Справа № 160/2761/25
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/2761/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року (суддя Рябчук Олена Сергіївна, повний текст рішення складено 05.03.2025) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді, половину строку навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту в період з 01.09.1988 по 28.06.1993, що становить 2 роки 4 місяці 29 днів, який постановою № 64 Ради Міністрів України від 20.03.1991 реорганізовано в Українську юридичну академію, та стаж роботи на посаді консультанта Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який становить 8 місяців 16 днів; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 07 грудня 2024 року провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , виходячи зі стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді, 33 років 9 місяців 14 днів, відповідно до частини 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 76% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, а також виплатити недоплачену суму довічного щомісячного грошового утримання з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді, половину строку навчання на юридичному факультеті Української юридичної академії (м. Харків) з 01.09.1988 до 30.06.1993 та 08 місяців 20 днів на посаді консультанта Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в галузі права, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді, половину строку навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту в період з 01.09.1988 по 28.06.1993, що становить 2 роки 4 місяці 29 днів, який постановою № 64 Ради Міністрів України від 20.03.1991 року реорганізовано в Українську юридичну академію та стаж роботи на посаді консультанта Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який становить 8 місяців 16 днів. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 07 грудня 2024 року провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , виходячи зі стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді, 33 років 9 місяців 14 днів, відповідно до частини 3 статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 76% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді на час здійснення нарахування, з урахуванням фактично виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема апелянт вказує, що Закон України «Про судоустрій і статус суддів», чинний на час розгляду справи та визначає єдиний підхід щодо визначення стажу судді для всіх питань, де він застосовується, і стаття 137 цього Закону визначає порядок обчислення стажу судді. Закон України «Про статус суддів», на який посилається позивач, втратив чинність. За загальновстановленими принципами права, закони та інші нормативні акти не мають зворотної дії в часі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , звільнену з посади судді Дніпровського апеляційного суду у відставку рішенням Вищої ради правосуддя від 05 грудня 2024 року № 3558/0/15-24, зі штату цього ж суду відраховано з 06 грудня 2024 року.

Дніпровським апеляційним судом 06.12.2024 за № 04.1-03/251/2024 підготовлено розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, відповідно якого ОСОБА_1 має стаж судді: студентка Української юридичної академії (м. Харків) половина строку навчання (дата зарахування 01.09.1988, дата звільнення 30.06.1993), загальна тривалість стажу 2 роки 05 місяців 00днів; Консультант Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (дата зарахування 19.07.1993, дата звільнення 07.04.1994), тривалість стажу 00 років 08 місяців 20 днів; Суддя Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (дата зарахування 07.04.1994, дата звільнення 07.07.2003), тривалість стажу 09 років 03 місяці 01 день; Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області (дата зарахування 08.07.2003, дата звільнення 01.10.2018), тривалість стажу 15 років 02 місяці 24 дні; Суддя Дніпровського апеляційного суду (дата зарахування 02.10.2018, дата звільнення 06.12.2024), тривалість стажу 06 років 02 місяці 05 днів. Загальний стаж роботи на посаді судді, з зарахування стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), відповідно до нормативно правових актів, що встановлювали вимоги до стажу, необхідного для зайнятті посади судді відповідно до статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» 33 роки 09 місяців 20 днів.

ОСОБА_1 звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просила провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням стажу, який встановлено відповідно до чинного законодавства, 33 роки 09 місяців та 14 днів, з дня звернення з заявою про призначення такого утримання, із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми утримання, з наданням належним чином завіреної копії відповідного протоколу.

Листом від 16.01.2025 за № 2859-53550/Б-01/8-0400/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило про відсутність підстав для вчинення такого перерахунку.

Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та доводам апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно зі ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

У свою чергу, абз. 4 п. 34 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На час призначення ОСОБА_1 на посаду судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (07.04.1994) діяв Закон України «Про статус суддів».

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» у редакції, яка була чинною на час роботи позивача суддею, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (стаття втратила чинність 20.03.2008), чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Отже, до загального і спеціального стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, належить враховувати половину строку навчання на денному відділенні Харківського юридичного інституту.

Аналогічна позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 9901/2/19 та від 03.09.2020 у справі № 9901/521/19.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді, стаж роботи на посаді консультанта Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, суд звертає увагу, що суд першої інстанції з посиланням на рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 9901/805/18, вірно зазначив, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус суддів та судоустрій» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VІІІ, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Суд першої інстанції вірно врахував, що частину другу статті 137 Закону № 1402-VІІІ (у редакції, яка діє з 05 серпня 2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права на призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зарахувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про статус суддів», яка була чинною на час призначення позивача на посаду судді, право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною

спеціальністю не менше двох років.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 19.07.1993 прийнята на посаду консультанта Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу (наказ № 77 від 19.07.1993); 07.04.1994 обрана суддею Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу та зарахована до штату цього суду (наказ № 53 від 07.04.1994).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, і для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці також підлягає зарахуванню стаж роботи позивачки на посаді консультанта Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Водночас суд звертає увагу, що апеляційна скарга взагалі не містить доводи відповідача щодо неправильності висновків суду першої інстанції або невірне застосування норм матеріального права в іншій частині позовних вимог.

Статтею 308 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відтак, в іншій частині рішення суду першої інстанції в межах апеляційного розгляду справи не перевіряється.

В оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року в адміністративній справі № 160/2761/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 10 червня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 10 червня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров