Справа № 670/326/25
Суддя: Мусієнко М. Б.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/326/25
Провадження № 2-а/670/6/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мусієнко М.Б.

за участю секретаря судового засідання Ліневської В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2025 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 3982 від 31 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувана постанова відповідача є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю, з наступних підстав: відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» органи РТЦК та СП не наділенні викликати громадян для уточнення даних, а відповідно останні не мають обов`язку з`являтися за такими повістками; відповідачем пропущені строки на притягнення його до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП; у житті позивача не відбулося будь-яких змін особистих даних, а тому для підстав для уточнення їх не було, оскільки його відомості наявні у державних реєстрах, до яких у відповідача наявний доступ; позивачем на адресу 9-го відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 27.11.2024 направив копії документів в яких уточнив свої дані у повному обсязі. Тому вважає безпідставним притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку із чим просив скасувати вказану вище постанову та провадження у справі закрити.

Ухвалою судді від 08.05.2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті, витребувано докази у відповідача.

27.05.2025 оголошена перерва в судовому засіданні у зв`язку із клопотанням позивача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Вказав, що повістку отримав, однак, обов`язку з`являтися на такий виклик у нього не було. Повідомив, що одразу після неприбуття за повісткою у його мобільному застосунку «Резерв+» почали з`являтися попередження про порушення, внаслідок чого його подали у розшук.

26.03.2025 позивач пішов до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у якому він про всі обставини зазначив та надав підтверджуючі документи. Зауважив, що в додатку «Резерв+» його дані оновлено вчасно і в нього є відстрочка. 31.03.2025 посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено постанову № 3983 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яку він отримав лише 03.05.2025. Просить дану постанову скасувати, а провадження по справі щодо нього закрити за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 був належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, заяв про відкладення розгляду справи не надіслав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої інстанцій, а тому судом прийнято рішення про розгляд справи без участі представника відповідача.

Судом встановлено, що згідно з повісткою № 1215928 від 16.11.2024, сформованої ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , належало з`явитися 01.12.2024 о 14:00 годині за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Віньківці), який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 для уточнення даних (а.п. 7, 37-38).

Вказана повістка була направлена ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 16.11.2024 рекомендованим поштовим відправленням за № 296, що підтверджується описом вкладення до рекомендованого повідомлення АТ «УКРПОШТА» (а.п. 7 на звороті, 37-38).

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 і 15.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_6 було направлено рекомендоване поштове відправлення за № 296 (а.п. 41)

Згідно з трекінгом відстеження поштове відправлення за № 296 вручене позивачу особисто 21.11.2024 (а.п. 39).

Відповідно до протоколу ІНФОРМАЦІЯ_2 № 92 про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП від 26.03.2025, складеного у с-щі Віньківці оператором відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянина України, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , встановлено, що 26.03.2025 о 10 год. 55 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_1 , перебував у розшуку, у зв`язку із тим, що не прибув 01 грудня 2024 року на 14 годину 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_8 по повістці направленій Укрпоштою відправлення № 1215928, яку не отримав, що підтверджується повісткою, відомостями трекінгу поштового відправлення, причин неявки не повідомив, чим порушив вимоги абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункт 2 частини 1 додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Скоїв адміністративне правопорушення під час дії особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Розгляд справи призначено на 10 год. 00 хв. 31.03.2025. Громадянин ОСОБА_1 надав пояснення, що не з`явився по повістці тому, що не отримав її по місцю проживання та по місцю прописки. І відразу надіслана заява про надання відстрочки від 27.11.2024. (а.п. 28-29).

Постановою ІНФОРМАЦІЯ_3 № 3982 від 31.03.2025 на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000 грн 00 коп., оскільки останній скоїв адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.п. 6, 26-27)

Відповідно до оскаржуваної постанови, складеної тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковник ОСОБА_3 , 26 березня 2025 року о 10 годині 55 хвилин у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_1 , 1978 року народження, перебував у розшуку, у зв`язку із тим, що не прибув 01грудня 2024 року на 14 годину 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_1 по повістці направленій Укрпоштою відправлення № 1215928, яку не отримав, що підтверджується повісткою, трекінгом поштового направлення, причин неявки не повідомив, чим порушив вимоги абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункт 2 частини 1 додатку 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Скоїв адміністративне правопорушення під час дії особливого періоду. Також в постанові зазначено, що про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується підписом в протоколі, статтю 63 Конституції України та статтю 268 КУпАП роз`яснено. В поясненнях повідомив, що про повістку йому не було відомо, і ніхто не повідомляв. Згідно трекінгу поштового відправлення 296 повістка вручена одержувачу. Відповідно до пункту 41 Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу є у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на громадянина ОСОБА_1 штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 коп.

Згідно з копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Віньковецьким РВ УМВС України в Хмельницькій області 12.07.1996 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , вбачається, що позивач є громадянином України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.п. 4, 30-31).

Відповідно до копії електронного військово-облікового документа з мобільного за стосунку «Резерв+» щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , дані уточнено вчасно, а саме 21.05.2024, адреса місця проживання зазначена: АДРЕСА_1 (а.п. 63).

Згідно з копією військового квитка серія НОМЕР_2 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_9 29.11.1996 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , позивач 23.10.2007 взятий на військовий облік Віньковецьким ВУС Віньковецького району Хмельницької області (а.п. 32-34).

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 02.10.2007 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 уклав шлюб 17.09.2005 із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_10 , актовий запис № 56 (а.п. 35).

Пенсійне посвідчення ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 засвідчує надання виду пенсії по інвалідності 2 групи, загальне захворювання (а.п. 36).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З положень ст. 5 КАС України вбачається, що кожному гарантується право на захист його прав, свобод або законних інтересів.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами частин 1 та 2 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із частинами 2, 3, 4 ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як передбачено приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд також враховує, що статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до частин 1-3 статті 1 якого Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з ч. 8 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» призовники, яким надійшла повістка відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Згідно п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» в Україні оголошено загальну мобілізацію.

У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався указами Президента України, який діє на час розгляду справи.

Відповідно до абзаців 1 - 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, передбачено стягнення у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до положень інших нормативно-правових актів.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закон України «Про оборону України», Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 № 560, «Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджений постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, інші закони України, а також прийняті відповідно до них Укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ч. 7, 8 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки). Положення про центри рекрутингу, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України. Діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, центрів рекрутингу координується та спрямовується Міністерством оборони України.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 року за № 36/41381 (далі - Інструкція).

Згідно п. 3 Розділу ІІ Інструкції, у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції, відповідно до частини першої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення. Відповідно до частини сьомої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Судом встановлено, що 26 березня 2025 оператором відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_2 складено протокол № 92 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у якому вказано, що ОСОБА_1 не прибув по повістці № 1215928, якою його було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_2 для звірки персональних даних на 01 грудня 2025 року (а.п. 28-29).

31 березня 2025 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_3 постановою № 3982 установлено, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. На позивача цією постановою накладено штраф у сумі 17000 гривень 00 копійок (а.п. 26-27).

Суд бере до уваги те, що спірна постанова № 3982 від 31.03.2025 по справі про адміністративне правопорушення винесена без врахування вимог ч. 7 ст. 38 , та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, що є грубим процесуальним порушенням, а тому підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Тобто, за приписами наведеної вище правової норми початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день виявлення адміністративного правопорушення.

З наведеного вище протоколу № 92 про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови № 3982 від 31.03.2025 судом встановлено, що порушення правил військового обліку в особливий період ОСОБА_1 як військовозобов`язаним вчинено у зв`язку із неприбуттям позивачем за викликом по повістці № 1215928 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14 год. 00 хв. 01 грудня 2024 року для уточнення даних.

Отже, суд зазначає, що виявлення вказаного правопорушення відповідачем відбулось саме 01 грудня 2024 року, оскільки в цей день було з`ясовано, що позивач по повістці за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14:00 год. 01 грудня 2024 року не з`явився. Також, на думку суду, внесення відомостей та вжиття заходів щодо розшуку позивача є свідченням того, що відповідачу було відомо про вчинене ОСОБА_1 відповідне правопорушення.

Однак спірну постанову № 3982 за справою про адміністративне правопорушення винесено 31 березня 2025 року, тобто після закінчення 3-х місячного строку, встановленого ч. 7 ст. 38 КУпАП. Водночас відповідач не довів правомірності своїх дій. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього відомості, інформацію, документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи, що адміністративне стягнення на особу за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, може бути накладено не пізніше трьох місяців з дня їх виявлення, суд констатує, що застосування адміністративного стягнення до позивача 31.03.2025 відбулося поза межами строку, встановленого ч. 7 ст. 38 КУпАП.

Відтак доводи позивача у наведеній частині позову знайшли своє підтвердження, а тому він підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до статті 244 КАС України, суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 605 грн 60 коп., що підтверджується квитанцією від 05.05.2025 (а.п. 10).

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 7, 9, 72, 77, 139, 246, 286 КАС України, ст. 210-1, 235, 247, 251, 252, 280, 286 КУпАП, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про судовий збір», Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, суд

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задоволити.

Постанову, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 31 березня 2025 року № 3982 стосовно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_6 , місце знаходження: АДРЕСА_3 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскільки під час проголошення повного рішення суду суд оголосив лише його вступну та резолютивну частини, то копії такого рішення негайно вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні.

Суддя Мар`яна МУСІЄНКО