Справа № 340/1045/25
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
03 червня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/1045/25
Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Казанчук Г.П. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство ''Укрізоліт'' до Міністерства економіки України про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити певні дії, -
ВИКЛАД ОБСТАВИН:
17.02.2025 року до Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ТОВ НВП "Укрізоліт", через представника адвоката Підлісного Микиту Олексійовича, про:
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.05.2025 адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство ''Укрізоліт'' задоволено. Зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства економіки України від 28.11.2024 р. №26827 ''Про відмову у видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, ТОВ НВП "Укрізоліт"; зобов`язано Міністерство економіки України видати ТОВ НВП "Укрізоліт" висновок щодо продовження граничних строків розрахунків за операцією, що здійснюється відповідно до контракту поставки 1804-2024 від 18.04.2024, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Укрізоліт" та ZHENJIANG SMART CO, LTD (Китай), в частині здійсненої попередньої оплати від 15.05.2024 року на суму 254050,00 доларів США на строк з 12.11.2024 до 21.12.2024 року. Вказаним рішенням також стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство ''Укрізоліт'' сплачену суму судового збору в розмірі 3028 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства економіки України.

Відділом документального забезпечення суду 22.05.2025 зареєстровано заяву представника позивача про вирішення судом питання стягнення судових витрат позивача на професійну правничу допомогу. Вказана заява представником позивача сформована в системі "Електронний суд".

У зв`язку з навчанням судді Казанчук Г.П. у Національній школі суддів України 23.03.2025 та 26.05.2025, суддя тимчасово не здійснювала правосуддя, а тому ухвалою від 27.05.2025 суддя призначила до розгляду в судовому засіданні на 03 червня 2025 року об 10 год. 00 хв. заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

У судове засідання представники сторін належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не прибули.

Представник відповідача подав клопотання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому зазначив, що правова позиція сторін у даній страві не змінювалась, необхідність адвокату вивчати додаткові джерела права не було, законодавство, яким регулюється спір у справі, документи та доводи, якими позивач обґрунтовував свої вимоги та інші обставини, тобто, підготовка цієї справи в суді першої інстанції не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи. Разом з тим, заявлені витрати представником позивача в сумі 35000,00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося), не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. У зв`язку з чим просить суд зменшити розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, які можуть підлягати розподілу між сторонами до розміру не більше 4000,00 (чотирьох тисяч) грн та відмовити у задоволені заяви позивача щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за їх відсутності та без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено частиною 4 статті 229 КАС України.

Розглянувши заяву представника позивача та додані до неї документи, клопотання представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Частиною 1 статті 247 далі - КАС України передбачено можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Аналогічна норма міститься у статті 252 КАС України, відповідно до пункту 3 частини 1 якої суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (частина 2 статті 252 КАС України).

Згідно з частини 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частинами 1, 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 КАС України ("Витрати на професійну правничу допомогу") витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відділом документального забезпечення суду 22.05.2025 зареєстровано заяву представника позивача про вирішення судом питання стягнення судових витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 35000 грн.

Вказана заява представником позивача сформована в системі "Електронний суд" 25.10.2024.

До заяви про ухвалення додаткового рішення та на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу долучено наступні документи: копію договору №2409-24-ПД-02 від 24.09.2024 про надання правової (правничої) допомоги; копію додаткової угоди №2 від 15.05.2025 до договору надання правничої допомоги, копію рахунку на оплату від 15.05.2025, копію платіжної інструкції від 21.05.2025 №267, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера та докази направлення заяви відповідачу (т.2 а.с.132-146).

У додатковій угоді №2 від 15.05.2025 року наведений опис робі (наданих послуг) та їх вартість (а.с.140 т2):

- правовий аналіз наданих ТОВ НВП ''Укрізоліт'' документів, надання консультацій щодо судового захисту у справі - 1500 грн;

- дослідження правових висновків Верховного Суду, судової практики у аналогічних правовідносинах - 1500 грн;

- формування та збирання доказів на підтвердження правової позиції Клієнта, формування стратегії захисту у справі - 2000;

- складання та подання позову від імені ТОВ НВП ''Укрізоліт'' до Кіровоградського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування рішення - 12000 грн;

- подання заяв по суті справи, письмових пояснень, заяв та клопотань - 6000 грн;

- участь у судових засідання у справі - 12000 грн.

З приводу вказаного переліку наданих послуг, суд зазначає, що таки види послуг як правовий аналіз та дослідження правових висновків (1500 + 1500), охоплюється послугою складанням позову. Представником позивача не надано доказів формування та збирання ним доказів у цій справі (2000). Сам зміст позовної заяви майже повністю відображає зміст судового рішення в інших справах, перелік яких наведений у рішенні суду. А надання письмових пояснень, на вимогу суду, зумовлено тим, що у позові не було викладені обставини та доводи в розрізі хронологічних подій та інформацій.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України", заява №19336/04).

Як вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Дослідивши надані представником позивача докази, враховуючи наведені норми права, суд дійшов висновку, що розмір заявлених представником позивача до стягнення витрат на оплату послуг адвоката в даному випадку є неспівмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (послугами).

Визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, перевіривши обґрунтованість заявлених позивачем до відшкодування витрат у розрізі видів наданих адвокатом послуг, дослідивши й проаналізувавши подане відповідачем клопотання щодо зменшення розміру судових витрат на предмет наявності у ньому обґрунтованих доводів щодо неспівмірності витрат, проаналізувавши надані позивачем документи, фактичний обсяг та якість виконаної адвокатами роботи, складність юридичних питань, які були предметом дослідження в суді, суд вважає заявлений представником позивача до відшкодування розмір правової допомоги є частково необґрунтованим та, як наслідок, завищеним, а, відтак, підлягає зменшенню. Розумно обґрунтованими витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача, на думку суду, є сума 15000 грн ((35000-1500-1500-2000) х 50% заявленої до стягнення суми).

За таких обставин, суд дійшов до висновку про наявність підстав до часткового задоволення заяви представника повивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач у зв`язку із розглядом цієї справи.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 241, 252 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Укрізоліт» () судові витрати на правову допомогу у сумі 15000 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства економіки України (вул. Михайла Грушевського, буд.12/2, м. Київ, 01008; ).

Копію додаткового рішення направити учасникам справи.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК