Справа № 504/1038/25
Суддя: Вінська Н. В.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 504/1038/25
Номер провадження 2-а/504/52/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі судді Вінської Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом(повідомленням) учасників справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

14 березня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА № 4202122 від 05.03.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.03.2025 року він рухався по вулиці Зеленій, їхав з гори, та зустріч йому рухався автомобіль. Автомобіль який рухався назустріч, їхав вгору, а вулиця у тому місці була вузька, отже позивач прийняв, рішення з`їхати на узбіччя дороги раніше, тим сам пропустити автомобіль и викинути сміття. Після того, як позивач зупинився на автомобілі було увімкнено синій проблисковий маячок, а потім червоний. На момент увімкнення проблискових маячків, я вже позивач уже не рухався і скинув пасок безпеки. Працівники поліції під`їхали до автомобіля яким він уже не керував, Позивач вийшов з автомобіля після чого працівники поліції звинуватили його у порушенні ПДР, а саме стверджували про те, що він рухався без пристебнутого паска безпеки, який він зняв коли зупинився. Беручи до уваги, що позивач був не згоден із звинуваченням, капрал поліції мав би скласти протокол, в якому і було б зазначено докази по справі, та відповідно позивач мав би право висловити свою думку. Нажаль всупереч чинного законодавство протокол не складали, та позивач не зміг висловити свою точку зору, надати свої заперечення та ознайомитися з доказами. Не зміг він скористатися і юридичною допомогою позаяк йому було відмовлено у прохані перенести розгляд справи на інший час.

Беручи до уваги вищенаведене, Черкашин С.С. погоджується із зазначеним рішенням капрала поліції, вважає себе невинним, постанову серія ЕНА № 4202122 від 05.03.2025 року незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи.

Ухвалою суду від 17.03.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Представник відповідача відзив на позовну заяву не подавав. Надавши до суду лише лист, яким повідомив суд про відсутність відеозаписів подій які стали підставою для складення протоколу, та повідомив суд про можливість виклику поліцейського в судове засідання.

Представник позивача Капля Т.А. надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність вимоги позовної вимоги підтримала та просила задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА № 4202122 від 05.03.2025 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за ч. 5 ст. 121 КУпАП. за те, що останній 05.03.2025 року о 13:52 в с. Іванове, по вул. Зелена керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3 в ПДР.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожньогоруху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст.121 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з п.2.3.(в) ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що винесеної працівником поліції постанови ЕНА № 4202122 від 05.03.2025 року не долучено жодних доказів у графі №7 «До постанови додається» не міститься жодних записів, представником відповідача також повідомлено суд про відсутність відеозапису події, а отже у матеріалах справи відсутня будь яка фіксація вчинення позивачем порушення п. 2.3.(в) ПДР саме під час руху транспортним засобом, що йому інкримінується у оскаржуваній постанові.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що представником відповідача у відповідності до ст.77 КАС України не доведено обставин, на яких ґрунтуються заперечення представника відповідача на позовні вимоги, хоча в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, як встановлено судом, обґрунтування позивача, який заперечував факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, та його доводи щодо непричетності до його вчинення інспектором, який склав постанову взяті до уваги не були, їх не було спростовано в ході розгляду справи, як і не дано їм оцінки при винесенні постанови, тобто не було повно та всебічно з`ясовано обставини вчинення правопорушення, що свідчить про передчасність та необґрунтованість висновку інспектора про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, та його недоведеність.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечував, відповідач був зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що в ході розгляду справи було встановлено, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, не була доведена відповідачем, а тому інспектором було безпідставно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено на нього за вчинення вказаного правопорушення адміністративне стягнення у виді штрафу, що призвело до порушення прав позивача. З цих підстав, постанова серії ЕНА № 4202122 від 05.03.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 510 гривень штрафу підлягає скасуванню.

Також, відповідно до статті 139КАС на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.

Керуючись статтями , 3, 4, 9 , 72, 78, 241-246, 255, 286, 293, 295-297 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА № 4202122 від 05.03.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 605 грн. 60 коп. понесених ним судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, ау разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів після його проголошення.

Суддя : Вінська Н. В.