Справа № 607/6771/25
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №607/6771/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючої судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Вітвіцької Х.Л.

-з участю: представника позивача адвоката Никитюка Р.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 07 січня 2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 19 березня 2025 року у сервісному додатку «ДІЯ» отримав «постанову про відкриття виконавчого провадження» №77555926. 20 березня 2025 року звернувся до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження. Ознайомившись із вказаними матеріалами, отримав копію постанови №61/24 від 07 січня 2024 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку, а саме неявку за повісткою до територіального центру комплектування в особливий період. Вказує, що жодних повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на його адресу не надходило, тому він не був поінформований про обов`язок з`явитися, а отже, не міг його виконати.

З 23 травня 2024 по 17 липня 2024 року проходив військово-лікарську комісію, за рішенням якої визнано придатним до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах (установах), медпідрозділу, підрозділах логістики. зв`язку, ОЗ, охорони, про що, позаштатною ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 , видано довідку. У вказаній довідці, у графі щодо повторного проходження медичного огляду, зазначено про відсутність такої потреби.

17 липня 2024 року, за заявою позивача видано військово-обліковий документ нового взірця №1 та уточнено дані через систему «Резерв+», тож підстав для виклику його до ІНФОРМАЦІЯ_4 не було. Крім того, з 02 січня 2025 по 13 січня 2025 року він перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується медичною довідкою, і не міг узяти участь у розгляді адміністративної справи. Просив скасувати постанову, а провадження у справі закрити.

Крім того, позивач заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду, як такий, що пропущений з поважних причин. Вказав, що оскаржувана постанова на місці розгляду йому не вручалась. Дізнався про оскаржувану постанову 20 березня 2025 року, коли звернувся до Тернопільського відділу Державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Посилаючись на наведене, просив поновити строк на звернення до суду.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Никитюк Р.І. позов підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити. Вказав, що позивач оновив свої дані вчасно та має відстрочку, оскільки є багатодітним батьком.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки 25 квітня 2025 року, відзив на позов не подав.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 61/24 від 07 січня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Як вбачається зі змісту постанови, під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що 12 листопада 2024 року ОСОБА_1 відповідно до пункту 30-2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» направлена повістка засобами поштового зв`язку для прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 25 листопада 2024 року для уточнення даних. Відповідно до даних поштового оператора поштове відправлення повернулось в ІНФОРМАЦІЯ_5 з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання особи (дата відмітки 24.11.2024). ОСОБА_1 на визначену та повідомлену належним чином дату, час та місце прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився. Будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття, визначеній у повістці) не надав. Таким чином, ОСОБА_1 здійснив порушення передбачене за частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Постановою державного виконавця Тернопільського відділу Державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19 березня 2025 року відкрито виконавче провадження на підставі постанови №61/24 від 07 січня 2024 року виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення з ОСОБА_1 в користь держави штрафу у розмірі 34 000 грн.

З електронного військово-облікового документа «Резерв+» встановлено, що ОСОБА_1 уточнив військово-облікові дані вчасно 17 липня 2024 року. Також зазначено про наявність відстрочки до 08 травня 2025 року на підставі п.3 ч.1 ст.23 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно із військово-облікового документа №1 від 17 липня 2024 року встановлено, що ОСОБА_1 взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 17 липня 2024 року.

З довідки № 2101 від 24 липня 2024 року виданої ІНФОРМАЦІЯ_6 встановлено, що ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі абзацу (за наявності) пункту 3 частини 1 статі 23 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку з утриманням трьох дітей віком до 18 років на строк до 09 листопада 2024 року.

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 32/7/2 від 13 січня 2025 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» встановлено, що ОСОБА_1 у період з 02 січня 2025 року по 13 січня 2025 року перебував на стаціонарному лікарняному.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд доходить такого висновку.

Щодо поновлення строку звернення до суду слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з вимогою ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлено, що оскаржувана постанова винесена 07 січня 2024 року у відсутності ОСОБА_1 . Вказана постанова після її винесення особисто ОСОБА_1 під підпис не вручалась, що вбачається зі змісту постанови. Докази направлення позивачу копії оскаржуваної постанови в матеріалах справи відсутні.

Доказів протилежного судом не встановлено.

Із позовом до суду позивач звернувся 28 березня 2025 року.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на оскарження постанови серії №61/24 виданої 07 січня 2024 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Частинами першою та другою статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно з вимогами статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи, серед іншого, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, яке саме законодавство про оборону та мобілізаційну підготовку порушено особою, яка притягується до адміністративної відповідальності у період особливого стану.

За приписами статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Отже, на дату події, яка інкримінується позивачу, діяв особливий період.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних регламентовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154.

Відповідно до вимог частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Отже, військовий обов`язок включає, зокрема, дотримання правил військового обліку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з вимогами частини третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

В силу вимог пункту 2 частини першої статті 37 Закону № 2232 взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають, з-поміж інших категорій, громадяни України, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, додатком 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Абзацом 2 пункту 1 Правил військового обліку передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, серед іншого, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

За викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби (пункт 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560).

Отже, з об`єктивної сторони правопорушення, передбачене статтею 210-1 КУпАП полягає у порушенні Правил військового обліку, зокрема, щодо встановленого обов`язку прибувати до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він на визначену та повідомлену належним чином дату, час та місце прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився. Будь - яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття, визначеній у повістці) не надав.

Суд не погоджується з висновками про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до примітки до статті 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

На сторінці застосунку «Резерв+» Міністерства оборони України (https://reserveplus.mod.gov.ua/) зазначено про те, що «Резерв +» - це мобільний застосунок від Міністерства оборони України для військовозобов`язаних, у якому можна зручно та швидко оновити персональні дані без відвідування ТЦК а також джерело інформації про те, які дані є у реєстрі військовозобов`язаних, призовників та резервістів Оберіг.

Встановлено, що 17 липня 2024 року ОСОБА_1 оновив дані та пройшов військово-лікарську комісію та взятий на облік 17 липня 2024 року. Вказані обставини підтверджує витяг з додатку «Резерв+» та військово обліковий документ №1.

Окрім того, ОСОБА_1 24 липня 2025 року отримав відстрочку від мобілізації у зв`язку з утриманням 3 дітей до 18 років згідно із п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Про що зазначено в електронному військово - обліковому документі «Резерв+» .

Отже, станом на день виклику ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач мав можливість перевірити дані ОСОБА_1 та пересвідчитись, у тому числі, що за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані ОСОБА_1 оновлено, встановлено, що останній має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Тобто, станом на 25 листопада 2024 року ОСОБА_1 вже був на військовому обліку, як військовозобов`язаний, мав відстрочку, які саме відомості він мав уточнити сторона відповідача не надала.

Суд також звертає увагу на таке.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від явка

Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Усвідомлення означає не лише розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються предмета, об`єктивної сторони складу конкретного правопорушення, а й розуміння його суспільної небезпеки.

Тобто, ОСОБА_1 мав знати, що його викликають у ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак свідомо не з`явився, при цьому обов`язок довести вказану обставину, в силу статті 77 КАС України лежить на відповідачу.

Із матеріалів справи вбачається, що повістка, яка була направлена позивачу, повернулася в ІНФОРМАЦІЯ_3 24 листопада 2024 року з відміткою про відсутність адресата за адресою місця проживання особи, дата відмітки 24 листопада 2024 року.

Із матеріалів справи вбачається, що повістка, яка була направлена позивачу, повернулася в ТЦК.

Тому, суд вважає, що відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 було відомо про необхідність з`явитися на виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин у зазначеній у повістці у ній місце та строк, і він незважаючи на це в приміщення ТЦК не з`явився.

Отже, умисел відповідач на вчинення адміністративного правопорушення не доведений «поза розумним сумнівом».

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд доходить висновку, що відповідачем «поза розумним сумнівом» не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому оскаржену постанову слід скасувати, а провадження по справі закрити.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтею 55 Конституції України, статтями 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови за №61/24 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 07 січня 2024 року.

Скасувати постанову за №61/24 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 07 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 26 травня 2025 року.

Головуюча І.М. Черніцька