Справа № 560/6803/24
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/6803/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

09 червня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 20.12.2023 № 0-2225-UА0053519, № 0-2225-UА0053519 та № 0-2225-UА0053519.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.12.2024 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що призначення нежитлового приміщення загальною площею 8667,8 кв.м. у 2020-2022 роках ОСОБА_1 не визначалось як об`єкт оподаткування, що використовується у господарській діяльності, шляхом подання до контролюючого органу форми 20-ОПП. Відповідну заяву форми 20-ОПП позивачем було подано до ГУ ДПС у Хмельницькій області лише 11.03.2024. Згідно задекларованих відомостей об`єктом оподаткування визначено свинарник (стан: будується/готується до експлуатації).

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що приміщення, відносно якого прийнято податкові повідомлення-рішення, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який визначений пп. 265.1.1. п. 265.1. ст. 265 ПК України.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2025, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 25.09.1998. основним видом економічної діяльності ОСОБА_1 є розведення свиней (код КВЕД: 01.46).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.04.2006 ОСОБА_1 є власником нерухомого майна загальною площею 8667,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку Колективного будівельно-монтажного підприємства "Електронбуд" про цільове призначення та технічний опис об`єкта нерухомого майна від 12.02.2024 нерухоме майно, загальною площею 8667,8 кв.м., що перебуває у власності ОСОБА_1 є свинарником та належить до будівлі сільськогосподарського призначення згідно коду 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства" відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію Наказом Держстандарту України №507 від 17.08.2000.

20.12.2023 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області було сформовано податкові повідомлення-рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема:

- № 0-2225-UА0053519 на суму 375 265,18 грн,

- № 0-2225-UА0053519 на суму 520 068,00 грн,

- № 0-2225-UА0053519 на суму 281 703,50 грн.

Листом від 01.03.2024 відповідач розглянув заяву позивача та надані ним документи і повідомив, що в інформаційних системах ДПС та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і Реєстру прав власності на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна «нежитлове приміщення» загальною площею 8667,8 кв.м. не віднесено до певних класифікаційних угрупувань Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року № 507.

В листі також зазначено, що об`єкти нерухомого майна, відмінне від земельної ділянки, не визначались позивачем як об`єкти оподаткування, що використовується у господарській діяльності ОСОБА_1 , шляхом подання до контролюючого органу форми 20-ОПП, як це передбачено пунктом 8.4 розділу VIII Порядку обліку платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1562/20300 від 29 грудня 2011 року.

Позивач не погодився із вказаними рішеннями та звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що нерухоме майно, за яке визначені податкові зобов`язання на підставі оскаржуваних рішень, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в силу положень пп. "ж" п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Згідно із п. п. 266.1.1 п. 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно із п. 30.1 ст. 30 ПК України, податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Пунктом 30.2 ст.30 ПК України передбачено, що підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Положеннями п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України встановлено податкові пільги із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п. п."ж" п. п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Таким чином, п. п."ж" п. п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України застосовується у разі дотримання трьох умов:

1) віднесення будівлі до класу будівель сільськогосподарського призначення;

2) власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником;

3) вказані будівлі не здаються в оренду, лізинг, позичку.

Згідно з положеннями Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року №507, будівлі класифікуються за їх функціональним призначенням.

Відповідно до коду 1271 "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" цей клас включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та інше.

Встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу належить нерухоме майно загальною площею 8667,8 кв.м., (свинарник) що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, нежитлова будівля, яка належить позивачу на праві власності, за своїм функціональним призначенням є будівлею сільськогосподарського призначення згідно з кодом 1271 ДК 018-2000.

Відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

У постанові від 18 травня 2021 року у справі №820/3705/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що визначення "сільськогосподарський товаровиробник", яке міститься у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, застосовуються виключно для цілей глави розділу XIV цього Кодексу "Спрощена система оподаткування, облік та звітність", що прямо визначено підпунктом 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, а отже до спірних правовідносин щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, дане положення не застосовується.

У постановах від 23 листопада 2023 року у справі №120/1337/21-а, від 21 жовтня 2020 року №806/2686/18 Верховний Суд висловив наступну правову позицію щодо застосування п.п. "ж" п. п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України:

"Визначення поняття "сільськогосподарський товаровиробник" також міститься у статті 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років", під яким мається на увазі фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Крім того, законодавцем з метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вживається також поняття "виробники сільськогосподарської продукції".

Так, згідно з абзацом другим статті 1 Закону України "Про сільськогосподарський перепис" виробники сільськогосподарської продукції - це юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин".

Таким чином, при визначенні права особи на податкову пільгу, передбачену п. п. "ж" п. п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, застосовуються поняття "сільськогосподарський товаровиробник" та "виробник сільськогосподарської продукції", визначені чинним законодавством.

Позивач є сільськогосподарським товаровиробником в розумінні статті 1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років" від 18 січня 2001 року №2238-III, оскільки він зареєстрований як фізична особа-підприємець, основним видом економічної діяльності якого є розведення свиней (код КВЕД: 01.46).

Отже, наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що позивач був виробником сільськогосподарської продукції і протягом 2020-2022 років використовував нежитлову будівлю (свинарник) у сільськогосподарській діяльності.

Відтак, до позивача застосовується податкова пільга, передбачена п.п."ж" п. п. 266.2.2. п. 266.2. ст. 266 ПК України.

Посилання відповідача на те, що подання позивачем звітності за формою №20-ОПП лише 11.03.2024 свідчить, що нежитлове приміщення загальною площею 8667,8 кв.м. почало ним використовуватися у господарській діяльності лише з цього часу, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції.

Так, відповідно до п. 8.1 розд. VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (Порядок №1588) платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.

Пунктом 8.2 розділу VIII указаного Порядку передбачено, що об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Згідно п. 8.3 розд. VIII Порядку №1588 якщо у платника податків відбувається реєстрація, створення чи відкриття об`єкта оподаткування на території адміністративно-територіальної одиниці, де він не перебуває на обліку, то такий платник податків зобов`язаний стати на облік за неосновним місцем обліку у контролюючому органі за місцезнаходженням такого об`єкта у порядку, визначеному розділом VII цього Порядку.

За правилами п. 8.4 розд. VIII Порядку №1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Тобто, повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП, подається до контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування. Довідник об`єктів оподаткування розміщено на офіційному сайті ДПС України.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.05.2021 у справі №560/3008/19, від 15.02.2022 у справі №160/2155/20, від 01.03.2023 у справі №200/3904/21.

Матеріалами справи підтверджується факт використання ОСОБА_1 у сільськогосподарській діяльності нежитлового приміщення загальною площею 8667,8 кв.м. з метою розведення свиней. При цьому, враховуючи наведені норми Порядку №1588 та позиції Верховного Суду щодо їх застосування, неподання позивачем звітності за формою №20-ОПП щодо використання таких об`єктів у власній господарській діяльності може свідчити про порушення ним норм п. 117.1 ст. 117 ПК України, однак не тягне за собою безумовного висновку щодо відсутності факту використання спірного об`єкту у сільськогосподарській діяльності.

Зважаючи на те, що нежитлова будівля (свинарник), яка на праві власності належить позивачу є будівлею сільськогосподарського призначення та відносно позивача застосовується податкова пільга, передбачена п.п. "ж" п. п. 266.2.2. п. 266.2. ст. 266 ПК України, у відповідача не було правових підстав для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.