Справа № 320/6583/19
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року м. Київ № 320/6583/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В, розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон-К»

до Київської митниці

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Еталон-К» з позовом до Київської міської митниці ДФС, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA100010/2019/000304/2 від 19.06.2019;

- визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA100010/2019/000237/2 від 03.07.2019;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Київської міської митниці ДФС України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100010/2019/00791;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови Київської міської митниці ДФС України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100010/2019/00814.

Позов мотивований протиправністю рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови, яким Київська митниця ДФС відмовила ТОВ «Еталон-К» у застосуванні методу визначення митної вартості «за ціною договору (контракту)» щодо товарів, що були імпортовані позивачем, та водночас скоригувала заявлену позивачем митну вартість за іншим - резервним методом. Позивач стверджує, що ним при поданні електронних митних деклараціях, а також додатково на виконання вимог повідомлень митного органу останньому були надані всі необхідні та достатні документи для підтвердження заявлених митних вартостей імпортованих товарів, а також ґрунтовні письмові пояснення по фактах відсутності певних документів. Проте, суб`єкт владних повноважень протиправно не прийняв до уваги такі документи та пояснення, прийнявши протиправні рішення та картки відмови.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 замінено відповідача у справі - Київську міську митницю ДФС на правонаступника - Київську митницю.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно з яким заперечує проти позову та вказує, що оспорювані рішення та картки відмови прийнятті обґрунтовано, оскільки при здійсненні аналізу поданих декларантом під час митного оформлення імпортних товарів було виявлено, що такі документи містять розбіжності та водночас не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При здійсненні порівняння рівня заявленої митної вартості товарів за основну одиницю згідно з УКТЗЕД кг, рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з`ясовано, що вартість заявлених до митного оформлення товарів є меншою від мінімального рівня митної вартості товарів, інформація по яким міститься у КММ ДФС. Керуючись положеннями ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України органом ДФС були прийняті рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів за резервним методом. Крім того, представник відповідача зазначив, що додатково надані декларантом документи не усунули перелічених вище виявлених розбіжностей та не підтвердили об`єктивно та достовірно заявлену митну вартість. При цьому, з декларантом були проведені консультації, шляхом надсилання електронних повідомлень. У процесі таких консультацій декларанту повідомлено про причини незастосування основного методу.

У подальшому позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій наголосив на обґрунтованості позовних вимог.

Протокольною ухвалою від 24.02.2020 суд на місці ухвалив закрити підготовче судове засідання та призначити справу до розгляду по суті заявлених позовних вимог.

У судове засідання 22.06.2020 представники сторін не з`явились. Від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Протокольною ухвалою суду від 22.06.2020 суд на місці ухвалив на підставі ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 КАС України подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

11.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕТАЛОН-К» (як покупцем) та компанією «PAMESA CERAMICA S.L.», резидентом Іспанії (як продавцем), був укладений контракт № 40/MK17. За змістом п.п. 1.1, 1.2 цього контракту продавець продає, a покупець купує товари відповідно до інвойсів (рахунків-фактур), що надаються при фактичному отриманні кожної партії товарів. Продавець є виробником товарів.

Згідно з п.п. 3.1, 4.1, 4.2, 5.1 продавець постачає покупцю товар на умовах, що зазначаються в інвойсах (згідно правил Інкотермс-2010).

Ціни на товар, що постачається за цим контрактом, розуміються відповідно до зазначеного у статті цього контракту базису поставки та включають вартість пакування, маркування, транспортуваня товару та інші витрати на території продавця, що пов`язані із поставкою товару.

Ціни за одиницю товару встановлюється в євро (EUR), EXWORKS (Almazora) та зазначається інвойсах (рахунках-фактурах) на кожну партію товару за цим контрактом.

Товар постачається окремими партіями. Партією товару вважається товар, що відвантажується за однією транспортною накладною на адресу одного вантажоотримувача. В транспортній накладній повинно бути зазначено: номер інвойсу (рахунку-фактури), номер транспортного засобу, кількість відвантажених місць, вага повне найменування покупця та вантажоотримувача в Україні.

Відповідно до п.п. 8.1 і 8.2 контракту умовою для оплати є інвойси (рахунки-фактури), що виставляються продавцем за поставками. Платежі здійснюються у валюті, що вказується в інвойсах, на кожну партію товару, шляхом: покупець переказує на рахунок продавця кошти упродовж 180 днів після дати поставки товару.

Згідно з умовами Контракту, з урахуванням додатку № 1 від 13.07.2017 нерезидентом за інвойсами від 10.05.2019 №009956/91, №009957/91, №009958/91, №009959/91, №009960/91, №009961/91 та інвойсами (рахунками-фактурою) від 27.05.2019 №011290/91, №011291/91, №011292/91, №011293/91, №011294/91, №011295/91 було поставлено позивачу обумовлений товар на умовах «ЕXW» відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів «ІНКОТЕРМС» (в редакції 2010 року).

18.06.2019 та 02.07.2019 з метою митного оформлення товару позивачем до відділу митного оформлення № 1 Митного посту «Західний» Київської міської митниці ДФС України подано електронні митні декларації (далі - також ЕМД) за №UA100010/2019/337045, № UA100010/2019/339215, із зазначенням ціни товару, визначеної відповідно до основного методі за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем митному органу були подані:

1) по МД №UA100010/2019/337045: зовнішньоекономічний контракт №40/MK17 від 11.05.2017; інвойси №009956/91, №009957/91, №009958/91, №009959/91, №009960/91, №009961/91 від 10.05.2019; коносамент №ME 1903704/01 від 18.05.2019; автотранспортна накладна CMR №28099, №28099/1, №28099/2, №28099/4, №28099/5, №28099/6 від 14.06.2019; довідка про транспортні витрати №8202/1 від 14.06.2019;

2) по МД №UA100010/2019/339215: зовнішньоекономічний контракт № 40/MK17 від 11.05.2017; інвойси № 011290/91, № 011291/91, № 011292/91, № 011293/91, № 011294/91, №011295/91 від 27.05.2019; коносамент №МЕ 1904253/01 від 11.06.2019; автотранспортна накладна CMR №28212, №28212/1, №28212/2, №28212/3, №28212/4, №28212/5, від 26.06.2019; довідка про транспортні витрати №8266 від 24.06.2019.

Окрім того, декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару того ж дня митниці подано наступні додаткові документи:

1) по МД №UA100010/2019/337045: ВМД за якими було здійснено митне оформлення ідентичних товарів № UA100010/2018/163377, № UA100010/2018/150791; прайс-лист виробника 2019 від 01.02.2019; рахунок за послуги перевезення №309773 від 14.06.2019; договір № 841/15 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів від 16.04.2015; протокол розбіжностей до договору №841/15 від 16.04.2015; експортна ВМД 19ES1145 від 13.05.2019;

2) по МД № UA100010/2019/339215: ВМД за якими було здійснено митне оформлення ідентичних товарів № UA100010/2018/154762, №UA100010/2018/155014; прайс-лист виробника 2019 від 01.02.2019; рахунок за послуги перевезення № 310762 від 24.06.2019; договір № 841/15 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів від 16.04.2015; протокол розбіжностей до договору № 841/15 від 16.04.2015; експортна ВМД 19ES001 8 від 03.06.2019.

Проте, митний орган направив декларанту повідомлення щодо надання додаткових документів як до однієї, так і до другої декларацій:

1) до МД UA100010/2019/337045 повідомлення від 18.06.2019 14:29:45, в якому зазначено: «Відповідно до пункту 3.1 зовнішньо економічного договору № 40/17МK17 від 11.05.2007 умови поставки повинні бути зазначені у інвойсах, але відповідно наданих інвойсів до митного оформлення, умови поставки EXW, однак місце відправки не зазначено. Також пункт 4.1 вищевказаного контракту не відповідають пункту 4.2. Декларантом надано довідку про транспортні витрати № 8202/1 на загальну суму 140 212.34 грн. тоді як в рахунку за послуги перевезення №№309773 загальна сума складає 154 275.76 грн. Ідентифікувати витрати за конкретною партією відповідно до наданого рахунку за послуги перевезення товару не видається можливим. Враховуючи вищевикладене, просимо надати такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. - висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією »;

2) до МД № UA100010/2019/339215 повідомлення від 02.07.2019, в якому зазначено: «Відповідно до п.2.1 договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів № 841/15 від 16.04.2015, «виконання послуг здійснюється на підставі заявки», а також згідно з п. 4.1 «вартість послуги надається згідно заявки», але заявка не була подана до митного оформлення. Згідно з договором про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів № 841/15 від 16.04.2015, оплата здійснюється протягом трьох днів з часу пред?явлення рахунку, до митного оформлення надано рахунок на оплату, але банківські платіжні документи за вищевказаним рахунком не надані. Враховуючи вищевикладене, відповідно до статті 53 МКУ прошу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: - документи, що спростовую неточності у наданих до митного оформлення документах. - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, транспортно-експедиційний договір, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, заявка та банківські документи щодо оплати транспортних витрат; - виписку з бухгалтерської документації; - банківські платіжні документи щодо оплати за товар; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - належним чином перекладена копія декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини».

На вказані повідомлення Митного органу листами від 19.06.2019 вих. № 348 та від 03.07.2019 вих. № 352 ТОВ «ЕТАЛОН-К» були надані відповідачу письмові пояснення щодо надання Митному органу у повному обсязі обов?язкових документів, які підтверджують митну вартість товару згідно з вимогами ч. 2 ст. 53 МК України, що декларантом, керуючись ч. 6 ст. 53 МК України, за власним бажанням, було подано додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а також позивачем були надані додаткові документи, які вимагалися Митним органом:

по МД UA100010/2019/337045:

- експертний висновок № КТП-1531 від 18.06.2019 Київської обласної Торгово-промислової палати;

- бухгалтерські документи, що стосуються товару за 2019 рік, а саме: видаткові накладні №ЦБФ00000221 від 21.01.2019, № ЦБФ00000124 від 18.01.2019;

- Довідка про транспортні витрати № 8202/3 від 14.06.2019;

- довідка про транспортні витрати № 8202/2 від 27.05.2019.

по МД №UA100010/2019/339215:

- експертний висновок № КТП-1674 від 01.07.2019 Київської обласної Торгово-промислової палати;

- бухгалтерські документи, що стосуються товару за 2018 рік, а саме: видаткові накладні № ЦБФ00000209 від 21.01.2019, № ЦБФ00001032 від 26.02.2019;

-оплата за попередні поставки за контрактом, а саме: платіжне доручення № 189 від 06.02.2019 (за яким було сплачено інвойс № 010571/83 від 10.09.2018, інвойс № 012441/83 від 22.10.2018);

- переклад експортної ВМД № 19ES001 8 від 03.06.2019;

- заявку на послуги перевезення № 10 від 20.06.2019.

Крім того, декларант (позивач) у тексті цього листа навів пояснення щодо причин відсутності на момент здійснення митного оформлення товару тих чи інших із запитуваних митницею документів.

Однак, відповідачем із врахуванням додатково поданих позивачем документів було прийнято:

- рішення про коригування митної вартості товарів № UA100010/2019/000304/2 від 19.06.2019, яким визначена загальна сума товару у розмірі 15769,99 EUR та 49615,11, тобто відповідач скоригував (збільшив) митну вартість товару на 8137,3 EUR;

- рішення про коригування митної вартості товарів № UA100010/2019/000237/2 від 03.07.2019, яким визначена загальна сума товару у розмірі 40 592,93 EUR та 16 780,90 EUR, тобто відповідач скоригував (збільшив) митну вартість товару на 8 868,21 EUR.

Вказані рішення про коригування митної вартості товарів прийнято відповідачем з посиланням на те, що:

1) по МД № UA 100010/2019/337045 «При здійсненні порівняння рівня заявленої митної вартості товарів за основну одиницю згідно з УКТЗЕД - кг, з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з?ясовано, що вартість заявлених до митного оформлення товарів є меншою від мінімального рівня митної вартості товарів, інформація по яким міститься у КММ ДФС. Рівень митної вартості подібних за характеристиками товарів становить 0,561 USD/кг за митними деклараціями № UA1 00020/2019/367957 від 25.03.2019: № UA100020/2019/368104 від 27.03.2019; від 06.05.2019 М8 UA110150/2019/221263, від 07.05.2019 № UA110150/2019/221302... З додаткових документів, що вимагались митницею, та за бажанням декларанта надано: - довідка про транспортні витрати № 8202/2, 8202/3, - МД країни відправлення - видаткова накладна тільки на три артикула, замість 65 артикулів, - висновок Київської обласної ТПП № КТП - 1531 від 18.06.2019, - лист ТОВ "ЕТАЛОН-К" №348 від 19.06.2019. За результатами розгляду експертного висновку зазначаємо, що експертом в основу експертизи закладено порівняльний аналіз вартості аналогічних товарів. Але, у висновку не наводиться цінова інформація з зазначених сайтів для порівняння... Таким чином, керуючись положеннями частини 1 статті 55 Кодексу, органом Державної фіскальної служби прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару № 1 за основну одиницю УКТЗЕД - кг на підставі митних оформлень на рівні 0,561 USD/кг за митними деклараціями №UA100020/2019/367957 від 25.03.2019, №UA100020/2019/368104 від 27.03.2019; від 06.05.2019 № UA110150/2019/221263; від 07.05.2019 №UA110150/2019/221302»;

2) МД № UA 100010/2019/339215 «згідно з договором про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів № 841/15 від 16.04.2015, оплата здійснюється протягом трьох днів з часу пред?явлення рахунку, до митного оформлення надано рахунок на оплату, але банківські платіжні документи за вищевказаним рахунком не надані. Відповідно до пункту 3.1 зовнішньо економічного договору №40/17МКІ7 від 11.05.2007 умови поставки повинні бути зазначені у інвойсах але відповідно наданих інвойсів до митного оформлення, умови поставки EXW, однак місце відправки не зазначено. Також пункт 4.1 вищевказаного контракту не відповідають пункту 4.2. у інвойсах від 27.05.2019 №№011290/91; 011291/91, 011292/91; 011293/91,011294/91; 01/295/91 та експортної декларації від 03.06.2019 №19E500461|11481018 вказані коди товару 69072100, 69072200, 69072300, 69073000,69074000 у той час у митній декларації задекларовані коди товару , , . 2. За митною декларацією № UА100010/2019/339215 спрацювала система управління ризиками, якою згенеровано критерії ризику: - контроль правильності визначення митної вартості товарів, - витребування документів, які підтверджують мінну вартість товарів, із зазначеним: «По наступних товарах можливе заниження митної вартості товарів: (2,3)»... Таким чаном, керуючись положеннями частими 1 статті 55 Кодексу, органом Державної фіскальної служби прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів на підставі рівня митної вартості подібних за фізичними характеристиками товарів, товарів № 13 становить 0,5615/кг. (8,5794 Євро / м.кв.) Рівень митної вартості подібних за фізичними характеристиками товарів за митними деклараціями № UA100010/2019/3284 від 18.04.2019), від 08.05.2019 №UA10010/2019/33/033); від 27.05.2019 № 019/333946; №UA/366354 від 12.02.2019 становить 0,561 USD/кг».

У зв?язку з викладеним відповідач відмовив позивачу у митному оформленні товару за ціною договору (контракту), прийнявши рішення у формі Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA 100010/2019/00791, № UA100010/2019/00814.

Вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів і картки відмови такими, що прийняті протиправно, необґрунтовано, в порушення законних прав та інтересів позивача, останній звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи спір по суті суд дійшов висновків про таке.

У силу ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зокрема, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України).

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

У силу п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Приписами ч.ч. 4-7 ст. 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця.

Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо).

Як було зазначено вище, оскаржуване рішення мотивовано тим, що надані декларантом документи не містили всіх відомостей щодо складових митної вартості та відомостей щодо ціни, яка сплачена, або містили розбіжності. Вказане, зокрема, стосується не підтвердження витрат на транспортування товару.

Дослідивши та проаналізувавши наявні матеріали справи суд дійшов висновку, що декларант (позивач) при здійснення митного оформлення для підтвердження заявленої митної вартості товару за основним методом (за ціною контракту), а також додатково на вимогу митного органу надав останньому всі необхідні та достатні документи, вичерпні письмові пояснення.

Так, зокрема щодо посилань відповідача, що згідно з договором про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів № 841/15 від 16.04.2015; оплата здійснюється протягом трьох днів з часу пред?явлення рахунку, до митного оформлення надана рахунок на оплату, але банківські платіжні документи за вищевказаним рахунком не надані, суд звертає увагу на таке.

Як вже зазначалося, у листі 03.07.2019 вих. №352 ТОВ «ЕТАЛОН-К» надавалися пояснення відповідачу, що договір № 841/15 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів від 16.04.2015, було укладено з урахуванням протоколу розбіжностей б/д від 16.04.2015, яким було змінено умови оплати за договором № 841/15 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів від 16.04.2015. Оскільки, банківські документи, що підтверджують оплату рахунку №310762 від 24.06.2019 не надавалися, по причині їх відсутності у позивача, оскільки на дату написання вищевказаного листа у ТОВ «Еталон-К» не виник обов?язок здійснити оплату рахунку № 310762 від 24.06.2019. Однак, митний орган у рішенні про коригування митної вартості № UA 100010/2019/000237/2 від 03.07.2019 продовжує посилатися на обставини, які спростовуються, наявними у відповідача документами та на які в листі від 03.07.2019 вих. №352 позивачем зверталася увага митного органу.

Наведене свідчить про те, що відповідачем не розглянуто поданий позивачем лист від 03.07.2019 вих. №352 та не досліджено документи, додані до митної декларації № UA100010/2019/339215 від 02.07.2019, а отже рішення про коригування митної вартості № UA 100010/2019/000237/2 від 03.07.2019 винесено без належного вивчення та дослідження поданих ТОВ «ЕТАЛОН-К» документів по МД № UA100010/2019/339215 від 02.07.2019.

Щодо посилань відповідача на те, що відповідно до пункту 3.1 зовнішньо економічного договору № 40/17МK17 від 11.05.2007 умови поставки повинні бути зазначені у інвойсах, але відповідно наданих інвойсів до митного оформлення, умови поставки EXW та місце відправки не зазначено, суд звертає увагу на наступне.

ТОВ «ЕТАЛОН-К» було подано митному органу документи, які містять посилання на місце відправки, зокрема, експортну декларацію (митна декларація країни відправлення) № 19S0018 від 03.06.2019.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов?язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Однак, митним органом не взято до уваги документи, які містять посилання на місце відправки, зокрема, експортну декларацію (митна декларація країни відправлення) № 19ES1018 від 03.06.2019 та не зазначено чому на підставі поданих документів, які містять місце відправки товару неможливо перевірити числове значення заявленої митної вартості.

Водночас, митним органом не було доведено, що сторони контракту мали намір та/або фактично здійснили поставку товару за іншими умовами, ніж ті, що були вказані в інвойсах та суперечили змісту самого контракту.

Щодо посилань відповідача на те, що пункт 4.1 вказаного контракту не відповідають пункту 4.2., суд зазначає таке.

Так, митним органом зазначено лише «пункт 4.1. вищевказаного контракту не відповідає пункту 4.2.». Однак, у чому невідповідність між пунктами 4.1. та 4.2. контракту № 40/МК17 від 11.05.2017 та як ця невідповідність впливає на перевірку числового значення заявленої митної вартості Митним органом не зазначено. Суд вважає, що між пунктами 4.1. та 4.2. Контракту № 40/МК17 від 11.05.2017 відсутня невідповідність.

Щодо посилань на коди 011292/91; 011293/91;011294/91; 011295/91 та експортної декларації від 03.06.2019 №19ES0018 коригування митної вартості вказані коди товару 69072200, 69072200,69072300,69073000,69074000 у той час у митній декларації задекларовані коди товару , , , суд звертає увагу на таке.

Митна декларація країни відправлення є додатковим документом, зміст якого міг вплинути на результат оформлення декларантом митної декларації лише у разі, якщо документи, зазначені у 4. 2 ст. 53 МК України, містили б розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. підтверджує числові значення митної вартості товару Митна декларація країни відправлення відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, не є тим документом, що підтверджує числові значення митної вартості товару.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 7 МК України, одним із безпосередніх завдань митних органів щодо здійснення митної справи є ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності Статтею 67 МК України передбачено, що українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев?ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перши чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно з ч. 1 ст. 69 МК України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650, контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності:

- опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу;

- відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації,

- відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням пояснень до УКТ, ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи.

Отже, відповідно до ст. 69 МК України на митні органи покладено обов?язок класифікації товарів саме за УКТЗЕД. Таким чином, код товару встановлений експортером, може не співпадати з кодом за яким товар підлягає класифікації відповідно до УКТЗЕД з різних причин, зокрема помилки або, враховуючи право України на деталізацію коду товару на національному рівні. Будь-яких належних доказів, що свідчили б про відсутність у документах, які підтверджують митну вартість товарів, перелік яких наведено у ч. 2 ст. 53 МК України, відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, Митний орган не надав.

Щодо посилань відповідача на те, що експертом в основу експертизи закладено порівняльний аналіз вартості аналогічних товарів, але, у висновку не наводиться цінова інформація з зазначених сайтів для порівняння, суд вказує на таке.

Експертний висновок ТПП є додатковим документом, зміст якого міг вплинути на результат оформлення декларантом митної декларації лише у разі, якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України, містили б розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Висновок ТПП відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, не є тим документом, що підтверджує числові значення митної вартості товару. Будь-яких належних доказів, що свідчили б про відсутність у документах, які підтверджують митну вартість товарів, перелік яких наведено у ч. 2 ст. 53 МК України, відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, Митний орган не надав.

Щодо посилань відповідача на те, що за митною декларацією № UA 100010/2019/339215 спрацювала система управління ризиками, якою згенеровано критерії ризику:

- контроль правильності визначення митної вартості товарів,

- витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів, із зазначенням: «По наступних товарах можливе заниження митної вартості товарів: (2,3)», суд зазначає таке.

Відповідно до Стандартного правила 6.4 Додатку ІІ до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (Загальний додаток) «Митна служба застосовує метод аналізу ризиків для визначення осіб та товарів, у тому числі транспортних засобів, що підлягають перевірці, та ступеня такої перевірки».

Із цього правила, зокрема, випливає, що «для цільового добору конкретних операцій вибірка товарів, транспортних засобів чи документів з метою перевірки повинна ґрунтуватися на профілях ризику. Така заснована на вибірковості процедура допускає також випадковий добір на основі статистичної вибірки чи ініціативи співробітника митниці, заснованої на його досвіді чи інтуїції» (пункт 7,1 Рекомендацій до Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (у зміненій редакції). Тобто наведене Стандартне правило передбачає, шо поглибленій перевірці підлягають документи, стосовно яких спрацювала система управління ризиками, або документи, відібрані співробітниками митниці.

Статтею 320 МК України було запроваджено вибірковість митного контролю, яка, зокрема, означала те, що форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками (ч. 3 ст. 320 МК України).

У логічному зв?язку з наведеним положенням перебуває положення частини другої статті 361 цього ж Кодексу, відповідно до якої органи доходів і зборів застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Згідно з пунктом 3.5 Положення про систему аналізу й селекції факторів ризику при визначенні окремих форм митного контролю, затвердженого наказом Державної митної служби України від 27.05.2005 №435, одним із критеріїв ризику закріплено факт того, що «заявлена митна вартість товарів значно відрізняється від ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів при їх увезенні на митну територію Україну».

За результатами оцінки ризику у конкретному випадку здійснення митного контролю товарів, транспортних засобів, у тому числі за результатами контролю із застосуванням СУР, що здійснюється відповідно до статті 337 Митного кодексу України, митниці (митні пости) ДФС обирають форми та обсяги митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей, визначених за результатами застосування зазначених у пункті 10 розділу І цього Порядку інструментів з управління ризиками (пункт 1 Розділу 7 Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684). При декларуванні товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України, у процесі оформлення МД використовується Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, та відомчі класифікатори інформації з питань державної митної справи, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011, яким, зокрема, передбачені різні форми перевірки документів та матеріалів, як-то: витребування оригіналів документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів (код митної формальності - 101-1); перевірка відповідності відомостей, які містяться в українській митній декларації, відомостям, що містяться у відповідному паперовому примірнику (електронній копії) митної декларації суміжної сторони (книжці МДП) (код митної формальності - 102-1); перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби (код митної формальності - 103-1).

Отже, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що поглиблена перевірка документів, доданих до митної декларації, на предмет їх достовірності та правильності визначення митної вартості товару здійснюється виключно при спрацюванні системи управління ризиками або у випадках, які визначаються митниками на основі власного досвіду чи інтуїції.

Згаданий Класифікатор митних формальностей передбачає, що одним із наслідків спрацювання системи управління ризиками може бути проведення такої формальності, як "витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів" (код митної формальності - 106-2). Проте, митний контроль та митне оформлення як складові митної процедури є частиною адміністративних процедур із провадження справи декларанта щодо пропуску його товарів через митний кордон України. Факт відхилення рівня задекларованої митної вартості від рівня митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не стосується обставин справи; він стосується фактів, які були зафіксовані під час провадження справ щодо інших товарів. Факт відхилення рівня митної вартості є лише приводом для вчинення певних адміністративних процедур, проте сам собою не є доказом у справі, у якій провадяться адміністративні (митні) процедури.

Отже, правові акти суб?єкта владних повноважень, в тому числі процедурне рішення митного органу про витребування додаткових документів, може бути ухвалене ґрунтуючись лише на доказах у справі, а такими доказами передусім є документи, додані до вантажної митної декларації.

Таким чином, факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

Аналогічний підхід закріплено і у Методичних рекомендаціях модо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби від 11.09.2015 № 689.

Так, у пункт 8 розділу 2 цих Методичних рекомендацій зазначено, що у випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв?язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, шо містяться в документах, що підтверджують заявлену митну натомість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 МК України здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 МК України та частиною першою статті 55 цього Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості

Тобто при відповідному спрацюванні автоматизованої системи аналізу та управління ризиками митний орган повинен насамперед здійснити перевірку відомостей, що міститься в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, і лише після цього у разі виявлення підстав може витребувати у декларанта додаткові документи.

За наведених обставин суд дійшов до висновку, що позивачем правильно визначено митну вартість імпортованого товару за основним методом за ціною договору, що підтверджено ним документально. Водночас митний орган не навів та не довів суду обґрунтованість мотивів, що були ним покладені в основу оспорюваного рішення про коригування митної вартості товару.

Відтак, визначення відповідачем митної вартості товару за шостим (резервним) методом визначення митної вартості здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваних рішень.

Щодо вимог позивача про скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2 - 4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Тобто, однією з підстав для відмови у прийнятті митної декларації є неправильність визначення декларантом митної вартості товарів.

Оскільки на час прийняття оскаржуваної картки відмови у прийнятті митної вартості, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення були відсутні підстави, передбачені ч. 6 ст. 54 МК України, відповідне рішення суб`єкта владних повноважень також є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до суду надано платіжну інструкцію про сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 11057,73 грн.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон-К", суд вважає за необхідне стягнути на його користь з відповідача суму судовий збір у розмірі 11 057,73 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA100010/2019/000304/2 від 19.06.2019.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA100010/2019/000237/2 від 03.07.2019.

4. Визнати протиправною та скасувати картку відмови Київської міської митниці ДФС України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100010/2019/00791.

5. Визнати протиправною та скасувати картку відмови Київської міської митниці ДФС України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100010/2019/00814.

6. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон-К" (; місцезнаходження: 07403, Київська область, м. Бровари, вул. Олега Оникієнка, буд. 125, офіс 15) сплачений судовий збір у розмірі 11 057 (одинадцять тисяч п`ятдесят сім) грн. 73 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби (ідентифікаційний код 43997555, місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд.8А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.