Справа № 452/1615/25
Суддя: Казан І. С.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 452/1615/25
Провадження № 2-а/452/40/2025
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" червня 2025 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
розглянувши у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Самборі Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, інспектора Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Груца Сергія Петровича, - про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
Позивач звернулася до суду із зазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1759501 від 03.05.2025р., винесену інспектором Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Груцою Сергієм Петровичем про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді 3400грн штрафу.
Представник відповідача ГУ НП у Львівській області подала до суду відзив, яким позов заперечила, вважала такий необґрунтованим та безпідставним. Зазначила, що на телефонне звернення позивача з підстав, викладених у позовній заяві на місце події виїхали інспектори ВРПП Самбірського РВП Груца С.П. та ОСОБА_7 , котрі відібрали у заявниці пояснення з приводу заволодіння транспортним засобом, на що остання повідомила, що між нею та племінницею ОСОБА_4 виник конфлікт, який переріс у сімейну сварку. В подальшому племінниця викликала на ОСОБА_8 наряд поліції за вчинення відносно неї домашнього насильства, а ОСОБА_8 , щоб налякати племінницю викликала також поліцію та повідомила про нібито незаконне викрадення автомобіля. Оскільки транспортний засіб належить ОСОБА_5 і позивач жодного відношення до нього не має, даний виклик здійснений, щоб внести автомобіль у базу Гарпун ІПН МВС України та, щоб ним неможливо було користуватися, тому надалі на ОСОБА_1 було складено постанову за здійснення завідомо неправдивого виклику поліції на лінію 102; просила відмовити у задоволенні позову.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного:
Судом установлено, що інспектором Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Груцою Сергієм Петровичем 03.05.2025р. було винесено постанову серії ЕГА №1759501 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень. За змістом зазначеної постанови ОСОБА_1 03.05.2025 року у АДРЕСА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик поліції.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Стаття 8 КУпАП визначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Стаття 183 КУпАП передбачає, що завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Дії не можна кваліфікувати завідомо неправдивим викликом, якщо людина:
- вважала права порушеними чи такими, що можуть бути порушені;
- розраховувала на захист прав поліцією;
- не має прямого умислу на вчинення правопорушення повідомляє правду та не хоче безпідставного виїзду поліції.
Сам факт виклику поліції не свідчить, що виклик завідомо неправдивий. «Повідомлення» на спецлінію «102» не може кваліфікуватися завідомо неправдивим повідомленням (викликом) поліції як адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП, оскільки завданням поліції є надання поліцейських послуг, зокрема, охорона прав і свобод людини (ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію України»).
Кожен має право звернутися до поліції для захисту, а поліція зобов`язана відреагувати на звернення і вжити заходи для охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки та порядку.
Сподівання громадянина на допомогу поліції у конфліктній ситуації не є правопорушенням.
Указане відповідає принципу: Neminem laedit qui suo jure utitur (нікого не ображає той, що користується своїм правом). Відповідний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року в справі №10/5026/995/2012.
Відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України не надано жодних належних і допустимих у розумінні ст. 73, 74 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та не спростовано тверджень позивача щодо відсутності в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та, з огляду на надані стороною позивача доводи, є підстави вважати, що позивач здійснила виклик поліції не безпідставно, а з метою запобігання захисту своїх прав та інтересів від неправомірних дій родичів, котрі як вважає сторона позивача незаконно заволоділи її майном шляхом зловживання довірою.
Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Із урахуванням зазначеного постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, згідно якої на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно неї у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, - закрити.
Керуючись ст. 6, 9, 10, 195, 242-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕГА №1759501 від 03.05.2025 року, винесену інспектором Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Груцою Сергієм Петровичем відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень по справі про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя