Справа № 740/2336/25
Суддя: Гагаріна Т. О.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/2336/25
Провадження № 2-а/740/41/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Гагаріної Т.О., за участю секретаря судового засідання Мартиненко Ю.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

01.05.2025 адвокат Маркович А.Ю. звернувся в інтересах позивача з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постановою від 07.04.2025 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. З даною постановою він не згоден, вважає, що вона є протиправною та підлягає скасуванню.

Так, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.п.1 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 №3633-ІХ, тобто не уточнив свої персональні дані у період з 18.05.2024 по 16.07.2024 жодним із встановлених законодавчих способів. Вважає, що ОСОБА_1 незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки при винесенні постанови відповідач допустився помилкової оцінки ситуації. Стаття 210-1 КУпАП носить бланкетний характер та відсилає до відповідного нормативного акту, який регулює процедуру мобілізаційної підготовки та мобілізації. Так, його притягнуто до відповідальності за не уточнення персональних даних протягом встановленого законодавством терміну, тобто за порушення правил військового обліку, відповідальність за яке передбачена ст.210 КУпАП, тоді як протокол та постанова складені за ч.3 ст.210-1 КУпАП, яке передбачає порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Крім того, він є особою яка має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки його батько загинув у зоні бойових дій, відомості про що є в ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також він притягується до кримінальної відповідальності. Вважає, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.05.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

21.05.2025 від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що ст.210 КУпАП передбачає відповідальність виключно за порушення Правил військового обліку, a ст.210-1 КУпАП передбачає настання відповідальності за порушення будь-яких нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини у сфері оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації. У даному випадку, у звязку з неоновленням позивачем своїх облікових даних у період з 18.05.2024 по 16.07.2024 останній порушив обовязок, який визначений не Правилами військового обліку, а який встановлений у пп.1 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 №3633-ІХ (далі Закон №3633-ІХ). Так, відповідно до вказаних положень Закону №3633-ІХ було установлено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 № 2105-ІХ громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобовязані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.

Хибним є також посилання представника позивача на примітку до ст.210 КУпАП, як на підставу для закриття провадження, адже Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 №3633-ІХ (надалі Закон №3633-ІХ), який набрав законної сили 18.05.2024 в п. 2 Прикінцевих та перехідних положень встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнитиадресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобовязаного. А відповідно до вказаної вище примітки положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Однак, примітка до ст.210 КУпАП не може бути застосовано в даному випадку, оскільки чинне законодавство зобовязувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобовязаних та резервістів може лише перевірити чи уточнив військовозобовязаний свої персональні дані, але обовязок такого уточнення покладається саме на військовозобовязаного.

Таким чином, ігнорування позивачем виконання обовязку щодо оновлення персональних даних вказує на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та унеможливлює закриття провадження по справі з підстав зазначених адвокатом.

А сам факт неоновлення позивачем облікових даних підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобовязаних та резервістів та позиції представника позивача викладеної в позовній заяві з яких вбачається, що він не заперечує неоновлення позивачем своїх облікових даних у період з 18.05.2024 по 16.07.2024.

28.05.2025 від представника позивача адвоката Марковича А.Ю. надійшла відповідь на відзив в якій зазначає, що 29.03.2025 працівниками поліції було зупинено транспортний засіб, та виявлено, що громадянин ОСОБА_1 порушив правила військового обліку та доставлено останнього до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , де вже працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Проте, відповідачем до відзиву не надано підтвердження, що органам Національної поліції було надіслано звернення щодо доставлення ОСОБА_1 , як особу, яка вчинили адміністративне правопорушення передбачена ст.ст.210/210-1 КУпАП, не було надано підтвердження, що громадянину ОСОБА_1 вручалась повістка та, що було складено відносно нього Акт відмови від отримання повістки, а також не надано копію протоколу про адміністративне затримання. Тобто, у цьому конкретному випадку відбулося незаконне затримання особи, а тому всі подальші дії, які були вчиненні працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , також не можна вважати законними.

Крім, того станом на 29.03.2025 були відсутні підстави для постановки на військовий облік громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особи, яка прибула до іншої адміністративної-територіальної одиниці, з вказанням адреси місця реєстрації або фактичного місця проживання, оскільки станом на 29.03.2025 була відсутня інформація про вчинення ним адміністративного правопорушення, а тому не можна вважати законними дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо постановки громадянина на військовий облік та подальше складення відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 не встановлено належними, допустимими та достатніми доказами наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.3 ст.210-1 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Також повідомляє суд, що 15.05.2025 позивачем було сплачено штраф у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що станосить 17000 грн, про що надано копію квитанції до платіжної інструкції №50094549 від 15.05.2025.

На підставі ст.262 КАС України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно положень ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що предметом оскарження у даній справі є постанова №340 від 06.03.2025 у справі за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, а саме своєчасно не оновив свої облікові дані по 18.07.2024, чим порушив вимоги п.10. ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено ст.245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною першою ст.210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

З диспозиції ч.3 ст.210-1 КУпАП вбачається, що остання передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/22 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч.2 ст.102, п.п. 1, 17, 20 ч.1 ст.106 Конституції України оголошено загальну мобілізацію.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст1.06 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» указом Президента України від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102 -IX від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та продовжує діяти на даний час.

Судом встановлено, що 29.03.2025 солдатом ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №358 стосовно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 29.03.2025 об 11 год 00 хв уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_3 було виявлено, що в умовах особливого періоду та під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022 ОСОБА_1 в порушення вимог підп.1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 №3633-ІХ, не уточнив свої персональні дані у період з 18.08.2024 по 16.07.2024 жодним із встановлених законодавством способів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 11 год 15 хв 03.04.2025 в кабінеті №404. У поясненнях щодо змісту протоколу ОСОБА_1 зазначив, що має право на відстрочку так як його батько загинув у зоні бойових дій, відомості про що знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_2 , також він притягується до адміністративної відповідальності.

За клопотанням представника позивача адвоката Марковича А.Ю. розгляд справи було відкладено на 07.04.2025.

07.04.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_3 винесено постанову № 358, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 ставиться в провину порушення правил військового обліку, зокрема, що він своєчасно не оновив свої облікові дані у період з 18.08.2024 по 16.07.2024 жодним із встановлених законодавством способів.

Статтею 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобовязаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст.ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобовязаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

За ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З урахуванням викладеного, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення) повинне бути належним чином зафіксоване.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.17 Конституції України передбачено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

В преамбулі Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». визначено, що цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2024 №2102-IX, в Україні з 24.02.2024 введено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Захист Вітчизни, суверенітету і територіальної цілісності України, як обов`язок громадянина, не зводиться виключно до вступу на військову службу або іншої участі у військових формуваннях. Такий захист може проявлятися і в інших формах, як то фінансова допомога, волонтерська діяльність, допомога за професійним профілем або шляхом надання будь-яких послуг тощо.

Кожен громадянин України зобов`язаний неухильно дотримуватися чинного законодавства, яке приймається з метою регулювання питань мобілізації, проходження військової служби та інших питань покликаних забезпечити ефективне функціонування державних інституцій, які здійснюють захист суверенітету України.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Прикінцевих положень Закону №3633, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633 свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Метою прийняття Закону №3633-ІХ було удосконалення процедур мобілізації, питань проходження військової служби, а також функціонування військових формувань, у тому числі тих, на яких покладені мобілізаційні функції.

Введення Законом №3633-ІХ обов`язку щодо оновлення кожним військовозобов`язаним своїх персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності цим законом, мало на меті удосконалення та, в першу чергу, полегшення роботи Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (далі ТЦК), на які покладено функції, зокрема, з обліку військовозобов`язаних, проведення їх медичних оглядів та призову на військову службу. Самостійне оновлення військовозобов`язаним своїх персональних даних забезпечує ефективне функціонування системи військового обліку та значно економить час працівників ТЦК, який останні змушенні витрачати на розшук військовозобов`язаних, уточнення їх даних, замість того, щоб витрачати зусилля на виконання інших функцій, покликаних забезпечити ефективну обороноздатність держави.

При цьому, військовозобов`язаним було забезпечено можливість використання кількох варіантів оновлення своїх персональних даних на вибір, у тому числі і через електронний кабінет, що взагалі не потребує відвідування державних установ.

Частина 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024, який набув чинності 18.05.2024.

Тобто у відповідності до ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» громадяни України, які перебувають на військовому обліку також зобовязані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобовязаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 11 ст.38 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що призовники, військовозобовязані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоровя, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобовязані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Зокрема військовозобовязані можуть уточнити деякі персональні дані, такі як прізвище, імя, по батькові, місце проживання, номер телефону та номер електронної пошти, через застосунок Резерв+, ЦНАП або ТЦК.

Оновлення даних містить інформацію про сімейний стан резервіста, освіту, місце проживання, наявність дітей та інші відомості. У разі зміни цих даних, військовозобовязаний повинен протягом 7 днів повідомити про це в ТЦК та оновити свої дані.

Отже, враховуючи вимоги вищевказаних нормативно-правових актів, військовозобов`язані повинні були до 16.07.2024 уточнити свої персональні облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Як встановлено судом ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за не оновлення (не уточнення) своїх облікових та інших персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024. Таким чином, адміністративне правопорушення вчинене ним після 19.05.2024, тобто після набуття чинності Законом №3696-ІХ, яким ст.210-1 КУпАП доповнено ч.3, при цьому саме з 19.05.2024 у позивача виник обов`язок оновити протягом 60 днів свої облікові та персональні дані.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач не уточнив свої військово-облікові дані, що підтверджується із долученого до відзиву копії витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Таким чином, позивачем було проігноровано виконання обов`язку, покладеного на нього згідно вищезазначених правових норм, жодним із визначених способів уточнення своїх персональних даних не скористався, чим вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу.

Частиною 1 ст.210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до частини 3статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приміткою у ст.210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Однак, примітка до ст.210 КУпАП не може бути застосована в даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме осіб вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ними особисто у один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Частиною 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з відповідними змінами, визначено способи, якими громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом встановленого шестидесятиденного строку свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що інформацію, яку не оновив позивач, відповідач повинен отримати від уповноважених органів та реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді та що він не є військовозобов`язаним у розумінні п.9 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», та що він є особою яка на підставі абз.6 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, оскільки це не впливає на його обов`язок протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом №3633-ІХ уточнити свої персональні дані.

Документів, які підтверджують, що ОСОБА_1 уточнив (оновив) свої персональні дані в інший спосіб та в строк, зазначений з Законі №3633-ІХ, позивач не надав.

Доводи позивача про те, що він має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, не змінюють складу адміністративного проступку та не є підставами для звільнення від адміністративної відповідальності, оскільки як встановлено судом, мав такий обов`язок.

Згідно з п.3 ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При вирішенні адміністративного позову щодо оскарження дії суб`єкта владних повноважень суд у відповідності до положень ч.3 ст.2 КАС України перевіряє чи прийнято воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи обставини справи та досліджені матеріали, суд доходить висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Отже, постановляючи оскаржувану постанову, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтованою, тобто прийнятою з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

З огляду на вищевикладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.250, 257-263, 286 КАС України, суд,-

постановив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушеннявідмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.О.Гагаріна