДПС, оскільки такі доводи жодним чином не впливають на законність прийняття спірного рішення, а вручення акту особі, яка була присутня під час перевірки свідчить про дотримання процедури складання акту перевірки. Спірне рішення прийняте керівником податкового органу на підставі акту перевірки, який був зареєстрований у податковому органі.

Іще однією підставою протиправності спірного рішення позивач вказує на не, що інформація, що знаходиться в електронних базах даних відповідача стосовно фіскальних чеків за минулий період, не може підтверджувати чи спростовувати факт наявності в діях позивача будь яких порушень.

В акті перевірки вказане посилання на Додаток 1, у якому наведені реквізити серія і номер МАП, які некоректно відображені у чеках та реквізит МАП, номера якого е знайдено в базі згенерованих МАП (а.с.198), які, як стверджує податковий орган є доказом податкового правопорушення.

Надаючи оцінку джерелу отриманої контролюючим органом інформації, яка свідчить про допущені позивачем порушення, суд зазначає наступне.

Висновки контролюючого органу щодо встановленого порушення базуються на інформації з системи обліку даних РРО.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктами 62.1- 62.3 статті 62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: 62.1.1. ведення обліку платників податків; 62.1.2. інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; 62.1.3. перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; тощо.

Інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій (п. 71.1 ст. 71 ПК України).

Відповідно до пункту 72.1 статті 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла:

72.1.1. від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: 72.1.1.3. про фінансово - господарські операції платників податків;

72.1.1.4. про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі електронні копії розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів. Для цілей цього підпункту терміни вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Наказом Міністерства фінансів України від 05 серпня 2020 року № 477 було затверджено Порядок функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі - Порядок).

Згідно пунктів 1, 2, 3, 4, 7 розділу ІІ даного Порядку, СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.

СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України.

СОД РРО складається із сервера додатків та бази даних.

СОД РРО забезпечує: 1) функціонування у цілодобовому режимі; 2) інтеграцію та обмін даними з фіскальним сервером контролюючого органу та іншими інформаційними системами ДПС; 3) обробку даних, отриманих від Системи збору і зберігання даних РРО, побудованої за технологією Національного банку, та від фіскального сервера контролюючого органу; 4) збереження даних про реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації РРО/ПРРО; 5) збереження документів: створених РРО, що переведені у фіскальний режим роботи; створених ПРРО, що зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу, або створених в режимі офлайн з присвоєними ПРРО фіскальними номерами з діапазону номерів, сформованих фіскальним сервером контролюючого органу, та переданих до фіскального сервера контролюючого органу після завершення режиму офлайн у порядку, встановленому статтею 7 Закону; 6) можливість надання через Електронний кабінет, що функціонує відповідно до статті 42-1 розділу II Податкового кодексу України, даних про розрахунковий документ на запит покупця (споживача).

Доступ будь-яких компонентів до бази даних СОД РРО здійснюється виключно через сервер додатків.

Таким чином, інформація, яка зберігається в СОД РРО відображає всі дані про проведені розрахункові операції та реквізити фіскального чека.

Аналіз наведених норм податкового законодавства свідчить про те, що використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем, зокрема інформація: про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватися контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків.

Використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення фактичної перевірки.

Аналогічне правозастосування викладене у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2024 року у справі № 280/6832/23 та від 27 березня 2025 року у справі 280/6830/23.

Щодо твердження позивача щодо протиправності спірного рішення у зв`язку з тим, що під час проведення фактичної перевірки, відповідач вчиняв дії, які притаманні діям які вчиняються саме при проведенні документальних позапланових перевірок із застосуванням періоду, який знаходився поза межами дня перевірки, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, фактичною відповідно до пункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

При цьому, Податковим кодексом не встановлено будь-яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється в ході фактичних перевірок, крім ст.102 Податкового кодексу (не пізніше 1095 днів).

Щодо можливості проведення фактичної перевірки в межах 1095 днів та правомірності наказу про призначення такої перевірки було зроблено висновок і Верховним Судом у справі № 826/8284/17 (постанова від 20 травня 2022 року).

Доводи скаржника, що в межах цієї справи мало місце вихід відповідачем за межі предмету фактичної перевірки є безпідставними.

Таким чином, суд дійшов висновку, що контролюючим органом не було допущено порушення процедури призначення та проведення фактичної перевірки.

Стосовно змісту та суті спірного рішення, суд зазначає наступне.

У позовній заяві, як на підставу протиправності спірного рішення, позивач зазначає про незрозумілу кваліфікацію податкового порушення.

Так, спірним рішенням встановлено порушення абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону України ''Про державне регулювання виробництва і обігу спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального'' від 19.12.995 №481/95-ВР (надалі Закон №481/95), у зв`язку з чим згідно абзацу 20 частини 2 статті 17 цього закону застосований штраф в розмірі 17000 грн.

Алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону №481/95 алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до підпункту 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 ПК України марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в e-сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизу, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв (пункт 226.7 статті 226 ПК України).

Аналіз податкового законодавства України свідчить про те, що маркування продукції маркою акцизного податку підтверджує сплату акцизу та легальність ввезення та реалізації на території України відповідних виробів.

Відповідно до визначень, наведених у статті 2 Закону № 265/95-ВР, поняття:

розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;

розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Отже, номер МАП має бути відображений у фіскальному чеку із дотриманням усих правил.

Відповідно до абзацу 20 частини 2 статті 17 Закону України ''Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального'' до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару (продукції), але не менше 17000 гривень.

У розрахунку (штрафних) фінансових санкцій до податкового повідомлення-рішення вказано порушення реалізація алкогольних напоїв з марками акцизного податку не знайдених в базі згенерованих МАП (а.с.180 зв).

Отже, відсутність марки акцизного податку в базі згенерованих МАП, податковий орган кваліфікував як реалізація алкогольного напою без марки акцизного податку встановленого зразка.

Так, в акті перевірки вказано, що у фіскальному чеці №60 від 09.03.2024 року відображено реалізацію горілки «Nemiroff Немірофф» штоф, 0,5 л., із зазначенням у ньому серії та номеру марки акцизного податку, яка не знайдена (відсутня) в базі згенерованих МАП (а.с.198, 221).

При цьому, позивач у письмових поясненнях від 13.05.2025 року зазначає, що відповідачем прийнято ППР №4 від 14.11.2024 про застосування до ПП ''Фудстор'' штрафних санкцій в сумі 3 898,64 грн. на підставі абз. 3 п. 1 ст. 17 Закону України ''Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг'', яке виявлене відповідачем на підставі фіскального чеку №60 від 09.03.2024 р. на суму 261,30 грн., а саме: реалізація алкогольних напоїв з марками акцизного податку, не знайденими в базі згенерованих МАП. Тобто, позивач вважає, що відповідач безпідставно прийняв іще одне ППР №905 від 14.11.2024 р. за це саме

порушення, але вже на підставі іншого Закону України - №481/95-ВР від 19.12.1995 р.

Наведене суд відхиляє, з огляду на те, що 3 п. 1 ст. 17 Закону України ''Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг'' встановлена відповідальність за невідповідність змісту та форми розрахункового документа, натомість абз.20 ч.2 ст.17 Закону України ''Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального'' визначений інший вид правопорушення, як то реалізація алкогольних напоїв немаркованих маркою акцизного податку.

Відсутність у фіскальному чеку усіх необхідних реквізитів розрахункового документи є підставою для притягнення до відповідальності, як і реалізація алкогольного напою немаркового МАП є складом податкового правопорушення, за яке передбачена інша відповідальність.

Принагідно, суд зауважує про відсутність доводів стосовно невідповідності марки акцизного податку, вказаної у фіскальному чеку №, тобто по суті цього порушення, доводів, які б мали бути перевірені судом на предмет законності.

Тобто, під час розгляду справи в суді, позивачем не було спростовано факт здійснення реалізації алкогольного напої без марки акцизного податку встановленого зразка, що відображено у фіскальному чеку № від 09.03.2024 (а.с.221), натомість відповідачем вірно зафіксоване це порушення в акті перевірки.

Згідно абзацу 3 частини 4 статті 11 Закон України ''Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального'' алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального, тютюнової сировини посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до пункту 226.9 статті 226 ПК України вважаються такими, що немарковані алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку.

Враховуючи доведеним факт реалізації позивачем алкогольного напою горілки ''Nemiroff Немірофф'' без марки акцизного податку встановленого зразка, а відтак, застосований штраф до позивача у розмірі 17000 відповідає змісту вчиненого ним правопорушення. При цьому, відповідачем доведено правомірність винесеного спірного рішення, а тому у задоволенні позові слід відмовити.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з чим, судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст.ст.77-79, 90, 132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову приватного підприємства ''Фудстор'' (вул. Героїв України, буд.68, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500; ) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК