Справа № 140/996/25
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року ЛуцькСправа № 140/996/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 звернулася до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV(далі Закон № 1058-IV).

Проте, рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 22.01.2025 № 75 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Вказане рішення мотивоване тим, що до загального страхового стажу не враховано: записи трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1984 через дописану дату народження, що не завірена належним чином; диплом серії НОМЕР_2 через невідповідність по батькові даним паспорта заявниці; період ведення підприємницької діяльності з 06.04.1998 по 31.12.2003 через відсутність інформації про сплату внесків до Пенсійного фонду України.

Позивач не погоджується із таким рішенням відповідача ГУ ПФУ в Харківській області та зазначає, що інформація про періоди роботи відображена у трудовій книжці. Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо періодів роботи відповідач не надав, а тому їх безпідставно не взято до уваги при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії. Незначна розбіжність у написанні по батькові в дипломі, яка була виправлена офіційним перекладом, не може бути підставою для відмови у зарахуванні цього періоду. Період підприємницької діяльності з 06.04.1998 по 31.12.2003 підтверджується довідкою податкового органу та має бути зарахований до страхового стажу.

Позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Харківській області про відмову у призначенні пенсії від 22.01.2025;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу періоди навчання з 1982 року по 30.06.1984 у Слонімському медичному училищі Гродненської області (згідно диплому серії НОМЕР_2 ); період роботи з 01.08.1984 по 13.09.1989 (1-4 записи) в Гродненському обласному кардіологічному диспансері, з 18.09.1989 по 28.02.1991 (5-6 записи) в ЛПМК № 56, з 28.02.1991 по 12.11.1994 (7-10 записи) у дитячому садку-яслах (згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 ); період підприємницької діяльності з 06.04.1998 по 31.12.2003 (відповідно до довідки від 18.12.2024);

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 27).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 33-35) представник відповідача ГУ ПФУ в Харківській області Дударева І.І. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності прийнятого рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до загального страхового стажу позивача не зараховано: трудову книжку серії НОМЕР_1 від 01.08.1984, оскільки на титульній сторінці дописано дату народження і не завірено належним чином, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; диплом серії НОМЕР_2 , оскільки по-батькові « ОСОБА_2 » (рос. мовою) не відповідає даним паспорта заявниці « ОСОБА_3 » (рос. мова) (не може бути взято до уваги наданий переклад з російської мови на українську мову даного диплому, оскільки в дипломі серії НОМЕР_2 наявна описка в «по батькові» ОСОБА_4 ); період ведення підприємницької діяльності з 06.04.1998 по 31.12.2003 через відсутність інформації про сплату внесків до Пенсійного фонду України (довідка № 1188/03-20-24-05-06 від 18.12.2024 не містить інформацію про те, що внески особою сплачувались).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Судом встановлено, що ГУ ПФУ в Харківській області, за результатами розгляду заяви позивача ОСОБА_1 від 15.01.2025 щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, прийняло рішення від 22.01.2025 № 75, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого пунктом 1 статті 26 Закону № 1058-IV (страховий стаж заявника становить 10 років 10 місяців 06 днів при необхідному не менше 31 рік). До страхового стажу не враховано: трудову книжку серії НОМЕР_1 від 01.08.1984, оскільки на титульній сторінці дописано дату народження і не завірено належним чином, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників; диплом серії НОМЕР_2 , оскільки по-батькові « ОСОБА_2 » (рос. мовою) не відповідає даним паспорта заявниці « ОСОБА_3 » (рос. мова), та не може бути взято до уваги наданий переклад з російської мови на українську мову даного диплому, оскільки в дипломі серії НОМЕР_2 наявна описка в «по батькові» ОСОБА_4 ; період ведення підприємницької діяльності з 06.04.1998 по 31.12.2003 через відсутність інформації про сплату внесків до Пенсійного фонду України, довідка № 1188/03-20-24-05-06 від 18.12.2024 не містить інформацію про те, що внески особою сплачувалися (а. с. 8).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно з частинами першою, другої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами частин другої, четвертої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З матеріалів справи видно, що оскаржуваним рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 22.01.2025 № 75 при обрахунку страхового стажу позивача не взято до уваги періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 01.08.1984, оскільки на титульній сторінці дописано дату народження і не завірено належним чином, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Суд, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, відповідно до яких підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Крім того, суд також враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.09.2021 у справі № 300/816/17, відповідно до якої за загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права. Водночас, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

З урахуванням наведеного, на думку суду, періоди роботи, які відображені у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 01.08.1984 (а. с. 9-11), повинні бути зараховані до страхового стажу позивача для призначення пенсії за віком, позаяк у суду відсутні підстави ставити під сумнів належність документа позивачу, записи у трудовій книжці узгоджуються між собою та стосуються однієї і тієї ж особи позивача ОСОБА_1 , дошлюбне прізвище якої згідно із свідоцтвом про шлюб - « ОСОБА_5 » (а. с. 7, 7 зворот переклад), ІНФОРМАЦІЯ_1 , а вказані вище недоліки у записах трудової книжки (на титульній сторінці дописано дату народження і не завірено належним чином) не можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, та позивач не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки, та у зв`язку із цим не може бути позбавлена конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії.

Відповідно до пункту «д» частини третьої статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Пунктом 8 Порядку № 637 встановлено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Доводи відповідача про те, що в дипломі серії НОМЕР_2 по-батькові « ОСОБА_2 » (рос. мовою) не відповідає даним паспорта заявниці « ОСОБА_3 » (рос. мовою), що в свою чергу призвело до не зарахування відповідачем періоду навчання до страхового стажу, суд вважає неприйнятними, оскільки зазначений диплом (а. с. 12) виданий із записами у ньому білоруською та російською мовами, у російській мові відсутня літера «і», тому описка у написанні по батькові позивача в одній літері не спростовує відображених у дипломі відомостей про період навчання позивача, що підлягає зарахуванню до її страхового стажу.

Стосовно незарахованого періоду підприємницької діяльності з 06.04.1998 по 31.12.2003 через відсутність інформації про сплату внесків до Пенсійного фонду України, то суд зазначає таке.

Пунктом 3-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV визначено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди:

ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Відповідно до пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами; далі Порядок № 22-1), період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу. Для підтвердження періоду здійснення підприємницької діяльності до 01 січня 2004 року можуть прийматись інші документи про сплату страхових внесків. Періоди підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, можуть зараховуватись до страхового стажу також на підставі свідоцтва про сплату єдиного податку або спеціального торгового патента, або патента про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування.

За приписами пункту 4 Порядку № 637 періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ). Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тобто, законодавець передбачив зарахування як до трудового, так і до страхового стажу фізичних осіб-підприємців періоди провадження ними господарської діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, незалежно від сум сплачених ними страхових внесків (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.08.2024 у справі № 580/7175/21.

Відповідно до виписки з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 24.11.1995 по 27.07.2021 була зареєстрована як фізична особа-підприємець (а. с. 17).

Згідно із листом ГУ ДПС у Волинській області від 11.11.2024 № 1093/03-20-24-05 ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за період з 24.11.1995 по 31.03.1998 перебувала на загальній системі і не здійснювала діяльності, з 06.04.1998 по 30.11.2001 загальна система (фіксований податок), з 01.12.2001 по 31.03.2002 загальна система і не здійснювала діяльності, з 01.04.2002 по 30.06.2003 загальна система (фіксований податок), з 01.07.2003 по 31.07.2003 - загальна система і не здійснювала діяльності, з 01.08.2003 по 31.12.2003 - загальна система (фіксований податок) (а. с. 16). Крім того, у листі також зазначено, що 27.07.2021 державним реєстратором до Єдиного державного реєстру внесено запис щодо припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 .

З матеріалів справи видно, що період з 06.04.1998 по 31.12.2003 не було зараховано до страхового стажу позивача через відсутність сплати внесків до Пенсійного фонду.

Суд звертає увагу, що у періоди з 06.04.1998 по 30.11.2001, з 01.04.2002 по 30.06.2023 та з 01.08.2003 по 31.12.2003 позивач перебувала на загальній системі оподаткування та була платником фіксованого податку, про що свідчить лист ГУ ДПС у Волинській області від 11.11.2024 № 1093/03-20-24-05 (а. с. 16), у якому відсутні відомості про несплату фіксованого податку, тому вказані періоди підприємницької діяльності із застосуванням фіксованого податку безпідставно не враховані відповідачем до страхового стажу позивача.

Водночас, суд враховує, що у листі ГУ ДПС у Волинській області від 11.11.2024 № 1093/03-20-24-05 (а. с. 16) вказано про перебування позивача у період з 01.12.2001 по 31.03.2002, з 01.07.2003 по 31.07.2003 на загальній системі оподаткування та не здійснення діяльності, відомостей про сплату страхових внесків за цей період зазначена довідка та інші матеріали справи не містять, тому правові підстави для зарахування цих періодів до страхового стажу відсутні.

При вирішенні цього спору суд також враховує, що відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Тобто, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком рішенням від 22.01.2025 № 75, яке було прийняте ГУ ПФУ в Харківській області відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку № 22-1, за принципом екстериторіальності, а тому зазначений територіальний орган ПФУ є належним відповідачем за поданим позовом.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 22.01.2025 № 75 позивачу безпідставно відмовлено у призначенні пенсії за віком з мотивів не зарахування до страхового стажу окремих періодів навчання, роботи та підприємницької діяльності, тому відповідно до наданих суду статтею 245 КАС України повноважень позовні вимоги належить задовольнити частково у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування зазначеного рішення, та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 15.01.2025 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи згідно із трудовою книжкою серії НОМЕР_3 від 01.08.1984, період навчання згідно із дипломом серії НОМЕР_2 , періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням фіксованого податку з 06.04.1998 по 30.11.2001, з 01.04.2002 по 30.06.2003 та з 01.08.2003 по 31.12.2003, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог (щодо зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу інші періоди підприємницької діяльності).

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, у зв`язку із частковим задоволення позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 484,48 грн, що був сплачений в розмірі 968,96 грн квитанцією від 12.02.2025 (а. с. 24).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії № 75 від 22.01.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харківська обл., м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ідентифікаційний код 14099344) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) від 15.01.2025 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи згідно із трудовою книжкою серії НОМЕР_3 від 01.08.1984, період навчання згідно із дипломом серії НОМЕР_2 , періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням фіксованого податку з 06.04.1998 по 30.11.2001, з 01.04.2002 по 30.06.2003 та з 01.08.2003 по 31.12.2003.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харківська обл., м. Харків, м-н Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ідентифікаційний код 14099344) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 484 гривні 48 копійок (чотириста вісімдесят чотири гривні сорок вісім копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх