Справа № 480/4446/25
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
09 червня 2025 року Справа № 480/4446/25
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Прилипчук О.А., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
05.06.2025 до Сумського окружного адміністративного суду через представника Буток К.О. звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 ), в якій просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не проведення ОСОБА_1 за період з 16 травня 2022 року по 31 липня 2022 року перерахунку грошового забезпечення на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12,13,14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 р.
2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (основні, додаткові та одноразові виді грошового забезпечення) з 16 травня 2022 року по 31 липня 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", обчисливши грошове забезпечення виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 р. із урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.
3. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення ОСОБА_1 в період з 01 серпня 2022 року по 12 листопада 2024 року перерахунку грошового забезпечення на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року, 01.01.2023 року, 01.01.2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 р.
4. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (основні,д одаткові та одноразові виді грошового забезпечення) з 01 серпня 2022 року по 12 листопада 2024 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", обчисливши грошове забезпечення виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року, 01.01.2023 року, 01.01.2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 р. із урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.
Разом з позовною заявою позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, в якому просить рахувати початок перебігу процесуального строку з 02 червня 2025 року з моменту отримання на адвокатський запит відповіді електронною поштою від військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з доданим грошовим атестатом та доданою довідкою про розміри грошового забезпечення позивача, а саме наступний день за тим, коли сплинув останній день для проведення розрахунків з позивачем.
Просить рахувати, що позивачем не пропущений строк звернення до адміністративного суду або пропущений з незалежних від нього причин, оскільки він проходив військову службу захищаючи Батьківщину, приймав безпосередню участь у бойових діях та не мав можливості звертатися до суду.
Враховуючи, що ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав 02 червня 2025 року, коли адвокат Буток К.О. отримав запитувані документи від ІНФОРМАЦІЯ_4 та військової частини НОМЕР_1 на адвокатський запит, вважає, що наведені підстави є достатньо поважними для поновлення пропущеного строку для звернення до суду.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд встановив, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст. 161 КАС України, враховуючи наступне.
Відповідно до частин третьої і п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Суд звертає увагу на те, що положення статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.
Водночас, частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Згідно з частинами першою та другою статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).
Отже, до 19.07.2022 Кодекс законів про працю України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
З системного аналізу викладеного вбачається, що положення статті 233 Кодексу законів про працю України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві.
Крім цього, якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин»).
Такий правовий підхід застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 липня 2024 року у справі №990/156/23.
Так, судом встановлено, що предметом спору по даній справі є не нарахування та не виплата позивачеві за період з 16 травня 2022 року по 31 липня 2022 року, а також з 01 серпня 2022 року по 12 листопада 2024 року грошового забезпечення на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року, 01.01.2023 року, 01.01.2024 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 р.
03.06.2025 засобами поштового зв`язку позивач через представника звернувся до суду із даним адміністративним позовом, тобто з пропуском трьохмісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом.
Суд не приймає доводи представника позивача, що ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав 02.06.2025 року, коли адвокат Буток К.О. отримав запитувані документи від ІНФОРМАЦІЯ_4 та військової частини НОМЕР_1 на адвокатський запит, оскільки предметом позову є перерахунок сум, виплата яких не пов`язана із звільненням, а тому початок відліку строку звернення до суду не пов`язаний із датою звільнення позивача.
Також суд не приймає доводів представника позивача, що строк позивачем пропущений з незалежних від нього причин, оскільки він проходив військову службу захищаючи Батьківщину, приймав безпосередню участь у бойових діях та не мав можливості звертатися до суду, оскільки з моменту його звільнення з військової служби (12.11.2024) і до подачі позову до суду (03.06.2025) пройшло більше, ніж 3 місяці.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду з даним позовом за період з 19.07.2022 по 02.03.2025.
Частиною 3 статті 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Таким чином, вказані недоліки позивачем можуть бути усунені у строк, вказаний в резолютивній частині даної ухвали, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.
Крім вищазазначеного, згідно з п. 4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
За приписами п. 5 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання, у тому числі, про витребування доказів.
В той же час, пунктом 4 частини 2 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
З позовної заяви вбачається, що позивач просить витребувати від військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), наступні документи та інформацію: інформацію про розмір нарахованих сум (з деталізацією виду виплати), належних ОСОБА_1 при звільненні із наданням підтверджуючих документів дати їх виплати, витяги з розрахунково- платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за весь період проходження служби у військовій частині НОМЕР_3 , копію особової картки із відомостями тарифного розряду, тарифного коефіцієнту, військового звання, помісячну довідку-розрахунок посадового окладу із вказівкою його складових - розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та тарифного коефіцієнту.
Разом з тим, позивачем не надано суду доказів того, що він або його представник зверталися до відповідача з клопотанням про надання вищезазначених документів та позивачу відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.
Крім того, позивачем не зазначено заходи, яких він вживав для отримання вказаних документів самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів.
Тому позивачу необхідно усунути вказаний недолік позовної заяви шляхом надання суду належним чином завірених доказів звернення позивача або його представника до військової частини НОМЕР_1 про надання вищезазначених документів, зазначити заходи, яких позивач або його представник вжили для їх отримання, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду:
- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду за період з 19.07.2022 по 02.03.2025 із зазначенням інших обґрунтованих та поважних причин його пропуску;
- належним чином завірених доказів звернення позивача або його представника до військової частини НОМЕР_1 про надання інформаціЇ про розмір нарахованих сум (з деталізацією виду виплати), належних ОСОБА_1 при звільненні із наданням підтверджуючих документів дати їх виплати, витяги з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за весь період проходження служби у військовій частині НОМЕР_3 , копію особової картки із відомостями тарифного розряду, тарифного коефіцієнту, військового звання, помісячну довідку-розрахунок посадового окладу із вказівкою його складових - розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та тарифного коефіцієнту, зазначити заходи, яких позивач або його представник вжили для їх отримання, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів.
Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява в частині позовних вимог буде повернута без розгляду.
Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із позовною заявою.
У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню позивачеві.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Прилипчук