Справа № 826/6518/18
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

11 червня 2025 року Справа № 826/6518/18 Провадження № ЗП/280/546/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Садового І.В.,

за участю секретаря судового засідання: Осовської Д.Д.,

представник позивача: не прибув

представника відповідача: Черчелюк Д.О.

розглянувши у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження матеріали адміністративної справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАНФОРМ» (вул. Італійська (Центральний район), будинок 116А, м. Маріуполь, Донецька область, 87515; )

до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, буд. 33/19, м.Київ, 04116; )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

24.04.2018 до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВТЕХЦЕНТР» (далі позивач) до Головного управління ДФС у м. Києві (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.01.2018 №;

- стягнути на користь позивача судовий збір.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.05.2018 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» Окружний адміністративний суд м. Києва було ліквідовано.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» дану адміністративну справу надіслано до Київського окружного адміністративного суду.

16.07.2024 Верховна Рада України ухвалила Закон України від 16.07.2024 № 3863-IX «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду».

На виконання даного нормативно-правового акту, враховуючи положення Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, Київським окружним адміністративним судом дану адміністративну справу передано Запорізькому окружному адміністративному суду.

14.03.2025 автоматизованою системою документообігу суду у порядку, визначеному п. 15.4 Перехідних положень КАС України, для розгляду адміністративної справи №826/6518/18 призначено суддю Садового Ігоря Вікторовича.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративному суду від 18.03.2025 адміністративну справу №826/6518/18 (провадження ЗП/280/546/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВТЕХЦЕНТР» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, прийнято до провадження та вирішено розпочати спочатку судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження). Крім того, вказаною ухвалою здійснено процесуальне правонаступництво відповідача, а саме: Головне управління ДФС у м. Києві () на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, буд. 33/19, м.Київ, 04116; ).

Ухвалою Запорізького окружного адміністративному суду від 01.05.2025 змінено назву позивача у справі №826/6518/18 (провадження ЗП/280/546/25) з Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВТЕХЦЕНТР» на Товариство з обмеженою відповідальністю «КРАНФОРМ» та вирішено подальший розгляд адміністративної справи №826/6518/18 (провадження ЗП/280/546/25) здійснювати за правилами загального позовного провадження. В процесі підготовчого провадження призначено підготовче судове засідання по справі на 21.05.2025.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративному суду від 06.05.2025 задоволено клопотання представника відповідача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративному суду від 21.05.2025 відкладено підготовче засідання на 11.06.2025 у зв`язку з неявкою представника позивача.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративному суду від 30.05.2025 задоволено клопотання представника відповідача Черчелюк Діани Олександрівни про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У підготовче засідання призначене на 11.06.2025 з`явилась представник відповідача, яка заявила клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із повторною неявкою представника позивача.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, місце та час проведення підготовчого засідання, в підготовче засідання, призначене на 11.06.2025 не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Для повідомлення позивача про підготовче засідання суд направив ухвалу про відкладення підготовчого засідання та повістку про виклику до суду на вказану у позовній заяві адресу поштового зв`язку (пр. Відрадний, б.95/А2, оф.321,Київ 61, 03061).

Крім того, суд враховує, що наявна в Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адреса позивача (Україна, 87515, Донецька область, місто Маріуполь, вул. Італійська (Центральний район), будинок 116А) знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Згідно з ч. 1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» 15.04.2014 № 1207-VII (далі - Закон №1207-VII), тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону №1207-VII, адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 12-1 Закону №1207-VII встановлений порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення.

Якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення позивач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Передбачений цією статтею порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення може застосовуватися стосовно інших учасників судового процесу, адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи яких знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо від цього залежить реалізація ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

Тому з метою інформування ТОВ «КРАНФОРМ» про розгляд справи №826/6518/18 (провадження ЗП/280/546/25), 22.05.2025 на офіційному веб-порталі судової влади України було опубліковане оголошення про розгляд даної справи.

За вказаних обставин позивач вважається належним чином повідомлений, проте у підготовче засідання, призначене на 11.06.2025, позивач повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

У судовому засіданні 11.06.2025, на підставі статті 243 КАС України, судом проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні здійснювалась аудіо фіксація судового засідання за допомогою системи «vkz.court.gov.ua».

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За приписами частини першої статті 45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною другою статті 131 КАС України передбачено, що учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд.

У відповідності до частини п`ятої статті 205 КАС України в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Наведена норма кореспондується із закріпленим у пункті 4 частини першої статті 240 КАС України правилом, за яким позов залишається судом без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Обов`язковою умовою для застосування такої підстави залишення адміністративного позову без розгляду є саме повторна неявка позивача у підготовче засідання чи у судове засідання, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин. Зазначені наслідки настають, якщо позивач не з`явився вдруге (тобто повторно) без поважних причин і від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Під повторністю неприбуття в судове засідання позивача необхідно розуміти неприбуття в судове засідання позивача чи його представника двічі чи більше разів. Поважність причин неприбуття оцінюється судом у кожному конкретному випадку окремо з метою визначення правових наслідків такого неприбуття. Так, поважними причинами можуть бути визнані захворювання, що перешкоджає прибуттю до суду, відрядження, несвоєчасне отримання повістки тощо за умови надання належних доказів в підтвердження наведених обставин.

Тобто, наведеними нормами встановлено характер процесуальної поведінки, яка зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їхню реалізацію так, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без значних затримок та невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо явки у судове засідання.

Як вже було зазначено вище позивач повідомлений належним чином про дату, місце та час проведення судових засідань в підготовчі засідання призначені на 21.05.2025 та на 11.06.2025 не з`явився, про причини неявки не повідомив, ніяких клопотань/заяв з цього приводу не подавав.

З урахуванням обов`язку сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, враховуючи суб`єктний склад осіб, які беруть участь у справі, предмет та підстави позову, наявність обставин, які підлягають встановленню, суд дійшов висновку, що неявка позивача перешкоджає розгляду цієї справи.

Застосовуючи до позивача процесуальні наслідки неявки у підготовчі засідання, суд бере до уваги положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якими кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка є джерелом права.

Зокрема, одним із аспектів гарантії справедливого судочинства, які містить стаття 6 Конвенції, є доступ до суду. Європейський Суд з прав людини у справі «Беллет проти Франції» (Bellet V., France, рішення від 04 грудня 1995 року, заява № 23805/94) зазначив, що рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Разом з тим таке право не є абсолютним, оскільки забезпечивши право особи на звернення до суду, держава покладає на таку особу певні обов`язки, які пов`язані із реалізацією такого права. Однією з складовою гарантованого Конвенцією права на доступ до суду є розумний строк розгляду справи, який пов`язаний не лише із правовою та фактичною складністю справи, але й поведінкою заявника. Оцінюючи поведінку заявника з позиції Європейського Суду слід брати до уваги в тому числі і факти невиконання ним процесуальних обов`язків, наприклад, неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин.

Тобто, право особи на доступ до суду перебуває у безпосередньому взаємозв`язку із виконанням тих обов`язків, які покладаються на заявника при реалізації ним своїх прав.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини (по тексту ЄСПЛ), позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Каракуця проти України»).

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. У рішенні ЄСПЛ від 04.10.2001 в справі «Тойшлер проти Германії» наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

У рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони у справі зобов`язані проявляти зацікавленість процесом її розгляду.

У розрізі цього суд звертає увагу на тривалу відсутність інтересу з боку позивача про рух справи, що свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права, оскільки жодних заяв чи пояснень щодо предмету спору від позивача або його представника в матеріалах справи не містяться, що окремо свідчить про незацікавленість позивача в розгляді заявленого ним позову.

Повторна неявка позивача у судове засідання, неповідомлення суду про поважність причин неприбуття до суду, невжиття будь-яких інших активних дій пов`язаних із використанням власних процесуальних прав, в контексті норм національного законодавства, позбавляють суд можливості здійснювати розгляд справи та призводять до порушення розумних строків її вирішення.

Виходячи з правових норм, які містить частина п`ята статті 205 та пункт 4 частини першої статті 240 КАС України, повторна неявка позивача у судові засідання, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин та відсутність від нього заяв про розгляд справи за його відсутності є підставою для залишення позову без розгляду.

При цьому суд також звертає увагу, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності адміністративного судочинства, у відповідності до змісту якого учасник справи самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо нез`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом, зокрема у постановах від 07.08.2020 у справі №405/8125/15-ц, від 21.09.2020 у справі №658/1141/18, від 19.04.2021 у справі №675/1714/19, від 26.04.2021 у справі №675/1561/19, від 28.07.2021 у справі №756/6049/19.

Зважаючи на заявлене представником відповідача клопотання та раховуючи повторну неявку позивача у підготовчі засідання, відсутність поважних причин для неявки позивача у підготовчі засідання, водночас беручи до уваги, що неявка позивача перешкоджає розгляду справи з огляду на складність справи, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.

Частиною 3 статті 240 КАС України визначено, що про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини 4 статті 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 240, 241-243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Головного управління ДПС у м. Києві про залишення без розгляду позовної заяви у справі №826/6518/18 (Провадження ЗП/280/546/25) задовольнити.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАНФОРМ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - залишити без розгляду.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення ухвали у повному обсязі.

Ухвала у повному обсязі виготовлена та підписана 11.06.2025.

Суддя І.В. Садовий