Справа № 160/32134/23
Суддя: Луговська Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Державного геофізичного підприємства "Укргеофізика" в особі відокремленого структурного підрозділу: Придніпровської геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства "Укргеофізика" до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправними та скасування вимог,
Державне геофізичне підприємство "Укргеофізика" в особі відокремленого структурного підрозділу: Придніпровська геофізична розвідувальна експедиція Державного геофізичного підприємства "Укргеофізика" (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправними вимоги Східного офісу Держаудитслужби (далі - відповідач)від від 03.10.2023 №040407-15/6139-2023 в частині такого їх пункту: « 2) забезпечити відшкодування матеріальної шкоди (збитків), заподіяної державному бюджету в сумі 209'759,91 грн. та завданої матеріальної шкоди (збитків) позивачу на суму 498'309,60 гривень внаслідок здійснення при виконанні сейсморозвідувальних робіт зайвого відшкодування вартості пошкоджених сільгоспкультур землекористувачам/землевласникам, зазначених в актах обміру виконаних робіт у сумі 708'069,51 грн., відповідно норм статей 130-136 КЗпПУ».
- скасувати вимоги відповідача від 03.10.2023 №040407-15/6139-2023 в частині такого їх пункту: « 2) забезпечити відшкодування матеріальної шкоди (збитків), заподіяної державному бюджету в сумі 209'759,91 грн. та завданої матеріальної шкоди (збитків) позивачу на суму 498'309,60 гривень внаслідок здійснення при виконанні сейсморозвідувальних робіт зайвого відшкодування вартості пошкоджених сільгоспкультур землекористувачам/землевласникам, зазначених в актах обміру виконаних робіт у сумі 708'069,51 грн., відповідно норм статей 130-136 КЗпПУ».
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що неправомірність розмірів здійснених позивачем витрат на компенсацію спашу (пошкоджених сільськогосподарських угідь) землекористувачам не доведена ревізією ні за нормами діючого законодавства, ні наведеними посиланнями та розрахунками. До того ж, за роз`ясненням самих працівників Держаудитслужби у листі Західного офісу Держаудитслужби від 19.06.2020 за № 17-15м/3264-2020, здійснення аналізу ціни договору на відповідність «середньоринковій» чи іншим цінам, а також визначення різниці таких цін та їх порівняння не належить до компетенції Держаудитслужби.
Ухвалою суду позов було залишено без руху та після усунення виявлених недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на наступне.
Ревізією встановлено, що відповідно до Актів обміру втрат за пошкодження сільськогосподарських угідь (спаш), при виконанні геофізичних робіт по кожному окремому Договору спашу Придніпровською ГРЕ відшкодовано кожному окремому землевласнику/землекористувачу суми втрат по кожному виду пошкоджених сільськогосподарських культур без врахування середньої врожайності сільгоспкультур та середньоринкової ціни за 1 центнер, що визначено п.4.2 Договорів спашу.
Під час ревізії Східним офісом Держаудитслужби здійснено запит до ТОВ «АПК-ІНФОРМ ГРУП» (лист від 14.07.2023 №040407-15/4611-2023) щодо надання інформації щодо урожайності окремих сільгоспкультур та рівня ринкових цін на сільськогосподарські культури в Україні на визначені дати.
ТОВ «АПК-ІНФОРМ ГРУП» надіслано інформацію (лист від 17.08.2023 №25) щодо урожайності сільгоспкультур в розрізі областей та визначено ціни на зазначені у запиті товарні позиції, які визначались шляхом моніторингу зі щотижневою періодичністю відповідно до прийнятої методології, на базисі СРТ (з ПДВ) та щоп`ятниці публікувалися у виданні «АПК-ІНФОРМ».
Так, наприклад, відповідно до Акту спашу від 26.08.2021 №1 приватному підприємству Агрофірма «Гончарівська» відшкодовано вартість пошкоджених сільгоспкультур: соняшника на площі 2,73 га та кукурудзи на площі 0,81 га; середня врожайність соняшника, визначена в Акті спашу склала 25,0 ц/га та ціна за 1 ц соняшника становила 1 666,67 грн, в той час як відповідно до інформації ТОВ «АПК-ІНФОРМ ГРУП» середня врожайність соняшника становила 16,8 ц/га та відповідно ціна без ПДВ, з врахуванням знижки за збирання та транспортування (20%), становила 1 046,4 грн; середня врожайність кукурудзи, визначена в Акті спашу склала 70,0 ц/га та ціна за 1 ц соняшника становила 583,33 грн, в той час як відповідно до інформації ТОВ «АПК-ІНФОРМ ГРУП» середня врожайність кукурудзи становила 29,2 ц/га та відповідно ціна без ПДВ, з врахуванням знижки за збирання та транспортування (20%), становила 448,0 грн; відповідно Акту спашу приватному підприємству Агрофірма «Гончарівська» відшкодовано вартість пошкодженої культури соняшника у розмірі 136 650,01 грн (з ПДВ), в той час як необхідно було відшкодувати вартість пошкодженої культури соняшника у сумі 57 590,51 грн з ПДВ ((2,73 га*16,8 ц/га*1046,4 грн )+20% ПДВ), - за позицією «пошкодження культури соняшника» зайво відшкодовано сільгосптоваровиробнику 79 059,50 грн (136 650,01 грн - 57 590,51 грн); відповідно Акту спашу приватному підприємству Агрофірма «Гончарівська» відшкодовано вартість пошкодженої культури кукурудзи у розмірі 39 690,0 грн (з ПДВ), в той час як необхідно було відшкодувати вартість пошкодженої культури кукурудзи у сумі 12 715,32 грн з ПДВ ((0,81 га*29,2 ц/га*448,0 грн) +20% ПДВ), - за позицією «пошкодження культури кукурудзи» зайво відшкодовано сільгосптоваровиробнику 26 974,68 грн (39 690,0 грн - 12 715,32 грн); разом за Актом спашу від 26.08.2021 №1 приватному підприємству Агрофірма «Гончарівська» зайво відшкодовано вартість пошкоджених сільгоспкультур у розмірі 106 034,18 гривень.
Аналогічні розрахунки проведено по іншим землекористувачам/землевласникам, яким відповідно до Актів спашу зайво відшкодовано вартість пошкоджених сільгоспкультур.
Порушення виявлено шляхом співставлення умов укладених договорів, Актів обміру втрат за пошкодження сільськогосподарських угідь (спаш) з даними первинних документів та вимогами діючого законодавства.
При цьому, відповідач послався на с.ст.156, 157 Земельного кодексу України, постанову Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 року, якою затверджено Порядок визначення збитків власникам землі і землекористувачам, та пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», яким визначено, зокрема, що при пошкодженні посівів, самовільному зайнятті ріллі або сінокосінні на користь землекористувача (власника) стягується вартість неодержаних сільськогосподарської продукції чи сіна, обчислена за ринковими цінами, з урахуванням середньої врожайності певної культури в господарстві, за винятком витрат виробництва, пов`язаних зі збиранням урожаю, а також витрат на відновлення якості земель відповідно до їхнього призначення.
Відповідач вказує про врахування за результатом ревізії пояснення начальника Придніпровської ГРЕ Гуртового О.В., зокрема про те, що середня врожайність сільгоспкультур та ціна за 1 центнер визначалась самостійно землекористувачем згідно їх внутрішніх облікових даних, надавати які вони відмовлялись посилаючись на те, що Придніпровська ГРЕ не є контролюючим органом, а діюче законодавство не дає право вимагати такі дані.
Також, відповідач зазначає, що відповідно до п.11 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право одержувати від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності, інших юридичних осіб та їх посадових осіб, фізичних осіб -підприємців інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань.
Під час ревізії Східним офісом Держаудитслужби здійснено запит до Інформаційно-аналітичного агентства «АПК-Інформ» (лист від 14.07.2023 №040407-15/4611-2023) щодо надання інформації щодо урожайності окремих сільгоспкультур та рівня ринкових цін на сільськогосподарські культури в Україні на визначені дати.
ТОВ «АПК-ІНФОРМ ГРУП» надіслано інформацію (лист від 17.08.2023 №25) щодо урожайності сільгоспкультур в розрізі областей та визначено ціни на зазначені у запиті товарні позиції, які визначались шляхом моніторингу зі щотижневою періодичністю відповідно до прийнятої методології, на базисі СРТ (з ПДВ) та щоп`ятниці публікувалися у виданні «АПК-ІНФОРМ».
Відповідач зазначає, що данні щодо середньої врожайності сільгоспкультур по рокам, що оприлюднюються Державною службою статистики України та публікуються у Статистичному щорічнику України кожного року (офіційний сайт (www.ukrstat.gov.uа) повністю співпадають з даними щодо урожайності окремих сільгоспкультур в Україні, що наведено в інформації ТОВ «АПК-ІНФОРМ ГРУП».
Інформаційно-аналітичне агентство «АПК-Інформ» є єдиним безкоштовним джерелом на ринку інформаційних послуг аграрної тематики в Україні та забезпечує повний цикл збору первинних і вторинних статистичних даних для забезпечення достовірності й оперативності інформації, входить до трійки провідних інтернет-ресурсів аграрної тематики в СНД.
Також, відповідач вважає посилання позивача на лист Західного офісу Держаудитслужби від 19.06.2020 за № 17-15м/3264-2020 недоречним, оскільки не стосується предмету спору та не звільняє позивача від доведення своєї позиції.
Разом з відзивом на позовну заяву відповідачем подане клопотання про заміну неналежного відповідача, обґрунтоване тим, що зазначений у позові та ухвалі суду від 18.01.2024 відповідачем Відділ контролю в аграрній галузі, екології та природокористування Східного офісу Держаудитслужби Державної аудиторської служби України не є окремою юридичною особою, а при виконанні своїх основних завдань та функцій уособлює безпосередньо орган державного фінансового контролю та діє від його імені.
У відповідь на зазначене клопотання, позивач пояснив, що первісна назва відповідача визначена виходячи з назви на його фірмовому бланку та в направленні на ревізію №467 від 28.07.2023, інформація про юридичні статуси Східного офісу Держаудитслужби і його підрозділів позивачу була невідома.
При розгляді клопотання, суд враховує, що як у позовній заяві, так і у клопотанні відповідача, зазначений код ЄДРПОУ останнього 40477689.
Згідно реєстраційних даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України вказаний код присвоєно юридичний особі Східному офісу Держаудитслужби.
Код ЄДРПОУ (Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України) - це унікальний 8-цифровий номер, що присвоюється юридичним особам, відокремленим підрозділам іноземних юридичних осіб та фізичним особам-підприємцям в Україні. Він служить для ідентифікації та обліку суб`єктів господарювання в ЄДРПОУ.
З огляду на приписи ст.48 Кодексу адміністративного судочинства України та, враховуючи, що код ЄДРПОУ належить фактично одній і тій самій установі, клопотання відповідача задоволенню не підлягає, а лише належить вірно зазначити найменування відповідача у всіх судових документах.
Позивачем подано письмову відповідь на відзив, за змістом якої вважає, що відповідач підміняє поняття вказаних у договорах середньої врожайності і вартості пошкоджених сільгоспкультур по конкретному господарству на середньоринкові показники.
Конкретні показники врожайності і вартості вказані в Актах обміру втрат за пошкодження сільськогосподарських угідь (спаш) та підтверджені підписами землекористувачів. Статтями 10 і 11 Закону України від 21.06.2012 № 5007-VІ «Про ціни і ціноутворення», а також статтями 189 і 190 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання використовують у своїй діяльності вільні ціни і що ці вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін.
При цьому, позивач звертає увагу, що відповідач в ході ревізії для перевірки цих внутрішніх облікових даних землекористувачів не направляв відповідні запити конкретним господарствам та не отримав від них потрібну інформацію.
Також, позивач звертає увагу, що у наданій ТОВ «АПК-ІНФОРМ ГРУП» відповідачу довідці зазначено: «ціни на товари, що публікуються у виданнях ІА «АПК-Інформ» та на порталі www.apk-inform.com є довідковими, інформаційними і не є цінами реальних угод».
Позивач наполягає, що застосований в Актах обміру втрат за пошкодження сільськогосподарських угідь (спаш) термін «рекультивація» не згідно ст.166 Земельного кодексу України, а згідно прямому загальнопоширеному значенню, не відміняє передбачену діючим законодавством необхідність компенсації землекористувачам витрат з приведення порушених нашими роботами земельних ділянок у попередній стан. В таблиці самих Актів такі витрати заносились у графу під назвою «технологічні земельні роботи».
Також, позивач наполягає, що лист Західного офісу Держаудитслужби від 19.06.2020 за № 17-15м/3264-2020 безпосередньо стосується предмету доказування неправомірності висновків стосовно цін.
Відповідачем подані письмові заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, за змістом яких, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 року, якою затверджено Порядок визначення збитків власникам землі і землекористувачам, стверджує, що збитки, понесені власниками землі та землекористувачами, мають бути обґрунтованими. Однак до жодного Акту спашу не було додано розрахунок суми збитків та документів, що її б підтверджували.
На спростування твердження позивача про нездійснення відповідних запитів конкретним господарствам, відповідач посилається на сторінку 41 Акту ревізії, де зазначено про направлення рекомендованих листів з повідомленням про вручення поштового відправлення землекористувачам, яким позивачем здійснено відшкодування вартості пошкоджених сільгоспкультур, зокрема, землекористувачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ФГ «АСТЕРРА +», ФГ «КРИНИЦЯ +», СТОВ «ДРУЖБА-НОВА», ВСК «ЗОРЯ», ТОВ «МХП «УРОЖАЙНА КРАЇНА». У вказаних листах, зокрема, запитувалась інформація щодо статистичних звітів за формами №4-сг (річна), 37-сг або 29-сг (річна), або інші документи, що підтверджують врожайність та ціну пошкодженої культури; розрахунки прямих збитків. Однак відповідна інформація до ревізії не була надана.
Пояснення щодо застосування інформації від ТОВ «АПК-ІНФОРМ ГРУП» та інші, аналогічні доводам відзиву на позовну заяву.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені доводи, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи встановлено, що Східним офісом Державної аудиторської служби України на виконання пункту 1.2.5.2 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Східного офісу Держаудитслужби на III квартал 2023 року (в частині інспектувань) проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Придніпровської геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства "Укргеофізика" (далі по тексту Експедиція) за період з 01.01.2020 по 31.12.2022, за результатами якої складено акт від 12.09.2023 № 040407-28/2.
Не погоджуючись з частиною висновків вищезазначеного акту ревізії, Експедиція подала свої заперечення, за результатами розгляду яких Східний офіс Держаудитслужби листом від 02.10.2023 № 040407-15/6121-2023 надіслав відповідні висновки з неприйняттям всіх заперечень Експедиції та ще одним листом від 03.10.2023 № 040407-15/6139-2023 надав вимоги щодо усунення значених в акті ревізії порушень.
Експедиція не погодилась з вимогами Східного офісу Держаудитслужби від 03.10.2023 № 040407-15/6139-2023 в частині такого їх пункту: « 2) забезпечити відшкодування матеріальної шкоди (збитків), заподіяної державному бюджету в сумі 209 759,91 грн та завданої матеріальної шкоди (збитків) Придніпровській ГРЕ на суму 498 309,60 гривень внаслідок здійснення при виконанні сейсморозвідувальних робіт зайвого відшкодування вартості пошкоджених сільгоспкультур землекористувачам/землевласникам, зазначених в актах обміру виконаних робіт у сумі 708 069,51 грн, відповідно норм статей 130-136 КЗпПУ».
Тому, Експедиція звернулась з відповідним позовом до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016 року (далі - Положення), визначено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.
Пунктом 7 Положення встановлено, що Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
Правові та організаційні засади здійснення фінансового контролю в Україні, визначені Законом України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні (далі - Закон № 2939).
Відповідно до статті 2 Закону № 2939, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Згідно зі статтею 4 Закону № 2939 інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансовогосподарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
Статтями 8, 10 Закону №2939 визначені основні функції органу державного фінансового контролю та його права. За приписами статті 10 Закону № 2939, органу державного фінансового контролю надається, зокрема, право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.
Пунктом 15 ст.10 Закону №2939 унормовано право органу державного фінансового контролю порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях.
Частиною другою статті 15 Закону № 2939 визначено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
Процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів всіх рівнів, державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно, а на підставі рішення суду - в інших суб`єктів господарювання визначено Порядком проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 (далі - Порядок 550).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 550 інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Як обумовлено пунктами 45, 46 Порядку № 550, у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державного фінансового контролю, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об`єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому.
Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, та у разі надходження заперечень до нього - не пізніше ніж 10 робочих днів після надсилання висновків на такі заперечення об`єкту контролю надсилається вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.
Абзацом 2 пункту 46 Порядку 550 передбачено, що про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об`єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний орган державного фінансового контролю з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.
В ході ревізії встановлено, що Експедицією (Замовник) з кожним землекористувачем (землевласником) укладено Договори на відшкодування втрат за пошкодження сільськогосподарських угідь (далі - Договори спашу), які є типовими.
Предметом Договорів спашу (п.1) є надання землекористувачем Замовнику дозволу на проведення геологорозвідувальних (геофізичних) робіт на належних йому землях (зазначено населений пункт розташування земельної ділянки); Замовник за Договором спашу зобов`язується відшкодувати землекористувачу втрати за пошкодження сільськогосподарських угідь(спаш), понесені ним під час проведення геофізичних робіт на Північно-Макіївській площі.
Пунктом 3 Договору спашу визначено одиницю виміру спашу (гектар), визначено загальну площу спашу, зазначено місце проведення робіт, номери геофізичних профілів, зазначено строки проведення робіт (у всіх договорах, за виключенням визначено строк проведення робіт з 01.09.2021р. по 10.09.2021р.).
Відповідно до п.4.1. Договорів спашу визначено вартість спашу (розрахункова вартість у гривнях з копійками); у п.4.2. Договорів спашу зазначено, що сума втрат, що підлягають відшкодуванню визначається на підставі фактичного обсягу пошкоджених угідь, середньої врожайності пошкоджених культур, вартості 1 ц сільгоспкультур (або одиниці технологічних сільськогосподарських земельних робіт Землекористувача) та оформлюється відповідним Актом, який підписується повноваженими представниками Сторін; за умовами п.4.3 Договору спашу Замовник зобов`язується відшкодувати втрати за пошкодження сільськогосподарських угідь, згідно підписаних Сторонами Актів, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Землекористувача (або іншими формами розрахунків, що не заборонені чинним законодавством України).
Ревізією встановлено, що відшкодування землекористувачам сум втрат здійснювалось Експедицією на підставі підписаних Сторонами Актів обміру втрат за пошкодження сільськогосподарських угідь (спаш), при виконанні геофізичних робіт по кожному окремому Договору спашу (далі - Акти спашу).
Акти спашу підписано зі сторони Замовника начальником геофізичної партії №86 ПГРЕ Шепшелей П.З., підписані землекористувачем (землевласником), окремі Акти спашу підписано представником органу місцевого самоврядування та завірено печаткою цього органу; також Акти спашу перевірено за даними топоробіт та прийнято до обліку начальником відділу виробничого планування ПГРЕ Безуглим В.І., що засвідчено його підписом на кожному акті; всі Акти затверджені начальником ПГРЕ Гуртовим О.В.
Ревізією встановлено, що відповідно до Актів обміру втрат за пошкодження сільськогосподарських угідь (спаш), при виконанні геофізичних робіт по кожному окремому Договору спашу Придніпровською ГРЕ відшкодовано кожному окремому землевласнику/землекористувачу суми втрат по кожному виду пошкоджених сільськогосподарських культур без врахування середньої врожайності сільгоспкультур та середньоринкової ціни за 1 центнер, що визначено п.4.2 Договорів спашу.
Грошове відшкодування витрат на спаш, рекультивацію здійснювалось Експедицією (відповідно до визначеної у Акті спашу суми) шляхом безготівкового перерахування Експедицією коштів на банківський рахунок (банківську картку) землекористувачів.
Досліджуючи зміст спірного висновку та надаючи оцінку встановленим відповідачем порушенням, з якими не згоден позивач, суд вказує на наступне.
Обов`язки підприємств, установ та організацій, що проводять розвідувальні роботи визначені ст.97 Земельного кодексу України.
Так, підприємства, установи та організації, які здійснюють геологознімальні, пошукові, геодезичні та інші розвідувальні роботи, можуть проводити такі роботи на підставі угоди з власником землі або за погодженням із землекористувачем (ч.1).
Строки і місце проведення розвідувальних робіт визначаються угодою сторін (ч.2).
Проведення розвідувальних робіт на землях заповідників, національних дендрологічних, ботанічних, меморіальних парків, поховань і археологічних пам`яток дозволяється у виняткових випадках за рішенням Кабінету Міністрів України (ч.3).
Підприємства, установи та організації, які проводять розвідувальні роботи, зобов`язані відшкодовувати власникам землі або землекористувачам усі збитки, в тому числі неодержані доходи, а також за свій рахунок приводити займані земельні ділянки у попередній стан (ч.4).
Спори, що виникають при проведенні розвідувальних робіт, вирішуються у судовому порядку (ч.5).
При переході із стану дослідно-промислової розробки у промислову розробку підприємствам, установам та організаціям, що проводять розвідувальні роботи, дозволяється використовувати земельну ділянку на підставі угоди на проведення розвідувальних робіт із власником землі або за погодженням із землекористувачем на період оформлення документів, що посвідчують право користування відповідною земельною ділянкою (ч.6).
Крім зазначеної норми, інших норм не передбачено.
Отже, без отримання дозволу та укладання угоди (договору) із землевласниками/землекористувачами, позивач не міг проводити польові роботи та виконувати свої договірні зобов`язання перед замовниками.
Отже, судом встановлено, що, діючим законодавством не визначено яким чином проводиться відшкодування власникам землі або землекористувачам усіх збитків, в тому числі, неодержаних доходів.
Суд приймає посилання позивача на багаторічну практику геологорозвідувальних організацій в Україні про визначення збитків через вартість втраченого врожаю та необхідні витрати на відновлення грунта, які розраховуються землекористувачами по їх внутрішніх облікових даних, що не були надані позивачу.
Як встановлено судом, відповідачу такі дані теж не були надані (стор.41 Акту ревізії).
Разом з тим, відповідач використав інформацію від ТОВ «АПК-ІНФОРМ ГРУП» у довідці №25 від 17.08.2023 р.
Проте, зі змісту зазначеної довідки судом встановлено, що інформація наведена щодо середньої врожайності сільськогосподарських культур ц/га в розрізі областей: більшість Сумська, Дніпропетровська, Харківська; дещо Луганська, Донецька. Крім того, переважна більшість визначена за критерієм «Східний регіон». Проте, які області враховані до такого критерію не визначено. Дані наведені за 2020, 2021 та 2022 роки.
Суд погоджується з обґрунтуванням позивача про визначення кожним землекористувачем (землевласником) врожайності та втрат своїх ділянок, а також багатьох інших критеріїв, як то градацію по сортах, різні рівні агротехнологій і результати в різних господарствах, ціни, очікуваний прибуток тощо.
Договори позивача із землекористувачами (землевласниками) у судовому порядку не оскаржувались і не скасовані, відповідних доказів сторонами не надано.
Поряд із зазначеним, суд не залишає поза увагою посилання відповідача на пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», але звертає увагу на його невірне трактування та застосування відповідачем.
Так, у наведеному пункті зазначено, на чому наполягає відповідач, зокрема, що при пошкодженні посівів, самовільному зайнятті ріллі або сінокосінні на користь землекористувача (власника) стягується вартість неодержаних сільськогосподарської продукції чи сіна, обчислена за ринковими цінами, з урахуванням середньої врожайності певної культури в господарстві, за винятком витрат виробництва, пов`язаних зі збиранням урожаю, а також витрат на відновлення якості земель відповідно до їхнього призначення.
По-перше, зазначена постанова Пленуму не є актуальною при розгляді спору, оскільки прийнята на застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, коли Кодекс адміністративного судочинства України ще не був прийнятий.
В даному випадку спір розглядається саме в порядку адміністративного судочинства.
По-друге, у пункті, на який посилається відповідач, йдеться саме про урахування середньої врожайності певної культури в господарстві.
Отже, позивачем при підписанні з кожним землекористувачем (землевласником) договорів спашу та Актів обміру втрат за пошкодження сільськогосподарських угідь (спаш) з господарствами і враховано інформацію останніх.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Державного геофізичного підприємства "Укргеофізика" в особі відокремленого структурного підрозділу: Придніпровської геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства "Укргеофізика".
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені платіжною інструкцією №835 від 28.11.2023 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684грн. 00коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.72-77, 90, 139, 241-246, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву Державного геофізичного підприємства "Укргеофізика" в особі відокремленого структурного підрозділу: Придніпровської геофізичної розвідувальної експедиції Державного геофізичного підприємства "Укргеофізика" до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправними та скасування вимог задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати вимоги Східного офісу Держаудитслужби від 03.10.2023 №040407-15/6139-2023 в частині такого їх пункту: « 2) забезпечити відшкодування матеріальної шкоди (збитків), заподіяної державному бюджету в сумі 209'759,91 грн. та завданої матеріальної шкоди (збитків) позивачу на суму 498'309,60 гривень внаслідок здійснення при виконанні сейсморозвідувальних робіт зайвого відшкодування вартості пошкоджених сільгоспкультур землекористувачам/землевласникам, зазначених в актах обміру виконаних робіт у сумі 708'069,51 грн., відповідно норм статей 130-136 КЗпПУ».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова