Справа № 560/7962/25
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7962/25
РІШЕННЯ

іменем України

10 червня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Вінницькій області від 30.01.2025 року № 32 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до її пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та здійснити призначення пенсії з 23.01.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що пенсійний орган, розглядаючи його заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, безпідставно не зарахував до пільгового стажу період роботи з 04.08.1986 року по 07.09.2006 року. Зазначає, що вказані періоди роботи є належним чином підтвердженим, робота віднесена до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад, зайнятість на яких дає право на пенсію на пільгових умовах. Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 30.01.2025 року № 32 щодо відмови у призначені пенсії є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 14 травня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Зазначає, що трудова книжка підтверджує лише загальний трудовий стаж працівника, але підтвердити пільговий характер роботи може лише уточнююча довідка підприємства, на якому особа працювала і яка видана на підставі первинних документів за час виконання відповідної роботи, а в разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника - документи, видані архівними установами. Таким чином, записи у трудовій книжці позивача про його роботу у спірний період не підтверджують стаж роботи зі шкідливими і важкими умовами праці і подання уточнюючої довідки в такому випадку є обов`язковим.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області правом на подання відзиву на адміністративний позов у наданий йому строк згідно ухвали не скористалось, жодних документів до суду не подало. Будь-яких заперечень чи клопотань у визначений законодавством термін від відповідача не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Позивач 23.01.2025 року звернувся за місцем знаходження територіального відділу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та додатково наданими документами.

Згідно принципу екстериторіальності засобами програмного забезпечення заяви Позивача та надані документи розподілено на Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області для опрацювання.

За результатами розгляду даного звернення було винесено відповідне рішення № 32 від 30.01.2025 року про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до п.2 статті 114 Закону 1058, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, визначеного ст.114 Закону 1058.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області, визначено: страховий стаж позивача становить 34 роки 4 місяці 20 днів. Стаж позивача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 відсутній.

За наданими документами до пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 04.08.1986 року та архівної довідки № Б-01-31-42905-24 від 23.10.2024 року, з 04.08.1986 року по 07.09.2006 року на посаді учениці ливарника пластмасових виробів гарячим способом та ливарниці, оскільки відсутня довідка встановленого зразка згідно додатку № 5 постанови Кабінету міністрів України Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.08.1993 за № 637.

Додатково повідомлено, що у разі ліквідації підприємства до пільгового стажу позивача на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, можливо буде зарахувати даний період роботи після надходження рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

Результати розгляду документів наданих до заяви: за наданими документами до загального страхового стажу не зараховано: період навчання в Кам`янець Подільському радгосп-технікумі з 24.08.1982 року по 04.05.1984 року, згідно довідки № 83 від 10.10.2024 року, оскільки відсутні відомості про присвоєння кваліфікації, разом з тим згідно п.8 Порядку №637 від 12.08.1993 можливе зарахування періодів навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі, що підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання та присвоєння відповідного освітнього рівня (кваліфікації).

Вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Спірні правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Пунктом 2 Перехідних положень Закону № 1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Абзацом першим ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (надалі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" та прийнятою відповідно до зазначеної постанови Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній, наявності неправильних чи неточних записів у трудовій книжці орган Пенсійного фонду вправі вимагати від заявника подання додаткових документів на підтвердження страхового стажу.

Крім цього, Верховний Суд у постанові від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а дійшов висновку, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , виданій 04.08.1986 року наявні такі записи щодо роботи позивача у спірний період:

- 04.08.1986 року прийнята "в пластмассовий цех учеником литейщика изделий из пластмасс горячим способом";

- 02.09.1986 "присвоена квалификация литейщика пластмасс горячим способом 2-го разряда";

- 01.09.1988 "в связи с введением новых тарифных условий оплаты труда (ЕТКС вст 27-83 год издания 1986) присвоен II разряд литейщика пластмасс)";

- 07.09.2006 року звільнена з роботи за власним бажанням (ст 38 КЗпП України).

Відтак суд зазначає, що трудова книжка позивача НОМЕР_1 є належним та достатнім доказом для підтвердження спірного періоду роботи позивача, яка надає право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах.

Судом встановлено, що Список № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 містить у собі посаду - ливарники пластмас (розділ ХХХІІ "Загальні професії").

Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, містить професію - ливарники пластмас (розділ ХХХІІІ "Загальні професії").

Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, містить професію - ливарники пластмас (розділ XXXІІІ "Загальні професії").

Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, містить професію - ливарники пластмас (розділ XXXІІІ "Загальні професії").

Тобто професія ливарника пластмас в спірний період була передбачена в усіх редакціях Списку № 2.

Суд зазначає, що назви професій, зазначені в трудовій книжці, наказах підприємств, довідках, можуть відрізнятися від назв, передбачених законодавчими актами України, при цьому суть виконуваної роботи не змінюється і наявний однаковий вплив всіх факторів виробничого середовища і трудового процесу, супутніх соціально-економічних факторів, що впливають на здоров`я і працездатність працівників цієї професії в процесі трудової діяльності.

Так, матеріалами справи підтверджено, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці, які підтверджують факт роботи його на посаді учениці ливарника пластмасових виробів гарячим способом та ливарниці, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення як такій, що зазначена у Списках № 2, чинних у відповідні періоди часу.

Крім того, відповідно до архівної копії наказу, яким затверджено список № 2 КП Заводу "Полімер", "литейщик пластмасс" включено до цього списку, що підтверджується матеріалами справи.

Як наслідок, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 04.08.1986 року, з 04.08.1986 року по 07.09.2006 року.

Щодо незарахування періоду навчання в Кам`янець-Подільському радгосп-технікумі з 24.08.1982 року по 04.05.1984 року, згідно довідки № 83 від 10.10.2024 року, оскільки відсутні відомості про присвоєння кваліфікації, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За період до 01.01.2004 обчислення трудового стажу здійснювалося згідно з вимогами статей 56-63 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення".

За період до 1 січня 2004 року до стажу роботи зараховується час навчання на денній формі у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Час навчання підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, виданими на підставі архівних даних, які містять відомості про періоди навчання.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач у період з 24.08.1982 року по 04.05.1984 року навчалась Кам`янець-Подільському радгосп-технікумі, про що свідчить довідка видана Кам`янець - Подільським Фаховим коледжем закладу вищої освіти "Подільський державний університет".

У довідці вказано, що ОСОБА_2 , дійсно навчалася в Кам`янець-Подільському радгосп - технікумі. Наказом №180 від 24.08.1982 року зарахована студенткою технікуму денної форми навчання на ветеринарний відділ. Відповідно до запису в алфавітній книзі студентів відрахована зі складу учнів технікуму 04.05.1984 р.

Зазначена довідка видана відокремленим структурним підрозділом "Кам`янець-Подільський фаховий коледж Закладу вищої освіти "Подільський державний університет" на підставі архівних документів Кам`янець-Подільського радгосп - технікуму для пред`явлення за місцем вимоги. У довідці також зазначено, що відокремлений структурний підрозділ "Кам`янець-Подільський фаховий коледж Закладу вищої освіти "Подільський державний університет" є правонаступником Кам`янець-Подільського радгосп-технікуму, технікуму ПДАТА, коледжу ПДАТУ, а також додано довідку про реорганізацію навчального закладу.

З наведеного слідує, що позивач належним чином підтвердив період навчання в навчальному закладі - Кам`янець-Подільський радгосп-технікум, в свою чергу, пенсійний орган протиправно відмовив у зарахуванні цього періоду до страхового стажу позивача.

За таких обставин, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати позивачу вказаний вище період навчання до страхового стажу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Вінницькій області від 30.01.2025 року № 32 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає наступне.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд відповідно до частини 5 статті 242 КАС України враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, відповідно до якої вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заявупропризначення пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим суд позбавлений можливості зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки відповідачем в ході розгляду заяв позивача про призначення пенсії не виконані всі умови для прийняття відповідного рішення, а саме належно не досліджена та достовірно не встановлена наявність щодо позивача необхідних умов для призначення пенсії, із зарахуванням спірних періодів, яким судом надана оцінка.

В той же час здійснення розрахунку страхового стажу входить до безпосередньої компетенції органу Пенсійного фонду України.

Оскільки в спірних правовідносинах права позивача порушені протиправним рішенням відповідача, яке судом скасовано, і відповідачем в даному випадку не було належно обраховано пільговий страховий стаж позивача, який дає право на призначення пенсії за віком, а суд не може перебирати на себе функції суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, суд вважає за необхідне, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.01.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням всіх доданих до неї документів, та прийняти мотивоване рішення, з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Вінницькій області від 30.01.2025 року № 32 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 24.08.1982 року по 04.05.1984 року в Кам`янець-Подільському радгосп-технікумі відповідно до довідки Кам`янець-Подільського Фахового коледжу закладу вищої освіти "Подільський державний університет" від 10.10.2024 року за № 83, а також зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 04.08.1986 року, з 04.08.1986 року по 07.09.2006 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.01.2025 року про призначення пенсії за віком відповідно до п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного Фонду України в Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, Вінницький р-н, Вінницька обл., 21005 , код ЄДРПОУ - 13322403)

Головуючий суддя П.І. Салюк