Справа № 560/2990/25
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2990/25
РІШЕННЯ

іменем України

09 червня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

1. Визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача з вини якого були припинені виплати страхових виплат у зв`язку з виїздом позивача в Ізраїль та своєчасно не виплачено позивачу суми страхових виплат починаючи з 29.10.1998 по сьогоднішній день.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити суми страхових виплат позивача за період з 29.10.1998 по сьогоднішній день урахуванням їх перерахунку відповідно до чинного законодавства на момент виплати з нарахуванням компенсації втрати частини доходів та поновити поточну страхову виплату.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що реалізація позивачем права на вільний вибір місця проживання в України, гарантованого Законом України від 11.12.2003 №1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не може позбавляти його права на отримання страхових виплат. Просить позов задовольнити.

У поданому відзиві відповідач позовні вимоги не визнав, зазначив, що ОСОБА_1 як одержувач страхових виплат на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не перебуває, а його справа від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області до пенсійного органу, як правонаступника, не передавалась. Просить відмовити у задоволенні позову.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 26.02.2025 суд відкрив провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1998 року місце проживання - Ізраїль.

Під час роботи на Кожгалантерейній фабриці перейменованій у виробничо-торгову фірму "Кожгалантерея" стався з ОСОБА_1 нещасний випадок на виробництві та позивач отримував страхові виплати до виїзду за кордон.

У зв`язку з виїздом за кордон в 1998 році, Фонд соціального страхування України повідомив позивача про те, що у зв`язку з виїздом позивача в Ізраїль виплата страхових виплат не передбачено діючим законодавством.

З 01.01.2023 у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, повноваження управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в областях передані до відповідних територіальних органів Пенсійного фонду України.

15.01.2025 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з нотаріально посвідченою та апостильованою заявою про поновлення страхових виплат у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням).

До даної заяви було надано: картка платника податків ОСОБА_1 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 ОСОБА_1 ; виписка з акту освідування ВТЕК ОСОБА_1 до довідки серії ВТЭ5 №044671, виданої 28.04.1991; трудова книга ОСОБА_1 ; акт №2 від 18.10.1988 про нещасний випадок на виробництві; виписка з акту ВТЕК від 28.01.1991; довідка №116055 від 26.10.1998 про перебування на обліку в Хмельницькому міському управлінні соціального захисту населення як отримувач пенсії по інвалідності дитинства з 23.07.1990 безстроково; довідка ВТЄ-5 №052125 від 23.07.1990 про інвалідність дитинства безстроково; довідка від 24.06.1997 про перебування на обліку в Хмельницькому міському управлінні соціального захисту населення як отримувач пенсії по інвалідності 3 групи; довідка №116055 від 16.10.1998 про перебування на обліку в Хмельницькому міському управлінні соціального захисту населення як отримувач пенсії 3 групи по каліцтву з 28.01.1998 безстроково; Лист фонду соціального страхування від 12.12.2006 про припинення страхових виплат в зв`язку з виїздом за кордон.

29.01.2025 відповідач листом №1567-739/В-03/8-2200/25 повідомив, що "згідно пункту 1 розділу ІІ Порядку від 26.01.2024 №4-1 заява про призначення, страхових виплат подається потерпілим особисто або через уповноваженого представника до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ"; "Згідно пункту 3 розділу ІІ Порядку №4-1 незалежно від виду страхової виплати, щодо якої звертається особа, під час подання заяви особа надає, зокрема, паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України."

Оскільки, до заяви ОСОБА_1 не долучено всіх вищеперелічених документів згідно Порядку, та постійним місцем проживання ОСОБА_1 є Держава Ізраїль, підстави для призначення страхових виплат ОСОБА_1 у Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відсутні.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 №1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з пунктом 1 Порядку здійснення страхових виплат, призначених у зв`язку з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, які спричинили втрату працездатності, особам, що виїхали за межі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2001 №998 (далі - Порядок №998), цей порядок застосовується у разі, якщо міжнародними договорами України не встановлено інші правила здійснення страхових виплат, призначених у зв`язку з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, які спричинили втрату працездатності, особам, що виїхали на постійне місце проживання за межі України.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 №137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини 1). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватись права та принципи, що закріплені у Хартії.

Право особи на отримання пенсії, як складова частина права на соціальний захист, є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Згідно із частиною 3 статті 25 Конституції України Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 3 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14.01.1998 №16/98-ВР право на забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням згідно з цими Основами мають застраховані громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено законодавством України, а також міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно із пунктом 1 частини 1, 4 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 24 Конституції України не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно із частиною 2 статті 2 Закону України від 11.12.2003 №1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Кожен громадянин України має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав.

Відтак, право громадянина на призначення йому страхових виплат не можна пов`язувати з такою умовою, як постійне місце проживання (реєстрація місця проживання), а держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначені страхові виплати. Таким чином, будь-яка особа, незважаючи на місце її проживання, вправі користуватись належними їй конституційними правами, у тому числі і на одержання страхових виплат від держави, на території якої стався страховий випадок.

Водночас, статтею 40 Закону Закон №1105-XIV визначено, що здійснення страхових виплат і надання соціальних послуг припиняються, зокрема, якщо потерпілим є особа, якій оформлено документи для виїзду за кордон на постійне проживання/залишення на постійне проживання за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до відповідача заявником не були надані докази того, що до 1998 йому були призначені та виплачувались відповідні страхові виплати, не надані докази припинення таких виплат та будь-які рішення або повідомлення, на підставі яких можливо б було підтвердити відповідні факти. Не надані такі докази і суду.

Разом з тим, ОСОБА_1 до заяви не надав документів про постійне місце реєстрації на території України.

Як встановив суд, згідно відмітки Державної міграційної служби України в копії закордонного паспорта, постійним місцем проживання ОСОБА_1 є Держава Ізраїль з 1998.

Угода між Україною та Державою Ізраїль підписана, однак ще не ратифікована.

Враховуючи, що міжнародний договір між Україною та Державою Ізраїль в сфері соціального забезпечення громадян не ратифіковано та постійним місцем проживання ОСОБА_1 є Держава Ізраїль, підстави для призначення страхових виплат позивачу у Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відсутні.

За відсутності ознак протиправності дій органу Пенсійного фонду відсутні і підстави для зобов`язання виплатити суму страхових виплат. В свою чергу, вимоги щодо нарахування і виплати компенсації втрати частини доходів також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від основних вимог, які суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із цим, враховуючи викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи приписи статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 09 червня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя В.В. Матущак