Справа № 120/3342/19-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження в справі

м. Вінниця

11 червня 2025 р. Справа № 120/3342/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області, Державної казначейської служби України, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області, Державної казначейської служби України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, відшкодування майнової шкоди в сумі 12738,30 грн. у вигляді недоотриманої пенсії, завданої законом, що визнаний неконституційним.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20.12.2019 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Так, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 20.12.2019 - без змін.

Проте постановою Верховного Суду від 20.03.2025 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2020 та рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.12.2019 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 10.04.2025 дану справу прийнято до свого провадження та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Окрім того цією ж ухвалою судом залучено до участі у справі якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

24.04.2025 від співвідповідача у справі Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до суду надійшла заява про закриття провадження у справі відповідно до п. 5 ч.1 ст. 238 КАС України у зв`язку зі смертю позивача. На підтвердження даного факту відповідачем долучено копію свідоцтва про смерть ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 26.10.2022.

Розглянувши у письмовому провадженні ініційоване відповідачем процесуальне питання про закриття провадження у справі, суд виходить із наступного.

Так, із дослідженої судом копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26.10.2022 суд встановив, що ОСОБА_1 , який є позивачем у цій справі, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що виконавчим комітетом Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 26.10.2022 був складений відповідний актовий запис № 219.

Отже, на даний час як цивільна правоздатність (ст. 25 ЦК України) так і адміністративна процесуальна дієздатність (ст. 43 КАС України) ОСОБА_1 вважаються припиненими.

Пунктом 5 частини 1 статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, зокрема, у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано статтею 52 КАС України, норми якої дійсно допускають на будь-якій стадії судового процесу заміну особи у відносинах, щодо яких виник спір, її правонаступником. Проте, заміна відповідної сторони можлива лише тоді, коли спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Досліджуючи питання про те, що можливе у спірній ситуації процесуальне правонаступництво позивача суд зважає на таке.

Предметом спору у цій справі є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови добровільно відшкодувати завдану, на думку позивача, матеріальну шкоду та відшкодуванням цієї шкоди у вигляді недоотриманої пенсії в сумі 12738,30 грн. внаслідок застосування неконституційних положень Податкового кодексу України.

Тобто, заявляючи цей позов позивач фактично мав на меті захистити своє право на отримання, як він вважає, належних йому пенсійних виплат у загальній сумі 12738,30 грн.

Як вже наголошувалось судом вище нормами КАС України визначено, що процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи, і такі права та (або) обов`язки допускають правонаступництво.

Зважаючи на приписи статей 1218, 1219, 1227 Цивільного кодексу України убачається, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), при цьому до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Водночас, не входять до складу спадщини права і обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього Кодексу.

Тобто, виходячи з аналізу вище зазначених правових норм, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Як убачається з матеріалів справи, позивач за життя не набув права на спірні пенсійні виплати в сумі 12738,30 грн., а предметом спору у цій справі якраз і є питання щодо відшкодування цих коштів.

При цьому, судове рішення по суті спору не було прийнято на момент смерті позивача. Тобто, фактично право на ці кошти померлий не набув, що виключає наявність конкретної суми, яка підлягає виплаті.

В даному випадку суд звертає увагу на правову природу спірної суми, яка фактично є пенсійною виплатою та належить до особистих прав особи, яких вона набуває за наявності передбачених законом умов, а відтак таке право не може переходити в порядку правонаступництва до іншої особи.

За наведених вище обставин суд доходить висновку, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Отже, з огляду на те, що позивач ОСОБА_1 під час розгляду цієї справи помер, а спірні відносини не допускають правонаступництва, суд вбачає підстави для закриття провадження у даній справі відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області, Державної казначейської служби України, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, відшкодування майнової шкоди, - закрити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана суддею 11.06.2025.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович