Справа № 440/5194/25
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 10 червня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/5194/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОМОЛТРАНС" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОМОЛТРАНС" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 12.03.2025 за №4, винесене Головним управлінням ДПС у Полтавській області, яким збільшено Товариству з обмеженою відповідальністю АГРОМОЛТРАНС суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 654 640,00 грн;

??визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 12.03.2025 за №4, винесене Головним управлінням ДПС у Полтавській області, яким застосовані до Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОМОЛТРАНС штрафні (фінансові) санкції грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 13 600,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що податковим органом не ставилось під сумнів ґрунтовність внесення на витрати сум коштів, що було сплачено на придбання пневматичних шин. Під сумнів було поставлено лише правомірність використання цих сум при формуванні податкового кредиту. Тому з огляду на те, що фіскальним органом не заперечується ґрунтовність формування позивачем (платником податків) витрат при сплаті податку на прибуток, не може ставитися під сумнів і використання сум сплачених при цьому і при формуванні податкового кредиту. Крім того, позивач вказує на те, що ДПС не прийняла до уваги, що продаж шин не здійснювався, частина автотранспортних засобів власні, частина орендованих. Договори оренди транспортних засобі постійно діючі з ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 лонгуються, автотранспортні засоби безперервно знаходяться у використанні в господарській діяльності ТОВ «АГРОМОЛТРАНС». Виходячи з цього, можливо зробити висновок, що у позивача відсутня база оподаткування ПДВ щодо шин 185/75 R16, 195/65R15, 195/75R16C та ДПС прийшла до хибного висновку про те, що необхідно донарахувати суму ПДВ.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 клопотання представника позивача щодо розгляду справи № 440/5194/25 за правилами загального позовного провадження - залишено без задоволення.

14.05.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні. Вказує на правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Звертає увагу на те, що аналізом наданих первинних документів встановлено, що на порушення пп. 3.2, п.3, п.6. Методики коригування експлуатаційних норм середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів визначених Експлуатаційними нормами середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі, платником не надано документи, що підтверджують необхідність заміни шини, а саме не надано заяв механіка або водія автомобіля та виданих на їх підставі наказу про необхідність передчасної заміни шин, висновків відповідної комісії.

20.05.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач повністю підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та про виклик свідків - залишено без задоволення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 витребувано докази.

04.06.2025 до суду надійшли письмові пояснення ТОВ "Агромолтранс".

09.06.2025 до суду надійшли письмові пояснення ГУ ДПС у Полтавській області.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ГУ ДПС у Полтавській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «АГРОМОЛТРАНС» (податковий номер 40319447) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2021 по 30.06.2024, валютного законодавства за період з 01.04.2021 по 30.06.2024, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2021 по 30.06.2024, іншого законодавства за період з 01.04.2021 по 30.06.2024 року.

За підсумками перевірки було встановлено порушення, зокрема:

- п. 185.1 ст. 185, ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями, далі ПК України), п. 32 підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідних положень ПКУ від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), пп. 5 п. 4 розд. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016 р. № 21, п. 3.2 Експлуатаційних норм № 488, оформлення типової форми №М-11, затверджена наказом Мінстату України від 21.06.96 р. №193, а саме занижено суму податку на додану вартість на загальну суму 975 080 грн, в т.ч. за грудень 2021 у розмірі 287 700 грн, грудень 2022 у розмірі 207700 грн, грудень 2023 року у розмірі 234080 грн та червень 2024 у розмірі 245 600 гривень.

- п. 201.1 ст. 201 ПК України, встановлено не реєстрацію податкових накладних на суму ПДВ 963390 грн, несвоєчасну реєстрацію податкових накладних к ЄРПН в терміни встановлені п.201.1 ст. 201 ПК України на суму ПДВ 160401,97 гривень.

За результатами перевірки був складений акт від 03.02.2025 № 1516/16-31-07- 04-02/40319447.

Платником на вказаний акт було подано заперечення від 19.02.2025 № б/н (вх.№ 13206/6/16-31від 19.02.2025).

Платником податків не заперечуються п.п.1, 4, 5 висновку акту перевірки.

ГУ ДПС у Полтавській області за результатами розгляду заперечення на акт документальної планової виїзної перевірки з урахуванням додатково наданих платником документів висновки акта перевірки скасовано в частині заниження податку на додану вартість в сумі 451 368 грн, в іншій частині висновки акта залишено без змін.

Зокрема, у відповіді на заперечення податковий орган зазначає, що аналізом наданих первинних документів встановлено, що на порушення пп. 3.2, п.3, п.6. Методики коригування експлуатаційних норм середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів визначених Експлуатаційними нормами середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі, платником не надано документи, що підтверджують необхідність заміни шини, а саме не надано заяв механіка або водія автомобіля та виданих на їх підставі наказу про необхідність передчасної заміни шин, висновків відповідної комісії. Крім того вказує, що відповідно до вищевказаної Методики підставою для списання автомобільних шин є висновок комісії, наведений в картці обліку автомобільних шин та затверджений відповідним наказом.

За результатами розгляду заперечення висновки акту перевірки викладено у наступній редакції:

- п. 185.1 ст. 185, ст. 186, п. 187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями, далі ПК України), п. 32 підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідних положень ПКУ від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), пп. 5 п. 4 розд. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016 р. № 21, п. 3.2 Експлуатаційних норм №488, оформлення типової форми №М-11, затверджена наказом Мінстату України від 21.06.96 р. №193, а саме занижено суму податку на додану вартість на загальну суму 514022 грн, в т.ч. за грудень 2021 у розмірі 124010грн, грудень 2022 у розмірі 120080грн, грудень 2023 року у розмірі 140492 грн та червень 2024 у розмірі 129440 гривень.

На підставі висновків акту перевірки з урахуванням результатів розгляду заперечення на акт перевірки, ГУ ДПС у Полтавській області 12.03.2025 винесено податкові повідомлення-рішення № 4 та № 4.

Не погодившись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду.

Щодо податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області № 4 від 12.03.2025, яким збільшено Товариству з обмеженою відповідальністю АГРОМОЛТРАНС суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 654 640,00 грн, суд зазначає наступне.

В ході проведення перевірки встановлено факт придбання шин та встановлення їх на орендовані автомобілі у кількості, що значно перевищують наявну кількість автомобілів у позивача.

Пунктом 185.1ст. 185 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до пункту 186.1 статті 186 Податкового кодексу України місцем постачання товарів є:

а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту);

б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою;

в) місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені.

186.1.1. Якщо постачання товарів здійснюється для споживання на борту морських та повітряних суден або у поїздах на ділянці пасажирського перевезення, що здійснюється в межах митної території України, місцем постачання вважається пункт відправлення пасажирського транспортного засобу.

Ділянкою пасажирського перевезення, що здійснюється в межах митної території України, вважається ділянка, на якій відбувається таке перевезення без зупинок за межами митної території України між пунктом відправлення та пунктом прибуття пасажирського транспортного засобу.

Пункт відправлення пасажирського транспортного засобу - перший пункт посадки пасажирів у межах митної території України, у разі потреби - після зупинки за межами митної території України.

Пункт прибуття транспортного засобу на митній території України - останній пункт на митній території України для посадки/висадки пасажирів на митній території України.

186.2. Місцем постачання послуг є:

186.2.1. місце фактичного постачання послуг, пов`язаних з рухомим майном, а саме:

а) послуг, що є допоміжними у транспортній діяльності: навантаження, розвантаження, перевантаження, складська обробка товарів та інші аналогічні види послуг;

б) послуг із проведення експертизи та оцінки рухомого майна;

в) послуг, пов`язаних із перевезенням пасажирів та вантажів, у тому числі з постачанням продовольчих продуктів і напоїв, призначених для споживання;

г) послуг із виконання ремонтних робіт і послуг із переробки сировини, а також інших робіт і послуг, що пов`язані з рухомим майном;

186.2.2. фактичне місцезнаходження нерухомого майна, у тому числі що будується, для тих послуг, які пов`язані з нерухомим майном:

а) послуг агентств нерухомості;

б) послуг з підготовки та проведення будівельних робіт;

в) інших послуг за місцезнаходженням нерухомого майна, у тому числі що будується;

186.2.3. місце фактичного надання послуг у сфері культури, мистецтва, освіти, науки, спорту, розваг або інших подібних послуг, включаючи послуги організаторів діяльності в зазначених сферах та послуги, що надаються для влаштування платних виставок, конференцій, навчальних семінарів та інших подібних заходів.

186.3. Місцем постачання зазначених у цьому пункті послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб`єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання. До таких послуг належать:

а) надання майнових прав інтелектуальної власності, створення за замовленням та використання об`єктів права інтелектуальної власності, у тому числі за ліцензійними договорами, а також надання (передача) права на скорочення викидів парникових газів (вуглецевих одиниць);

б) рекламні послуги;

в) консультаційні, інжинірингові, інженерні, юридичні (у тому числі адвокатські), бухгалтерські, аудиторські, актуарні, а також послуги з розроблення та тестування програмного забезпечення, з оброблення даних та надання консультацій з питань інформатизації, надання інформації та інших послуг у сфері інформатизації, у тому числі з використанням комп`ютерних систем;

г) надання персоналу, у тому числі якщо персонал працює за місцем здійснення діяльності покупця;

ґ) надання в оренду, лізинг рухомого майна, крім транспортних засобів та банківських сейфів;

д) телекомунікаційні послуги, а саме: послуги, пов`язані з передаванням, поширенням або прийманням сигналів, слів, зображень та звуків або інформації будь-якого характеру за допомогою дротових, супутникових, стільникових, радіотехнічних, оптичних або інших електромагнітних систем зв`язку, включаючи відповідне надання або передання права на використання можливостей такого передавання, поширення або приймання, у тому числі надання доступу до глобальних інформаційних мереж;

е) послуги радіомовлення та телевізійного мовлення;

є) надання посередницьких послуг від імені та за рахунок іншої особи або від свого імені, але за рахунок іншої особи, якщо забезпечується надання покупцю послуг, перерахованих у цьому пункті;

ж) надання транспортно-експедиторських послуг;

з) надання послуг з виробництва та компонування відеофільмів, кінофільмів, анімаційних (мультиплікаційних) фільмів, телевізійних програм, рекламних фільмів, фоторекламних матеріалів та комп`ютерної графіки;

и) послуги з доступу до пропускної спроможності міждержавних перетинів (фізичні права на передачу) та допоміжні послуги, визначені Законом України "Про ринок електричної енергії".

186.3-1. Місцем постачання електронних послуг вважається місцезнаходження отримувача послуг. З метою застосування зазначеного пункту місцезнаходження отримувача електронних послуг визначається:

для отримувача послуг - фізичної особи, яка зареєстрована як суб`єкт господарювання, - за місцем реєстрації такого отримувача як суб`єкта господарювання;

для отримувача послуг - фізичної особи, яка не зареєстрована як суб`єкт господарювання, - за місцем фактичного місцезнаходження такої фізичної особи - отримувача послуг. З метою встановлення фактичного місцезнаходження фізичної особи - отримувача послуг враховуються такі відомості:

а) якщо електронні послуги надаються засобами фіксованого зв`язку - фактичним місцезнаходженням фізичної особи - отримувача послуг вважається країна встановлення лінії фіксованого зв`язку (місцезнаходження провайдера телекомунікацій, послугами якого користувався одержувач у процесі отримання електронної послуги);

б) якщо електронні послуги надаються засобами рухомого (мобільного) зв`язку - фактичним місцезнаходженням фізичної особи - отримувача послуг вважається країна, яку ідентифікують за мобільним кодом країни SIM-карти, яка використовується під час отримання таких послуг;

в) якщо електронні послуги надаються іншими, ніж зазначені у цьому пункті, засобами зв`язку, у тому числі з використанням картки доступу, - фактичним місцезнаходженням фізичної особи - отримувача послуг вважається країна, в якій розміщені такі інші засоби зв`язку або до якої надіслано карту доступу для її використання (у тому числі місцезнаходженням пристрою, яке визначається за його IP-адресою, що використовувалося отримувачем електронної послуги).

Додатковими доказами для визначення місцезнаходження фізичної особи - отримувача послуг, один із яких застосовується одночасно з одним із зазначених у підпунктах "а"-"в" цього пункту відомостей, є:

платіжна адреса фізичної особи - отримувача послуг;

банківські реквізити, зокрема місце ведення банківського рахунка, використаного для розрахунку за електронні послуги;

інша комерційно важлива інформація.

Фізична особа - отримувач електронних послуг може підтвердити, що вона зареєстрована як суб`єкт господарювання - платник податку, шляхом повідомлення свого індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість.

Якщо в договорі, у тому числі укладеному в електронній формі, відсутня інформація, що отримувачем електронних послуг є суб`єкт господарювання, вважається, що така послуга отримана фізичною особою, у тому числі фізичною особою - підприємцем, не зареєстрованою як платник податку.

186.4. Місцем постачання послуг є місце реєстрації постачальника, крім операцій, зазначених у пунктах 186.2, 186.3 і 186.3-1 цієї статті.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України 187.1. датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

За операціями з першого постачання житла (об`єктів житлової нерухомості), неподільного житлового об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта житлової нерухомості застосовується касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Відповідно до статті 198.3 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи;

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до статті 198.5 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Враховуючи вищенаведене, при купівлі нових шин підприємство отримує податковий кредит, і якщо використання авто відбувається в господарській діяльності, кредит залишається у підприємства. Сума ПДВ включається до податкового кредиту на дату першої події оплата або отримання шин.

Відносини речового найму (оренди) регулюються положеннями ЦК України.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч. 1 ст. 760 ЦК України). Отже, орендар повинен повернути орендоване майно у тому ж стані, в якому він його отримав.

Також ст. 776 ЦКУ передбачає, що поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Адже поточний ремонт - це ремонт, пов`язаний із підтриманням орендованого майна у первісному стані.

За своєю суттю заміна старих шин новими - це і є підтримання орендованого майна у первісному стані.

Як свідчать матеріали справи, згідно договорів оренди транспортних засобів, укладених позивачем, орендар ТОВ Агромолтранс" несе всі витрати, пов`язані з використанням предмета оренди (поточний ремонтЮ усунення несправностей та поломок, придбання необхідних деталей та запчастин до автомобіля, заміна деталей, пневматичних шин та частин автомобіля тощо), у тому числі витрати з придбання паливно-мастильних матеріалів.

Норми експлуатаційного пробігу автошин врегульовано наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 20.05.2006 № 488, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.06.2006 за № 712/12586 (далі за текстом Експлуатаційні норми).

Преамбулою Експлуатаційних норм визначено, що норми призначено для застосування підприємствами й організаціями, які експлуатують, утримують: колісні транспортні засоби, спеціальні машини, виконані на колісних шасі, що пересуваються вулично-дорожньою мережею загального користування та в особливих умовах експлуатації.

Згідно з п. 3.2 Експлуатаційних норм норми застосовують для списання пневматичних шин, якщо фактичний пробіг пневматичних шин досягає установлених норм. Проте це не обов`язкова й не єдина умова для списання. У разі виявлення експлуатаційних чи виробничих дефектів, з якими пневматичні шини не допускають до експлуатації з огляду на небезпечність їхнього технічного стану або не ремонтують через неприйнятні витрати, шини списують на підставі акта, складеного за вимогами чинних правил експлуатації шин, незалежно від того, чи відповідає їхній фактичний ресурс Нормам.

Відповідно до п. 7.1 Експлуатаційних норм пневматичну шину списують у разі досягнення фактичного пробігу, що відповідає установленим (скоригованим) нормам. У картці обліку пробігу (наробітку) пневматичної шини (додаток 5) зазначають сумарний пробіг до списання та інформацію про подальше використання шини - відновлення зношеного протектора, ремонт або її переробка (утилізування). У цьому разі картка обліку пробігу (наробітку) пневматичної шини має статус акта її списання. Картку підписують члени комісії з питань втрати пневматичними шинами споживчих властивостей.

Якщо під час експлуатування пневматичної шини виникли пошкодження з експлуатаційних чи виробничих причин, з якими подальша експлуатація і ремонт неможливі, складають відповідні акти списання за вимогами правил експлуатації пневматичних шин. До актів списання пошкоджених пневматичних шин додають картки обліку пробігу (наробітку) пневматичних шин (п. 7.5 Експлуатаційних норм).

Як свідчать матеріали справи, відповідачем як у відповіді на заперечення, так і у відзиві на позовну заяву, відповідач посилається на те, що в порушення пп. 3.2, п.3, п.6. Методики коригування експлуатаційних норм середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів визначених Експлуатаційними нормами середнього ресурсу пневматичних шин колісних транспортних засобів і спеціальних машин, виконаних на колісних шасі, платником не надано документи, що підтверджують необхідність заміни шини, а саме не надано заяв механіка або водія автомобіля та виданих на їх підставі наказу про необхідність передчасної заміни шин, висновків відповідної комісії.

Щодо цього суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося вище, відповідно п.п. 3.2 п.3 Експлуатаційних норм у разі виявлення експлуатаційних чи виробничих дефектів, з якими пневматичні шини не допускаються до експлуатації з огляду на небезпечність їхнього технічного стану або не ремонтують через неприйняті витрати, шини списують на підставі акту, складеного за вимогами чинних правил експлуатації шин, незалежно від того, чи відповідає їхній фактичний ресурс Нормам.

Пункт 6 Експлуатаційних норм регулює наступні питання: норми для фактичних умов експлуатації, що відрізняються від нормальних чи особливих умов, за необхідності коригують за формулами (пункт 6.1.); вибір коефіцієнтів коригування норм для фактичних умов експлуатації пневматичних шин (пункт 6.2.); залежність коефіцієнта к від відношення пробігу в 6 містах і населених пунктах до загального пробігу по вулично-дорожній мережі загального користування наведено в табл. 4. Проміжні значення, за потреби, визначають інтерполюванням. (пункт 6.3.); Сумарне відсоткове зменшення скоригованих норм для фактичних умов експлуатації не повинно перевищувати 25%. (пункт 6.4.) та тимчасові норми не коригують (пункт 6.5).

Таким чином, ані в п.п. 3.2 пункту 3, ані в пункті 6 Експлуатаційних норм взагалі не згадується про необхідність існування заяв механіка або водія автомобіля та виданих на їх підставі наказу про необхідність передчасної заміни шин, висновків відповідної комісії, на відсутність яких посилається відповідач як на обґрунтування своїх доводів.

Більш того, суд вважає необхідним зазначити, що позивачем були додані до матеріалів справи відповідні акти списання пошкоджених пневматичних шин (п.3.2), картки обліку пробігу (наробітку) пневматичних шин (п.7.5).

Як свідчать матеріали справи, акти списання шин були складені комісією у складі голови комісії інженера - механіка Федоренка П.В., головного бухгалтера Капінос Н.В., заступника директора з технічних питань Коробки В.В. та затверджувалися директором ТОВ «Агромолтранс». Акти списання шин складені за формою, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України від 13.12.2022 р. № 431. Приводом для списання шип слугували скарги, зауваження водіїв про небезпечність експлуатації зношеної шини.

На кожну шину велася облікова картка. Після складання Акту списання всі відомості занесені у картку обліку пробігу (наробітку) пневматичної шипи, якій був присвоєний інвентарний номер. В даній картці зазначені висновки комісії з питань обліку пробігу (наробітку), обігу і списання пневматичних шин перевізника про те, що шина до подальшої експлуатації непридатна через природний знос. Картка обліку велася за формою, відповідно до Додатку 5 до пункту 7.1. Експлуатаційних норм.

До матеріалів справи надані Акти списання шин і до кожного Акту приєднані картки обліку шини, яка підлягала списанню.

Як свідчать матеріали справи, під час проведення перевірки всі картки обліку пробігу пневматичної шини разом з висновками комісії були надані відповідачу рід час проведення перевірки. Даний факт ГУ ДПС у Полтавській області не заперечується.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем під час перевірки, а також разом із запереченнями, контролюючому органу було надано: ??свідоцтва про реєстрацію (технічні паспорти) щодо транспортних засобів в кількості 110 шт.; ??договори оренди транспортних засобів в кількості 3 шт.; ??оборотно-сальдова відомість ТОВ «Агромолтранс» по рахунку 207 за період з 01.04.2021 по 31.12.2021; ??оборотно-сальдова відомість ТОВ «Агромолтранс» по рахунку 207 за 2022 рік та 2023 рік; ??оборотно-сальдова відомість ТОВ «Агромолтранс» по рахунку 207 за період з 01.01.2024 по 30.06.2024; ??акти списання пневматичних шин в кількості 29 шт.; ??картка обліку пробігу (наробітку) пневматичної шини в кількості 1889 шт.; ??накладна-вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів в кількості 7 шт.; копія договору на екологічні послуги №П/6042 від 27.09.2018; ??копія актів надання послуг з вилучення відпрацьованих, зіпсованих шин в кількості 5 шт; ??копія платіжних інструкцій за послуги з вилучення відпрацьованих, зіпсованих шин в кількості 5 шт.

Проте після розгляду відповідних документів, які були подані як під час перевірки, так і до заперечень на акт перевірки, контролюючим органом було частково скасовано висновки податкового органу щодо неправомірності дій платника у частині формування податкового кредиту за рахунок придбання пневматичних автомобільних шип для обслуговування власного та орендованого парку транспортних засобів. Так було скасовано висновки про заниження податку на додану вартість в сумі 451 368,00 грн. з первісно зазначених 965 390,00 грн. При цьому, як саме та з-яких міркувань виходив суб`єкт владних повноважень при вирішенні того, які з пневматичних шин придбано, замінено фіскальним органом не обґрунтовано. Таких доказів не було надано відповідачем і до суду.

Відтак, суд приходить до висновку, що вищевказаними нормами не передбачено обов`язку подання письмових заяв механіка або водія автомобіля та виданих на їх підставі наказу про необхідність передчасної заміни шин, висновків відповідної комісії. Таким чином позивачем були надані, всі необхідні документи на підтвердження правомірності завчасного списання пневматичних шин.

Як свідчать матеріали справи, під час перевірки було встановлено заниження податкових зобов`язань за рахунок відображення у декларації зменшення суми податкових зобов`язань за податковою накладною/розрахунком коригування, що не зареєстрована контрагентом ТОВ "Адонай 2016" у жовтні 2021 року на суму ПДВ 9690 грн. Дане порушення входить до податкового повідомдення-рішення № 4 від 12.03.2025, яким Товариству з обмеженою відповідальністю АГРОМОЛТРАНС збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 654 640,00 грн,

Дане порушення позивачем не оскаржується. Проте, суд самостійно не може виокремити із загальної суми розмір штрафних санкцій за заниження податкових зобов`язань на суму ПДВ - 9690 грн. На вимогу суду контролюючим органом наданий уточнений розрахунок до спірного податкового повідомлення-рішення. проте із даного розрахунку неможливо встановити розмір штрафної санкції саме за порушення щодо заниження податкових зобов`язань за рахунок відображення у декларації зменшення суми податкових зобов`язань за податковою накладною/розрахунком коригування, що не зареєстрована контрагентом у жовтні 2021 року на суму ПДВ 9690 грн. Оскільки, як свідчить наданий розрахунок, він ідентичний первісному розрахунку штрафних санкцій, який був наданий контролюючим органом до спірного податкового повідомдення-рішення.

Враховуючи вищезазначене, суд визнає неправомірним податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області №4 від 12.03.2025, яким збільшено ТОВ «АГРОМОЛТРАНС» суму грошового зобов`язання за платежем « податок на додану вартість» на суму 654 640,00 грн, у зв`язку з чим визнає протиправним та скасовує його.

Щодо податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області №4 від 12.03.2025, яким застосовані штрафні санкції на суму 13600,00 грн, суд зазначає наступне.

Нарахування податковим органом умовного продажу на шини привело до застосування відповідальності за відсутність реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН згідно абз.4 п. 201.2 ст. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI штрафних санкцій та винесення ППР №4 на суму 13600 грн. Тобто останнє є похідним від податкового-повідомлення рішення №4 від 12.03.2025, яке судом встановлено, як таке, що підлягає скасуванню.

А відтак, суд вважає за можливе визнати податкове повідомлення-рішення від 12.03.2025 №4, винесене ГУ ДПС у Полтавській області, яким застосовано до ТОВ «АГРОМОЛТРАНС» штрафні (фінансові) санкції грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» на суму 13600,00 грн неправомірним, у зв`язку з чим підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

З огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини справи, суд визнає заявлений позов обґрунтованим, що має наслідком його задоволення у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 10023,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОМОЛТРАНС" (вул. Лугова, 4, с. Переводчикове, Полтавська область, 38023, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 12 березня 2025 року за № 4.

??Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 12 березня 2025 року за № 4.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОМОЛТРАНС" (вул. Лугова, 4, с. Переводчикове, Полтавська область, 38023, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 10023 (десять тисяч двадцять три) гривні 60 (шістдесят) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, )

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова