Справа № 608/2367/24
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 608/2367/24 пров. № А/857/14392/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Заверухи О.Б., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Волчанського А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 березня 2025 року (суддя Запорожець Л.М., м. м.Чортків) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у вересні 2024 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3062828 від 16.09.2024 р., згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень та постанову серії ЕНА №3062790 від 16.09.2024 р., згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.127 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спірні постанови вважає такими, що винесені з порушеннями норм законодавства та підлягають скасуванню, оскільки порушено його право на захист внаслідок того, що адміністративна справа про адміністративні правопорушення щодо нього не розглядалась, було одразу винесено оскаржувані постанови, правопорушення зазначені в постановах позивач не вчиняв і докази зворотного відсутні.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 березня 2025 року позов задоволено.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що відеозаписом підтверджується, що транспортний засіб був розміщений під знаком 5.45.1, та як наслідок порушив вимоги п.15.9 (е) ПДР України. Також наданим відеозаписом підтверджується, що позивач без дозволу працівників поліції вийшов на проїжджу частину дороги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що постановою серії ЕНА №3062828 позивач ОСОБА_1 визнаний винним у здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП України.

Як зазначено в постанові, 16.09.2024 року, о 12:58:07 годині, в м. Чортків по вул. Володимира Великого, 1 водій здійснив зупинку ближче 30 метрів для зупинки маршрутних транспортних засобів, та під час зупинки не увімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив п.9.9.а ПДР Порушення ввімкнення аварійної світлової сигналізації у разі вимушеної зупинки.

Крім того, 16 вересня 2024 року поліцейським Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Соколовським Максимом Валерійовичем відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА №3062790.

Згідно постанови Серії ЕНА №3062790 позивач ОСОБА_1 також визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.127 КУпАП України.

Суть і обставини правопорушення полягають у тому, що 16.09.2024р. 13:16:22 в м. Чортків по вул. В. Великого, 1а ОСОБА_1 , під час розгляду адміністративної справи щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності, за порушення вимог ст.122 ч.2 КУпАП, вийшов на проїзну частину дороги, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників дорожнього руху, чим порушив п.4.1.4.а ПДР Раптовий вихід пішохода на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху.

Згідно постанови Серії ЕНА №3062828 від 16.09.2024 року ОСОБА_1 поставлено в обов`язок сплатити штраф у розмірі 510 грн. 00 коп., а у відповідності до постанови Серії ЕНА №3062790 від 16.09.2024р. штраф у розмірі 255 грн. 00 коп.

Не погодившись з цими постановами, ОСОБА_1 звернувся в суд з відповідним позовом.

Відповідно до статті 14 Закону України Про дорожній рух (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюється ПДР.

Відповідно до підпункту (а) пункту 9.9 ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена водієм у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Відповідно до підпункту (а) пункту 4.14а ПДР України, пішоходам забороняється виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху.

Згідно з частиною 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною 1 статті 127 КУпАП непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи із змісту пункту 1статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено вище, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Положеннями статті 283 КУпАП закріплено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відтак, приписами частини третьої статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у підтвердження спірних постанов, не надав жодного належного та допустимого доказу (даних з нагрудних камер працівників поліції або службового відеореєстратора, камер вуличної мережі), який би підтверджував факт вчинення позивачем спірних правопорушень.

Згідно з матеріалами справи, відповідачем долучено до матеріалів справи диск з відеоматеріалами події від 16.09.2024.

У пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до неї додаються відео з нагрудної камери NC 200 623.

Оцінюючи вищевказані докази, колегія суддів вважає їх належними, оскільки такі відображені в оспорюваній постанові.

Згідно вказаного відеозапису під назвою «16.09.2024 (1)» (час 00:00:10 по 00:00:50) на якому відображено, що транспортний засіб марки Volkswagen модель Transporter, р.н. НОМЕР_1 розміщений під знаком 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса», тобто в межах посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів та як наслідок порушив вимоги п.15.9 (е) ПДР України, також даний факт відображений на відеозаписах під назвою 16.09.2024 (2) з 00:00:02 по 00:00:29.

На відеозаписі під назвою 16.09.2024 (1) (з 00:00:10 по 00:00:50) 16.09.2024 (3) 00:00:27 по 00:00:33 чітко відображено, що під час вимушеної зупинки транспортного засобу Volkswagen модель Transporter, р.н. НОМЕР_1 водій не увімкнув аварійну світлову сигналізацію чим порушив п.п. 9.9 (а) ПДР України.

Відповідно до підпункту (а) пункту 9.9 ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена водієм у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Згідно з п 15.9 ПДР України зупинка транспортних засобів забороняється: ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Отже, законодавством чітко регламентовано заборону зупинки транспортного засобу ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспорних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків та не встановлено жодних винятків, що допускають зупинку транспортного засобу у даному місці.

Стосовно постанови серії ЕНА 3062790 від 16.09.2024 та вчиненого позивачем правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП України.

Підтвердженням порушення є надані відеоматеріали, зокрема, на відеозаписі під назвою 16.09.2024 (1) на якому відображено, що позивач без дозволу працівників поліції вийшов на проїжджу частину дороги з транспортного засобу.

Слід зазначити, що відповідно до п.п. б, абз.3, ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» тримати руки в полі зору поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України і не виходити з транспортного засобу без дозволу. Отже, ОСОБА_1 здійснив вихід із транспортного засобу без прохання працівників поліції здійснити дані дії.

Відтак, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що належними доказами підтверджено порушення позивачем ПДР України.

Доводи позивача про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення є безпідставними та спрямовані лише на уникнення відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, винуватість в яких повністю доведена.

Відповідачем в повній мірі доведено належними та допустимими доказами у справі факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.122 КупАП України, ч. 1 ст.127 КУпАП України, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області задовольнити.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 27 березня 2025 року в справі №608/2367/24 скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. Б. Заверуха
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 10.06.25