Справа № 160/6379/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2025 року м.Дніпросправа № 160/6379/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НУМІС» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі № 160/6379/24 (суддя Луніна О.С., справа розглянута в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НУМІС» до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НУМІС» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом в якому просило:

- визнати дії Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо опису та вилучення майна у зведеному виконавчому провадженні №72639099 від 28.08.2023, вчинені 26.09.2023 р. в приміщенні магазину ТОВ «НУМІС», розташованому за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 50/2, незаконними та протиправними;

- визнати бездіяльність Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), а саме відмову в проведенні перевірки законності зведеного виконавчого провадження №72639099 за скаргою позивача від 06.10.2023 незаконною, протиправною та зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) провести перевірку законності зведеного виконавчого провадження №72639099 за скаргою позивача від 06.10.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що здійснює господарську діяльність з роздрібної торгівлі товарами непродовольчої та продовольчої групи кінцевому споживачу через власну мережу магазинів торгівельної марки «PROSTOR». Так, 26.09.2023 до магазину «PROSTOR», який розташовано за адресою: м.Київ, проспект Повітрофлотський, 50/2, здійснив вихід державний виконавець Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), який за вищезазначеною адресою розташування торгівельної точки позивача вилучив, описав, запакував та опечатав 960 одиниць товару - засоби по догляду за собою, косметика та інше, про що склав постанову ЗВП№72639099 від 26.09.2023. З урахуванням того, що ТОВ «НУМІС» не є стороною у зведеному виконавчому провадженні ЗВП№72639099, позивач намагався припинити незаконні дії державного виконавця, але навіть після надання останньому договору суборенди та довідки 20-ОПП, які свідчать про те, що у вказаному приміщенні магазину здійснює діяльність зовсім інша юридична особа ніж боржник, державний виконавець не виконав свої обов`язки та не надавав запит на адресу володільця приміщення торгівельної точки - ТОВ «НУМІС», не визначив строк надання відомостей та не надав можливості ТОВ «НУМІС» надати відповідні відомості. Більш того, виконавець не залишив позивачу, як володільцю описаного та арештованого майна, опису вилученого майна та не надав можливості його перевірити, а також позбавив позивача можливості підписати опис майна та надати свої зауваження до акту та дій державного виконавця. Позивач вважає, що державний виконавець своїми діями грубо порушив порядок накладення арешту, який встановлено ст.ст. 18, 53 та 56 Закону України «Про виконавче провадження». Також позивач зазначає, що в постанові про арешт та вилучення майна (коштів) боржника від 26.09.2023 вказано адресу боржника ТОВ «СТИЛЬ Д» - пров. Радищева, 18, м. Київ., і вилучаючи майно у ТОВ «НУМІС», яке не є учасником та стороною ЗВП№72639099, державним виконавцем після вилучення майна не було надано позивачу для підписання документів про вилучення майна, як представникам особи, у якої вилучене це майно (товар). З метою захисту своїх прав та інтересів позивачем було подано до відповідачів скарги на дії державного виконавця, за результатами яких отримано листи з відмовою у задоволенні скарги.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року в задоволені адміністративного позову позивача відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неналежну оцінку судом доказів у справі, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що відповідач, отримавши повідомлення про порушення з боку державного виконавця мав відповідні повноваження щодо здійснення перевірки з власної ініціативи. Вказує, що скарга може бути подана не тільки стороною та учасником виконавчого провадження, а і іншими особами, права та інтереси яких порушено. Звертає увагу, що в порушення ч.10 ст.243 КАС України, оскаржене рішення у даній справі не підписано суддею, який розглядав цю справу, що є прямою підставою для скасування рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду, з огляду на приписи п.5 ч.3 ст.317 КАС України.

Відповідач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у у Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 72639099 з примусового виконання: виконавчого листа № 428/12658/21 виданого 10.05.2023, Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ТОВ «СТИЛЬ Д» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 31.08.2021 по 22.11.2022 в розмірі 123 795; виконавчого листа №428/12658/21 виданого 22.11.2022, Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ТОВ «СТИЛЬ Д» заробітної плати за один місяць у розмірі 6267,57 грн; виконавчого листа № 428/12658/21 виданого 10.05.2023, Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ТОВ «СТИЛЬ Д» на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору в розмірі 2724 грн., а також витрат на правничу допомогу в розмірі 20000 грн.; виконавчого листа № 428/12658/21 виданого 10.05.2023, Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ТОВ «СТИЛЬ Д» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 5000 грн.; виконавчого листа № 904/2849/22 виданого 01.03.2023, Господарським судом Дніпропетровської області про: стягнення з ТОВ «СТИЛЬ Д» на користь ТОВ «АЛЬЯНСОПТ» 237021,65 грн. основного боргу, 13936,83 грн. інфляційних витрат; 3311,80 грн. 3% річних, 3814,05 витрат по сплаті судового збору, 15000 грн. витрат на правничу допомогу; наказу № 904/3292/22 виданого 04.04.2023 Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТИЛЬ Д» на користь Іноземного підприємства «Кока- Кола Беверіджиз Україна Лімітед» основний борг у розмірі 121 397,24 грн., пеня у розмірі 21 607,96 грн., 3% річних у розмірі 1 729,57 грн., інфляційні втрати у розмірі 9 053,14 грн, а також витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 481 грн.. Сума стягнення за зведеним виконавчим провадженням, враховуючи виконавчий збір та витрати виконавчого провадження становить 647 767,79 грн..

У заяві ТОВ «АЛЬЯНСОПТ» від 02.05.2023 про відкриття виконавчого провадження, стягувач зазначив, що з відкритих джерел у мережі «Інтернет» можна встановити 52 діючі свідоцтва на торговельну марку, які зареєстровані за ТОВ «СТИЛЬ Д».

За результатами перевірки заяви державним виконавцем встановлено, що ТОВ «СТИЛЬ Д» здійснює господарську діяльність через мережу магазинів «Простор».

26.09.2023, за адресою м. Київ, проспект Повітрофлотський 50 в приміщенні магазину «Простор», в присутності понятих Ковальова Г.В., ОСОБА_2 , державного виконавця Стужук К.В., головного державного виконавця Годованюка С.П., головного державного виконавця Черкасова Є.В. державним виконавцем Туром А.О. проведено опис та арешт майна боржника ТОВ «СТИЛЬ Д».

26.09.2023 державним виконавцем складено постанову опису та арешту майна (коштів) боржника ЗВП №72639099.

Вказаною постановою при виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення з боржника ТОВ «СТИЛЬ Д» на користь стягувачів боргу здійснено опис майна згідно переліку за адресою боржника м. Київ, пров. Радищева, 18 та накладено арешт на вказане майно.

Постанову підписано посадовими особами Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), понятими та зазначено, що представник ТОВ «СТИЛЬ Д» від підпису відмовився.

28.09.2023 на адресу Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від ТОВ «НУМІС» надійшла скарга на дії державного виконавця щодо проведення опису та арешту майна вх. №27666/17-9-26.

06.10.2023 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла скарга позивача вх. № 50228/3-23 на дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у зведеному виконавчому провадженні № 72639099 щодо опису та арешту майна, в якій викладено прохання провести перевірку законності вказаного зведеного виконавчого провадження.

На скаргу ТОВ «НУМІС» Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) надано відповідь від 03.11.2023 №57171/3.2-23, в якій відмовлено в наданні інформації у зв`язку з неналежністю довіреності представника.

Листом від 15.11.2023 за №9409-ЮД відповідачу ТОВ «НУМІС» направило повідомлення про обізнаність та схвалення дій свого представника та надало додаткову довіреність з уточненими повноваженнями, на відсутність яких посилався відповідач.

Листом від 19.12.2023 за №62251/3.2-23/вх.58632/3-23 позивачу відмовлено у задоволенні скарги, оскільки останній не є ані учасником, ані стороною виконавчого провадження та роз`яснено право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно.

Вважаючи протиправними дії та бездіяльність Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 закрито провадження в адміністративній справі № 160/6379/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НУМІС» до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НУМІС» задоволено частково, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 у справі №160/6379/24 скасовано в частині закриття провадження у справі №160/6379/24 в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «НУМІС» до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) і зобов`язання вчинити певні дії та у частині цих позовних вимог справу №160/6379/24 повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду, у решті ухвалу залишено без змін.

З урахуванням постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024, суд першої інстанції розглядав частину позовних вимог, щодо визнання бездіяльності Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а саме відмови в проведенні перевірки законності зведеного виконавчого провадження №72639099 за скаргою позивача від 06.10.2023р. незаконною, протиправною та зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) провести перевірку законності зведеного виконавчого провадження №72639099 за скаргою позивача від 06.10.2023.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст.53 вказаного Закону України виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби врегульовано ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. (ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Крім того, розділом XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі Інструкція №512/5) визначено порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження.

Відповідно до п. 3 Інструкції №512/5 перевірка законності виконавчого провадження посадовими особами, зазначеними в абзацах другому, четвертому та шостому пункту 1 цього розділу, проводиться на підставі матеріалів виконавчого провадження або їх копій, які підлягають витребуванню з відповідного органу державної виконавчої служби. Про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова, в якій зазначаються: підстави витребування цього виконавчого провадження; у мотивувальній частині - обставини, що зумовили проведення перевірки, а в разі витребування оригіналів матеріалів виконавчого провадження - обґрунтування такої необхідності; у резолютивній частині - рішення про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів або їх копій, реквізити витребуваного виконавчого провадження та орган державної виконавчої служби, у якому воно перебуває на виконанні, строки здійснення перевірки виконавчого провадження з моменту його надходження до органу державної виконавчої служби, який його витребував, а також посадові особи, на яких покладається обов`язок надсилання цього виконавчого провадження до органу державної виконавчої служби, що здійснюватиме його перевірку, та строки надсилання для перевірки виконавчого провадження.

Згідно п.п. 4, 5 Інструкції №512/5 постанова про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів складається в кількох примірниках, з яких: один примірник надсилається до органу державної виконавчої служби, з якого витребувано виконавче провадження; другий примірник залишається в органі державної виконавчої служби, який витребував виконавче провадження; якщо перевірка виконавчого провадження здійснюється за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби, примірник постанови надсилається також цій посадовій особі. Витребуване виконавче провадження надсилається до органу державної виконавчої служби, який його витребував, із супровідним листом у строки, визначені в постанові про його витребування. Матеріали виконавчого провадження або їх копії повинні бути прошнуровані, пронумеровані, з описом документів, який підписується державним виконавцем, який оформив виконавче провадження, із зазначенням дати складання опису. Виконавчі провадження з великою кількістю документів формуються в окремі томи з кількістю аркушів не більше 250 в кожному. Кожен том провадження оформляється окремо, має власну нумерацію аркушів і власний опис. Копії матеріалів виконавчого провадження засвідчуються начальником органу державної виконавчої служби, з якого витребувано виконавче провадження.

Пунктом 6 Інструкції №512/5 визначено, що перевірка законності виконавчого провадження має бути проведена протягом десяти робочих днів, а зведеного виконавчого провадження - протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня надходження витребуваного виконавчого провадження.

Так, ТОВ «НУМІС» 06.10.2023 було подано скаргу начальнику Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з наданням копії начальнику Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якій останній просив: провести перевірку законності зведеного виконавчого провадження №72639099, доручити начальнику Солом`янського відділу ДВС у місті Києві скасувати постанову опису та арешту майна (коштів) боржника від 26.09.2023 р. зведеного ВП №72639099 та зобов`язати державного виконавця Солом`янського відділу ДВС у місті Києві Тур Артема Олександровича провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження»

Листом Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) «Про розгляд звернення» № 65251/3.2-23/вх. 58632/3-23 від 19.12.20023 року було, зокрема, повідомлено, що ТОВ «НУМІС» не є стороною виконавчого провадження, а отже вжити запитуваних заходів щодо перевірки викладених фактів не вбачається за можливе. Також додатково повідомлено, що у разі якщо особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно ф про зняття з нього арешту.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої нівації, що ТОВ «НУМІС» не є стороною зведеного виконавчого провадження №72639099, що підтверджується відповідними матеріалами цього виконавчого провадження.

Разом з тим, захист права власності фізичних та юридичних осіб гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституцією України.

Статті 15 та 16 ЦК України вказують, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статті 316,317,319,321 ЦК України вказують, що право власності є непорушним, власник речі має право користуватися, володіти та розпоряджатися своїми речовими правами на славний розсуд в незалежності від волі інших осіб.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У частині 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85 гс 19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний за змістом висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594 св 21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109 св 22).

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження» (абзац 1 пункту 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»).

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року у справі №712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19).

Слід взяти до уваги, що рішенням Господарського суду міста Києва від 22.02.2024 у справі № 910/16923/23 про визнання права власності на вилучене майно, перелік якого вказано у постанові опису та арешту від 26.09.2023 ЗВП № 72639099 та зняття арешту в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 у справі №910/16923/23, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нуміс» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2024 у справі №910/16923/23 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2024 у справі №910/16923/23 залишено без змін.

Також, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.11.2024 у справі №№760/5317/24 відкрито провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НУМІС» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «СТИЛЬ Д», Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬЯНСОПТ», Іноземного підприємства «Кока-Кола» Беверіджиз Україна Лімітед», третя особа: Солом`янський відділ державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання права власності та зняття арешту з майна.

Тобто, позивач вчиняє дії на визнання права власності на майно у виконавчому провадженні ЗВП№72639099 і про зняття з нього арешту в судовому порядку.

З урахуванням вищезазначеного, з огляду на всі фактичні обставини даної справи, а також дотримання відповідачем положень вимог чинного законодавства в частині його повноважень та функцій, колегія суддів дійшла висновку, що Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) не допустило протиправну бездіяльність під час розгляду скарги ТОВ «НУМІС» від 06.10.2023.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи скаржника, що на оскаржене рішення у цій справі накладено кваліфікований електронний підпис не судді, яка розглядала дану справу, а тому наявні підстави для скасування такого рішення, колегія суддів відхиляє та зазначає, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі № 160/6379/24 за результатами розгляду справи було письмово оформлено суддею у паперовій формі та підписано, оригінал такого рішення знаходиться в матеріалах справи.

Оскільки, обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду є, відповідно до пункту 5 частини третьої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, не підписання будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні, то слід дійти висновку, що саме не підписання судового рішення викладеного письмово у паперовій формі тягне відповідні наслідки.

Колегія суддів вважає, що частина третя статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України не містить такої обов`язкової підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, як не накладення кваліфікованого електронного підпису судді (суддів у разі колегіального розгляду справи), за наявності підписаного в паперовій формі оригінала такого рішення.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Розподіл судових витрат з урахуванням вимог ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ч.4 ст.272, ст.287, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю «НУМІС» - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі № 160/6379/24 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак