Справа № 120/16337/24
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/16337/24

Головуючий у 1-й інстанції: Комар Павло Анатолійович

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

09 червня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 13.12.2024 позовну заяву залишено без руху. Судом вказано, що законним представником ОСОБА_1 є її мати - ОСОБА_2 та батько ОСОБА_3 , які й мають бути належними позивачами у справі. В той час, адвокатом у позовній заяві в якості позивача зазначено малолітню особу - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . За підсумками наведеного, у позовній заяві необхідно уточнити суб`єктний склад позивачів. Запропоновано позивачу у 7-ми денний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначений недолік позовної заяви.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.01.2025 повернуто позовну заяву відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України оскільки позивачем не усунено недоліки позову.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку ухвалу, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до необґрунтованого повернення позовної заяви.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що визначення складу сторін є правом позивача. Суд першої інстанції допустив формальний підхід чим позбавив позивача доступу до суду.

Відповідач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2025, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Суд першої інстанції вказав, що законним представником ОСОБА_1 є її мати - ОСОБА_2 та батько ОСОБА_3 , які й мають бути належними позивачами у справі. В той час, адвокатом у позовній заяві в якості позивача зазначено малолітню особу - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною 2 ст. 43 КАС України передбачено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

В силу положень ч. 1, 2 ст. 57 КАС України представником в суді може бути адвокат або законний представник. У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Згідно із ст.56 КАС України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Законний представник самостійно здійснює процесуальні права та обов`язки сторони чи третьої особи, яку він представляє, діючи в її інтересах.

Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам, які відповідно до закону мають право здійснювати представництво в суді.

У даному випадку законний представник ОСОБА_1 , а саме її батько ОСОБА_3 , діючи в її інтересах, уклав із адвокатом Корнійчуком С.А. договір про надання правничої допомоги від 26.09.2024.

06.12.2024 адвокат Корнійчук С.А. як представник ОСОБА_1 подав до суду вказану позовну заяву.

Таким чином, зауваження суду щодо неналежного відповідача та необхідності уточнення складу сторін є безпідставними.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

До того ж, суд не врахував, що за приписами частин 1 та 2 статті 49 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала.

Отже, суд першої інстанції передчасно та помилково в оскаржуваній ухвалі вирішив питання щодо належного позивача.

Наведене порушення судом процесуального права обмежує право позивача на доступ до суду та є достатньою підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Апеляційний суд враховує, що на виконання вимог ухвали від 13.12.2024 позивач не подав до суду заяви про усунення недоліків.

Разом з цим, така бездіяльність позивача зумовлена його незгодою із висновками суду, що висловлені в ухвалі від 13.12.2024, яка не може бути оскаржена окремо від судового рішення.

Тому, відсутність реакції позивача на ухвалу від 13.12.2024 не вказує на визнання позивачем обґрунтованості відповідних висновків суду першої інстанції та позбавляє позивача права висловити незгоду із такими висновками при оскарженні ухвали про повернення позовної заяви.

Згідно із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Зважаючи на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, так як постановлена з порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про повернення позовної заяви, ухвалу суду першої інстанції належить скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення скасувати.

Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.