Справа № 200/7863/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року справа №200/7863/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г, розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі № 200/7863/24 (головуючий І інстанції Череповський Є.В.) за позовом Варбана Олександра Валентиновича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Варбан Олександр Валентинович в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому просив:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 22 жовтня 2024 року №459 щодо відмови в призначенні пільгової пенсії відповідно до п. 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; (Список №1);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 10 червня 1996 року по 31 серпня 1999 року на посаді слюсаря-електрика цеху барієвих сполук, з 17 квітня 2001 року по 02 липня 2004 року на посаді майстра зміни в сульфат соляному цеху в Костянтинівському державному хімічному заводі; до страхового стажу періоду служби в армії з 12 листопада 1987 року по 23 листопада 1989 року та повторно розглянути заяву про призначення пільгової пенсії відповідно до п. 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1) від 15 жовтня 2024 року з урахуванням вимог статті 14-6.2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 22 жовтня 2024 року №459 щодо відмови в призначенні позивачу пільгової пенсії відповідно до п. 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1);

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії відповідно до п. 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1) від 15 жовтня 2024 року та зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи: з 10 червня 1996 року по 31 серпня 1999 року на посаді слюсаря-електрика цеху барієвих сполук, з 17 квітня 2001 року по 2 липня 2004 року на посаді майстра зміни в сульфат соляному цеху в Костянтинівському державному хімічному заводі, до страхового стажу - період служби в армії з 12 листопада 1987 року по 23 листопада 1989 року;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилається на порушення норм матеріального, процесуального права, просить скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

Апелянт зазначає, що суд дійшов протиправного висновку щодо наявності підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи з 10.06.1996 по 31.08.1999 та з 17.04.2001 по 02.07.2004, оскільки позивачем не надано довідок, уточнюючих пільговий характер роботи, а також не долучено наказів про результати атестації.

Крім того, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу відсутні дані про пільговий характер роботи позивача.

Судом не взято до уваги, що із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 позивач не звертався. Відтак, головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області при винесенні рішення від 22.10.2024 право позивача на призначення пільгової пенсії не розглядалось.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно записів в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 :

- з 12.11.1987 року по 23.11.1989 року служба в лавах радянської армії;

- 10.06.1996 року прийнятий в цех барієвих сполук слюсарем-електриком з ремонту електрообладнання на Костянтинівський державний хімічний завод;

- 01.09.1999 року переведений в заводоуправління до відділу матеріально-технічного забезпечення інженером;

- 17.04.2001 року переведений в сульфат-соляний цех майстром зміни;

- 02.07.2004 року звільнений за власним бажанням.

Відповідно до наказу від 01.06.1994 року №166 та від 28 травня 1999 року №63 професія слюсар електрик по ремонту обладнання цеху барієвих сполук та майстер зміни в сульфат соляному цеху були атестовані та відносяться до виробництв, робіт, професій та показників, робота на яких дає право на пенсію за стажем на пільгових умовах передбачених Списку №1.

За довідкою №8 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 березня 1995 року №4/8 ОСОБА_1 в період з 12 листопада 1987 року по 23 листопада 1989 року проходив військову службу в лавах радянської армії.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 1 грудня 1989 року №4/497 позивач в період з 12 листопада 1987 року по 23 листопада 1989 року проходив військову службу в лавах радянської армії. В році початку проходження служби наявне виправлення.

15.10.2024 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком.

22.10.2024 року, за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянуто заяву позивача та прийнято рішення №59 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Цим рішенням встановлено, що вік заявника 56 років 5 місяців 14 днів. Страховий стаж становить 25 років 3 місяці 16 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період проходження військової служби згідно з довідкою від 01.12.1989 серії №4/497, оскільки допущено виправлення у даті початку військової служби.

За формою РС-право період служби в армії з 12.11.1987 по 23.11.1989 не зараховано до стажу позивача, період роботи з 10.06.1996 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 02.07.2004 зараховано до страхового стажу; пільговий стаж відсутній.

Згідно з відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) в період з 2001 року по 2003 рік наявна інформація, що трудовий стаж позивача облікований за кодом спецстажу ЗПЗ013А1. Наявна інформація про сплату страхових внесків.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд враховує наступне.

Згідно абз. першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

За ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

За п.п. 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

За п. 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Згідно з п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

За п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Постановою Кабінету Міністрів України N 1028 від 09.12.2015 пункт 20 Порядку №637 доповнено новим абзацом яким визначено, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

В трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 містяться наступні записи про спірні періоди:

з 12.11.1987 року по 23.11.1989 року служба в лавах радянської армії;

10.06.1996 року прийнятий в цех барієвих сполук слюсарем-електриком з ремонту електрообладнання на Костянтинівський державний хімічний завод;

01.09.1999 року переведений в заводоуправління до відділу матеріально-технічного забезпечення інженером;

17.04.2001 року переведений в сульфат-соляний цех майстром зміни;

02.07.2004 року звільнений за власним бажанням.

Суд враховує, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо спірних періодів роботи, які не мають дефектів їх вчинення та наведені відомості у трудовій книжці про роботу позивача за вказаний період свідчать про зайнятість останнього на відповідних посадах в шкідливих умовах під землею в шахті.

Згідно з формою РС-право період служби в армії з 12.11.1987 по 23.11.1989 не зараховано до стажу позивача, періоди роботи з 10.06.1996 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 02.07.2004 зараховано до страхового стажу, пільговий стаж відсутній.

За п. 3 Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

На час роботи позивача були чинні Списки №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановами Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року, №36 від 16.01.2003 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року та постанови №36 від 16.01.2003 року посади позивача: слюсар електрик по ремонту обладнання цеху барієвих сполук та майстер зміни в сульфат соляному цеху передбачені Списком №1 та обліковуються в розділі VІІІ, пункт А, код 1080А010, та розділі VІІІ, пункт А, код 8А відповідно.

Наказом від 01.06.1994 року №166 та від 28 травня 1999 року №63 професії: слюсар електрик по ремонту обладнання цеху барієвих сполук та майстер зміни в сульфат соляному цеху були атестовані та відносяться до виробництв, робіт, професій та показників, робота на яких дає право на пенсію за стажем на пільгових умовах передбачених Списку №1.

За роз`ясненнями Міністерства соціального захисту населення України та Міністерства праці України від 10 травня 1994 року №01-3/406-02-2 «Про порядок застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають, право на пенсію за віком на пільгових умовах» у випадках, коли в Списках № 1 і № 2 передбачені робітники, які виконують певні роботи, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всі робітники незалежно від назви їх професії, які виконують ці роботи.

Верховний Суд України в постанові від 22 червня 2011 року (справа №6-57227св10) зазначив, що згідно з пунктом 3 роз`яснень Міністерства соціального захисту населення України та Міністерстві праці України від 10 травня 1994 року №01-3/406-02-2 «Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах» право на пенсію на пільгових умовах мають робітники, зайняті виконанням робіт, передбачених Списками № 1 і № 2, протягом повного робочого дня. Під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених списками, не менше 80 відсотків робочого часу. Сюди ж включається час проведення підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, а також робіт поза своїм робочим місцем з метою забезпечення виконання своїх трудових функцій. При цьому пунктом 7 цих роз`яснень передбачено, що у випадках, коли в Списках № 1 і № 2 передбачені робітники, які виконують певні роботи, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всі робітники незалежно від назви їх професії, які виконують ці роботи.

В довідці форми ОК-5 у розділі «Відомості по спеціальному стажу» зазначена інформація, що трудовий стаж позивача за період з 2001 року по 2003 рік облікований за кодом спецстажу ЗПЗ013А1.

Наказом Мінфіну від 14.04.2015 №435 (наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства фінансів № 814 від 28.12.2020) затверджено довідник кодів підстав для обліку Пенсійним фондом України стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

За цим довідником код підстави ЗПЗ013А1 - це працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону: на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27.02.2020 у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 у справі №446/656/17, від 21.05.2020 у справі №550/927/17.

За правовим висновком Верховного Суду в постанові від 20.01.2021 року у справі №311/2865/13-а щодо підтвердження роботи в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці, надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників не є необхідним, якщо відповідний стаж підтверджується відомостями, зазначеними у трудовій книжці.

Суд враховує що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить належним чином здійснені записи щодо спірних періодів роботи, які не мають дефектів їх вчинення та наведені відомості у трудовій книжці про роботу позивача за вказаний період свідчать про зайнятість останнього на відповідних посадах в шкідливих умовах під землею в шахті.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що періоди роботи позивача з 10 червня 1996 року по 31 серпня 1999 року на посаді слюсаря-електрика цеху барієвих сполук, з 17 квітня 2001 року по 2 липня 2004 року на посаді майстра зміни в сульфат соляному цеху в Костянтинівському державному хімічному заводі підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

Щодо позовних вимог про зарахування до страхового стажу періоду служби в армії з 12 листопада 1987 року по 23 листопада 1989 року, суд враховує наступне.

За ч. 4 статті 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до страхового стажу зараховується військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

На період проходження позивачем військової служби діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590.

За п. «к» ч. 1 п. 109 цього Положення, крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.

Факт проходження позивачем військової служби з 12 листопада 1987 року по 23 листопада 1989 року підтверджується записом в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , а також довідкою №8, виданою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15 березня 1995 року №4/8.

Крім того, суд критично оцінює твердження відповідача в спірному рішенні, щодо неможливості зарахування періоду проходження військової служби позивачем, через те, що в довідці від 01.12.1989 серії №4/497 допущено виправлення у даті початку військової служби, оскільки працівник не несе відповідальність за неналежне оформлення документів.

Отже, період служби в армії з 12 листопада 1987 року по 23 листопада 1989 року також підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

За пп.2 п.6 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.0.12015 за №40/26485, Головне управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань.

Згідно з п. 4.7 розділу VI, п. 3.2 розділу ІІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію, у необхідних випадках посадовими особами територіальних органів Пенсійного фонду України надається допомога щодо одержання відсутніх у особи документів для призначення пенсії.

Отже, законодавець не тільки наділив відповідача правом на перевірку відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а й зобов`язав витребовувати в установленому законодавством порядку відомості, необхідні для здійснення покладених на Головне управління Фонду завдань та сприяти особам, що звернулись за призначенням пенсії, в одержанні відсутніх у них документів для призначення пенсії.

Всупереч наведеному, відповідачем не надано суду доказів щодо здійснення ним своїх повноважень в частині отримання додаткових документів/надання заявнику допомоги в їх отриманні, які були б достатніми для зарахування спірних періодів роботи до спеціального стажу.

За ч. 1 ст. 101 Закону № 1788 органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, у разі сумніву в записах в трудовій книжці, відповідач має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Крім того, особа, яка претендує на отримання пенсії, не може нести відповідальність за небажання виконання пенсійним органом своїх повноважень (проведення перевірки щодо достовірності видачі довідок).

Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі або відсутність можливості їх перевірити, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії, що узгоджується з правовою позицією в постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №672/914/16-а, від 11 липня 2019 року у справі № 127/1849/17.

Крім того, суд зазначає, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 11 липня 2019 року у справі №242/1484/17, від 31 березня 2020 року у справі № 127/16245/17.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 22 жовтня 2024 року №459 щодо відмови в призначенні позивачу пільгової пенсії відповідно до п. 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1);

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії відповідно до п. 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 (Список №1) від 15 жовтня 2024 року та зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи: з 10 червня 1996 року по 31 серпня 1999 року на посаді слюсаря-електрика цеху барієвих сполук, з 17 квітня 2001 року по 2 липня 2004 року на посаді майстра зміни в сульфат соляному цеху в Костянтинівському державному хімічному заводі, до страхового стажу - період служби в армії з 12 листопада 1987 року по 23 листопада 1989 року.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі № 200/7863/24 за позовом Варбана Олександра Валентиновича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 9 червня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Т.Г. Гаврищук