Справа № 357/7020/25
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/7020/25
Провадження № 2-а/357/173/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Нізовій А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Телющенка П.П., звернувся до суду з позовом, в якому просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4640083 від «03» травня 2025 р., а провадження по справі закрити; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 03 травня2025 року о 09 год. 28 хв. ОСОБА_1 , який керував автомобілем MERCEDES-BENZ E320 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , зупинив інспектор поліції Ткачук Соломія Володимирівна, на автодорозі М-06 Київ-Чоп в напрямку міста Київ, біля села Новий Милятин та повідомила ОСОБА_1 про те, що останній порушив швидкісний режим в населеному пункті. В постанові серії ЕНА № 4640083від «03» травня 2025 р. інспектор зазначила, що 03.05.2025 09:28:35 (с. Новий Милятин, дорога АД М-06 Київ Чоп 497 км) водій ОСОБА_1 рухався у населеному пункті с. Новий Милятин зі швидкістю 79 км/год, чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху більше ніж на 20 км/год, швидкість руху вимірювалась лазерним приладом TruCаm LTI 20/20 № ТС008380, чим порушив п. 12.4. ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах. Водій повідомив, що не згоден з винесеною інспектором постановою, що правопорушення не вчиняв, що буде оскаржувати дану постанову. Отже, ОСОБА_1 вважає, що постановою серії ЕНА № 4640083від «03» травня 2025 р. про адміністративне правопорушення його незаконно та протиправно було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за порушення, передбачене ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач зазначає, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCаm LTI 20/20 № ТС008380, який у розумінні положень статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» є технічним засобом з виявлення та/або фіксації правопорушень, що не був закріплений (розміщений) в порядку, передбаченому ст.40 Закону, а знаходився в руках поліцейського, не може вважатися технічним засобом, що здійснює вимірювання швидкості, результати якого можуть розглядатися судом як доказ у справі. Використання уповноваженою особою лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCаm в спосіб тримання в руках, не може бути визнати таким, що відповідає нормам статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки за змістом цієї норми технічний засіб може бути монтований / розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель. Під час вимірювання швидкості транспортного засобу MERCEDES-BENZ E320 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCаm LTI 20/20 № ТС008380 не був встановлений стаціонарно, а знаходився в руках працівника поліції, що таким чином не дає змоги використовувати працівником поліції вимірювач швидкості транспортного засобу у такому режимі. Крім того позивач зазначає, що поліцейська Ткачук С.В. в порушення вимог статті 279 КУпАП, постанову винесла без присутності адвоката водія, чим позбавила водія права на професійну правничу допомогу, передбаченого статтею 59 Конституції України та статтею 268 КУпАП, а також формально віднеслася до розгляду справи оформляючи постанову, відхиливши клопотання не повідомивши Позивача, що саме він порушив у формі подачі клопотання про перенос розгляду справи аби скористатися допомогою адвоката. Вважаю, такі дії поліцейської Ткачук С.В. свідчать про її упереджене ставлення до водія, що призвело до протиправного винесення оскаржуваної Постанови.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2025 року, головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою судді від 16 травня 2025 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Судом 26.05.2025 р. за вх..№29360 отримано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача Терлецький А.З., який діє на підставі довіреності просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві зазначив, що 03.05.2025 року близько 09 год. 28 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 497км (с. Новий Милятин) Позивач керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ Е320 CDI номерний знак НОМЕР_2 перевищив встановлені обмеження руху більш, як на 50 км/год. а саме рухався в населеному пункті зі швидкістю 79 км/год. чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР). Швидкість руху транспортного засобу вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості Trucam LTI 20/20 ТС008380. Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП Інспектор Управління Ткачук Соломія Володимирівна (далі-Інспектор) виніс Постанову за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у вигляді штрафу у розмірі 340(триста сорок) гривень. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/31900, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 25 вересня 2024 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 ТС008380 є придатним до застосування до 25 вересня 2025 року. Також, можливість використання пристрою «TruCam LTI 20/20» виробництва LaserTechnologylnc також підтверджується наявністю виданого ДП «Укрметртестстандарт» сертифіката перевірки типу № UA.TR. 001 84-20 Rev. 0 від 13 липня 2020 року. На ділянці автодороги М-06 Київ-Чоп встановлено відповідний дорожній знак 5.76 Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4640083 від 03.05.2025 року, складеною інспектором 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області старшим леййтинантом поліції Ткачук С.В. відносно ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно змісту постанови, 03.05.2025 року о 09 год. 28 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 497км (с. Новий Милятин) водій керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ Е320 CDI номерний знак НОМЕР_2 рухався в населеному пункті зі швидкістю 79 км/год., чим перевищив встановлені обмеження руху більш як на 20 км/год., чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху. Швидкість руху транспортного засобу вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості Trucam LTI 20/20 ТС008380.

Вважаючи оскаржувану постанову відповідача протиправною та такою, що порушує його права, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11 КУпАП).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтями 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до статей 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вбачається із відеозапису та фото з приладу TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008380) автомобіль MERCEDES-BENZ E320 CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 79 км/год, що є перевищенням дозволеної швидкості руху в населених пунктах згідно ПДР на 29 км/год. На відео та фото також видно, як червона позначка фіксується на автомобілі Позивача на відстані 242,8 м, тобто вимірює швидкість саме даного автомобіля.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань типів вимірювальної техніки, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 р. № 437 затверджено перелік засобів вимірювальної техніки.

До вказаного переліку було включено засіб вимірювальної техніки - «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruCAM LTI 20/20», який на підставі вказаного наказу було зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3 197-12.

На підставі вищевикладеного, 29 серпня 2012 фірмі Laser Technology, Inc., яка є виробником TruCAM, було видано Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012.

Наразі єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки.

Відповідно до ст. 17 «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 р. № 1314-VI (набрав чинності 01.01.2016 р.) законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці.

В свою чергу, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/31900, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 25 вересня 2024 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 ТС008380 є придатним до застосування до 25 вересня 2025 року.

Отже, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/31900 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС008380 до застосування, а тому відсутні підстави ставити під сумнів результати вимірювання швидкості транспортного засобу даним приладом.

Доводи позивача що використання приладу у ручному режимі, а не стаціонарно монтованим способом суперечить вимогам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», є безпідставними, оскільки статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Отже, вказаною нормою не встановлено обмежень щодо використання лазерного вимірювача швидкості TruCam в ручному режимі.

Правомірність використання приладу TruCam саме в ручному режимі підтверджується листом Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» Міністерства економічного розвитку та торгівлі (ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ») від 01.10. 2019 №№ 22-38/49, відповідно до якого лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання.

Можливість використання приладу TruCam LTI 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання) та не суперечить вимогам законодавства.

Отже, використання приладу TruCam відбувається у автоматичному режимі як у мобільному, так і у статичному положенні, а тому користування приладом у ручному режимі не є порушенням. При цьому, лазерний вимірювач TruCam відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Безпідставним є посилання позивача про нібито невідповідність місця вимірювання швидкості з встановленим дорожнім знаком 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», оскільки дорожній знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» є обов`язковим лише при фіксації правопорушень, зафіксованих в автоматичному режимі (камер автофіксації), про що зазначено у п.5 Порядку функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 р. № 833. Дорожній знак 5.76, передбачає: «Інформування учасників дорожнього руху про фіксацію (фотозйомку або відеозапис) фактів адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху стаціонарними технічними засобами (приладами контролю) здійснюється не пізніше початку роботи таких технічних засобів (приладів контролю) на визначених місцях (ділянках вулично-дорожньої мережі) шляхом установлення відповідних дорожніх знаків на вулично-дорожній мережі, а також шляхом розміщення відповідних відомостей на офіційних веб-сайтах МВС та Національної поліції.

Слід зазначити, що наявність або відсутність дорожнього знаку 5.76 не звільняє водіїв від обов`язку виконувати вимоги ПДР щодо дотримання швидкості руху саме у населених пунктах.

Пункт 14.7.67 Національного стандарту України ДСТУ 4100-2021 визначає, що дорожній Знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» застосовують для позначення ділянок доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів. Для зазначення довжини ділянки дороги, на якій можливе здійснення контролю за порушенням правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів, знак 5.76 застосовують із табличкою 7.2.1. Дозволено довжину ділянки зазначати у нижній частині знака 5.76.

Слід зазначити, що встановлення дорожнього знаку 5.76 передбачається, якщо порушення фіксуються за допомогою автоматичної системи вимірювання швидкості (камери автоматичної фіксації). Встановлення даного дорожнього знаку перед використанням приладу TruCAM має рекомендаційний характер і законодавством не передбачено обов`язковість їх встановлення.

Натомість наявність дорожнього знаку 5.76 підтверджується інформацією розміщеною на офіційному сайті Департаменту патрульної поліції про ділянки дороги, на яких здійснюється вимірювання швидкості за допомогою приладу Trucam.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ч.1 ст.122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови серії ЕНА № 4640083 від 03.05.2025 р.

Також, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та не надання можливості реалізувати свої права передбачені ст.268 КУпАП, а саме отримання правової допомоги.

Суд звертає увагу, що, згідно чинного законодавства, до повноважень та обов`язків поліцейського патрульної поліції не входить надавати юридичний захист та забезпечувати адвокатом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності. Законодавством не визнана обов`язкова участь адвоката чи іншого фахівця у галузі права у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення та реалізація цього права позивачем не пов`язана з обов`язком інспектора відкласти розгляд справи чи терміново викликати фахівця у галузі права. Поліцейський, згідно із законодавством, лише ознайомлює особу із її правами, однак, виключно така особа вирішує, чи скористається він своїми правами та в який спосіб.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення (п. 1 ч.3 ст. 286 КАС України).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72, 90, 242-246, 251, 255, 262, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області; адреса: вул. Перфецького, буд. 19, м. Львів, 79053.

СуддяБ. І. Кошель