Справа № 640/38029/21
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 червня 2025 року Справа № 640/38029/21 ЗП/280/876/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Стрельнікової Н.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» до Головного управління ДПС у Запорізькій області у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє акціонерне товариство "Бест-Альтернатива" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві № 217830416 від 22.03.2021 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Ухвалою суду від 11.01.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом уточнення позовних вимог, подання пояснень щодо отримання/неотримання податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання з урахуванням рішення Державної податкової служби України та квитанції про сплату судового збору в розмірі 4 077,31 грн.

На виконання ухвали суду позивачем подано платіжне доручення про сплату судового збору та вказано про неотримання податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання з урахуванням рішення Державної податкової служби України.

Одночасно позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яка обґрунтована неналежним виконанням посадових обов`язків юрисконсультом підприємства, яку звільнено наказом від 02.08.2021 № 77-К, та втратою документів, на підтвердження чого позивачем надано акт від 04.11.2021.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2022 поновлено строк звернення до суду. Відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 КАС України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

03.04.2025 матеріали адміністративної справи надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Стрельніковій Н.В. Ухвалою суду від 08.04.2025 прийнято справу №640/38029/21 до свого провадження, ухвалено розгляд справи проводити спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному ст. 262 КАС України. Запропоновано позивачу актуалізувати позовні вимоги у справі (виказати актуальну свою позицію щодо підтримання позовних вимог), запропоновано відповідачу надати актуальний відзив у справі (за необхідності).

В обґрунтування позовних вимог позивач у позові посилається на те, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням до позивача застосовано штрафні санкції за умисну несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання. Позивач вважає таке податкове повідомлення-рішення протиправним, оскільки контролюючим органом застосовано не вірну норму Податкового кодексу України (далі ПК України) пункти 124.2, 124.3 статті 124, що спричинило протиправне визначення нарахованого штрафу за ставкою 25%, замість належного застосування пункту 124.1 статті 124 ПК України, що передбачає 5% та 10% штрафу від погашеної суми податкового боргу. Відповідачем не установлено умислу позивача на затримку сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на додану вартість, але поряд із тим у позивача умисел затримати сплату узгодженого грошового зобов`язання відсутній. Просить позов задовольнити.

Відповідач не погодився із заявленими позовними вимогами, 07.06.2022 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що проведеною камеральною перевіркою виявлено умисне порушення підприємством вимог, встановлених 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 ПК України, що призвело до виникнення штрафних (фінансових) санкцій за порушення граничних строків сплати узгоджених сум грошових зобов`язань у розмірі 484 192,09 грн. Враховуючи викладене, просить в задоволенні позову відмовити.

09.04.2025 до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій позивач доповнив прохальну частину позову пунктами наступного змісту: « 3. Стягнути на користь Дочірнього підприємства «Бест Альтенатива», , судовий збір у розмірі 4077 грн. 33 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у виді фіксованого гонорару адвоката в розмірі 7 (сім) тисяч грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у м. Києві.

4. Надати Позивачу п`ятиденний строк після прийняття рішення по суті позову на подання доказів понесених судових витрат у справі, згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України.»

Будь-яких інших заяв або клопотань до суду від учасників справи не надходило.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

ГУ ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку ДП «Бест Альтернатива» з питань дотримання податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість, за результатами яких складено акт камеральної перевірки від 09.02.2021 № 10841/Ж5/26-15-04-16-18 (далі - акт перевірки), яким встановлено порушення вимог п.50.1 ст. 50, п.57.1 ст. 57, п.203.1 ст.203 ПК України.

На підставі висновків перевірки, згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та відповідно до пункту 124.1 статті 124 Кодексу, ГУ ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 22.03.2021 № 217830416 про застосування до ДП «БЕСТ АЛЬТЕРНАТИВА» () штрафних (фінансових) санкцій за порушення граничних строків сплати узгоджених сум грошових зобов`язань у розмірі 484 192,09 грн.

Податкове повідомлення-рішення направлено ДП «БЕСТ АЛЬТЕРНАТИВА» () засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, отримано платником 30.03.2021.

Не погоджуючись з прийнятим ППР, ДП «Бест Альтернатива» звернулось до Державної податкової служби України (далі - «ДПС України») із скаргою від 22.03.2021 року № 217830416 (далі - «Скарга»).

Рішенням про результати розгляду скарги (далі - Рішення») від 24.06.2021 року №14153/6/99-00-06-03-01-06 податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 22.03.2021 року №217830416 - скасовано у сумі 212 371,27 грн., а в іншій частині залишено без змін, а скаргу ДП «Бест Альтернатива» - задоволено частково.

Позивач не погоджуючись зі спірнм рішенням, вважаючи його незаконними, протиправними та таким , що порушує охоронювані законом права та інтереси позивача звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

У статті 76 ПК України зазначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Позивач заявляє про порушення контролюючим органом процедури винесення податкового повідомлення-рішення з огляду на те, що направлені ним заперечення на Акт камеральної перевірки не були розглянуті відповідачем по суті у зв`язку з пропуском строку їх подання, у той час як позивач вважає, що заперечення на Акт камеральної перевірки подані ним засобами поштового зв`язку у строки, визначені податковим законодавством.

Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові Верховного Суду у постанові від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18 сформульовано правовий висновок, відповідно до якого при оскарженні податкового повідомлення-рішення платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність такого рішення, і при цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 ПК України.

Згідно із пунктом 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Суд зазначає, що одним із прав платника податків відповідно до підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України є право надавати за власною ініціативою письмові пояснення та/або документи щодо обставин, які підтверджують відсутність його вини у вчиненому податковому правопорушенні, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Право платника податків на подання письмових заперечень на акт перевірки та/або додаткових документів у порядку, встановленому нормами ПК України, та право брати участь у розгляді заперечень (додаткових документів) передбачено також пунктом 86.7 статті 86 ПК України, відповідно до абзацу першого якого, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

Судом встановлено, що за результатами розгляду скарги позивача, яка в тому числі була обґрунтована відсутністю умислу у вчиненні податкового правопорушення, контролюючий орган вищого рівня ДПС України, не надав оцінки таким аргументам позивача та поданим ним документам, та не досліджував їх. Такі висновки суду зумовлені змістом Рішення Державної податкової служби України №14153/6/99-00-06-03-01-06 від 24.06.2021, в якому жодні відповідні посилання відсутні. Відсутнє будь-яке обгрунтування з цього приводу і в акті перевірки.

Отже, суд констатує, що податкове повідомлення-рішення прийнято без належного з`ясування та встановлення відповідачем наявності у позивача умислу у вчиненні податкового правопорушення.

Не вирішуючи наперед результат розгляду контролюючим органом наданих позивачем документів та пояснень, та їх позитивний чи негативний вплив на встановлені перевіркою обставини, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення, з приводу правомірності якого виник спір, не відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України, оскільки прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для його рішення (пункт 3), та без урахування права особи (в даному випадку платника податку) на участь у процесі прийняття рішення (пункт 9). Невстановлення контролюючим органом при прийнятті податкового повідомлення-рішення наявності у позивача умислу на вчинення податкового правопорушення є підставою для його скасування.

Верховним Судом вже неодноразово зроблено правовий висновок щодо такого застосування норм пункту 86.7 статті 86 ПК України у подібних правовідносинах у постановах від 15 січня 2019 року у справі №826/3576/15, від 28 вересня 2020 року у справі №520/2305/19, від 15 січня 2021 року у справі 824/563/19-а, від 24 лютого 2022 року у справі №560/8920/20 тощо.

При цьому суд звертає увагу, що в наведених постановах Верховного Суду застосовано положення статей 44 та 86 ПК України у подібних правовідносинах у редакції до 01.01.2021 (тобто до внесення змін згідно із Законом України від 16 січня 2020 року №466-IX), тоді як спірні правовідносини мали місце у 2021 році. Втім, редакції вказаних статей в ключових моментах, тобто в тих, які мають значення для правильного вирішення справи, - змін не зазнали, а тому, на думку суду, відповідні посилання є релевантними.

Крім того, відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених ПК України) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених ПК України.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктом 112.2 статті 112 ПК України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Пунктом 124.1. статті 124 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно пункту 124.2. статті 124 ПК України діяння, передбачені пунктами 124.1, 124.1-1 цієї статті, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Згідно з п. 203.2 ст. 203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Так, за змістом Акту камеральної перевірки контролюючий орган вказав, що дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату позивачем узгодженої суми податкових зобов`язань із затримкою та начебто висновки акту перевірки зроблено на підставі наявної інформації в контролюючому органі, яка свідчить про умисне діяння, направлене на порушення податкового законодавства. Однак в акті перевірки жодним чином не конкретизоване останнє твердження.

Водночас, позивач вважає, що затримка ним сплати суми узгодженого грошового зобов`язання є лише підставою для застосування пункту 124.1 статті 124 ПК України про накладення штрафу в розмірі 5 та 10 відсотків від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання, оскільки контролюючим органом не доведено наявність у позивача умислу, спрямованого на несвоєчасну сплату самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість.

Оцінюючі такі аргументи учасників справи через призму вищенаведених положень ПК України, суд зазначає, що в Акті камеральної перевірки не міститься мотивів встановлення в діях платника податку умислу, тобто відсутні посилання на будь-які доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що позивач удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог податкового законодавства щодо своєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання.

В свою чергу, аргументи, наведені в Акті камеральної перевірки, жодним чином не доводять наявність підстав, з якими податкове законодавство пов`язує наявність умислу в діях платника податку щодо вчинення податкового правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що контролюючим органом не доведено наявність у позивача умислу, спрямованого на несвоєчасну сплату самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість, а відтак застосування до позивача штрафу на підставі пункту 124.3 статті 124 ПК України є безпідставним.

Суд не може перебирати на себе повноваження контролюючого органу щодо визначення суми штрафу та не може вдаватись до зміни юридичних та фактичних мотивів рішення суб`єкта владних повноважень у спосіб самостійного здійснення іншої кваліфікації/перекваліфікації складу податкового правопорушення, а тому оскаржуване податкове повідомлення суд визнає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, в повному обсязі.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими письмовими доказами, є обґрунтованими, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду поніс судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4077,33 грн. Також позивач 08.04.2025 подав до суду заяву про намір подати до суду не пізніше 5 днів після ухвалення рішення по суті позовних вимог докази понесних витрат на правову допомогу разои із заявою про ухваленн додактового рішення щодо відшкодування таких витрат.

Отже, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №217830416 від 22.03.2021, прийняте Головним управлінням ДПС у м. Києві.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ЄДРПОУ ВП: 44116011) на користь Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» (01014, м. Київ, вул. Дорогожицька, б. 13, ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4077,33 грн. (чотири тисячі сімдесят сім гривень 33 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Стрельнікова