Справа № 320/43110/23
Суддя: Жук Р.В.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року м. Київ справа №320/43110/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Альфа-Інвест Груп»

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення

від 16.08.2023 №, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Альфа-Інвест Груп» з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення № від 16.08.2023.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він не є учасником платіжного ринку України, оскільки не являється надавачем платіжних послуг в розумінні статті 5 Закону України «Про платіжні послуги», а його діяльність регулюється виключно Законом України «Про валюту та валютні операції» і не підпадає під дію Закону України «Про платіжні послуги», у зв`язку із чим відсутні правові підстави для притягнення товариства до фінансової відповідальності, згідно пункту 7 статті 4 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Тому, на думку, позивача податкове повідомлення-рішення від 16.08.2023 № , яким ТОВ «Фінансова компанія «Альфа-Інвест Груп» нараховані штрафні (фінансові) санкції за порушення пункту 7 статті 4 Закону № 265/95-ВР в сумі 18 077,50 грн.

Головне управління ДПС у м. Києві подало до суду відзив, відповідно до якого останній із позовом не погоджується та вважає його необґрунтованим та такими, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що за результатами фактичної перевірки позивача складено акт фактичної перевірки від 03.08.2022 № 2296/09/08/РРО/39013808, яким встановлено порушення вимог пункту 7 статті 4 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (із змінами та доповненнями), а саме: встановлено факт невідповідності готівкових коштів на місці проведення розрахунків (надання послуг з обміну валютних цінностей), сумі коштів, зазначеної у фіскальному звіті реєстратора розрахункових операцій. Сума перевищення складає 3 615,50 грн. Окрім того, відповідач зауважив, що положення статті 4 Закону №265, на які посилається позивач, та які набули чинності після внесення змін Законом №1591-IX, не діяли на момент здійснення фактичної перевірки, оскільки вони набули чинності 01.08.2022, тобто після завершення фактичної перевірки.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

27.02.2024 відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву.

29.10.2024 позивачем подано до суду додаткові пояснення.

Інших заяв чи клопотань учасниками справи до суду не подано.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів, судом встановлені наступні обставини.

Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області проведено фактичну перевірку пункту обміну валют, розташованого за адресою: Івно-Франківська область, Косівський район, смт. Яблунів, вул. Івана Франка, 30А, де здійснюється діяльність ТОВ «ФК «Альфа-Інвест Груп».

За результатами перевірки складено акт від 03.08.2022 №2296/09/08/РРО/39013808, яким встановлено порушення ТОВ «ФК «Альфа-Інвест Груп» вимог пункту 7 статті 4 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме встановлено факт невідповідності готівкових коштів на місці проведення операцій з торгівлі валютними цінностями даним фіскального звіту, сума перевищення склала 3 615,50 грн.

На підставі вказаного акта перевірки Головним управлінням ДПС у місті Києві винесено податкове повідомлення - рішення форми «С» від 16.08.2023 №, яким до ТОВ «ФК «Альфа-Інвест Груп» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 18 077,50 грн.

29.08.2023 року в порядку адміністративного оскарження та згідно з пунктом 56.3 статті 56 Податкового кодексу України, позивач подав скаргу до ДПС України.

За результатами адміністративного оскарження, позивачем отримано рішення від 25.10.2023 про результати розгляду скарги ДПС України №31999/6/99-00-06-03-02-06, яким скаргу позивача залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення без змін.

Вважаючи таке податкове повідомлення-рішення податкового органу протиправним позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами і доповненнями, в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) (далі - ПК України), яким, зокрема, встановлено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг врегульовано Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (у редакції, чинній на день виникнення спірних відносин, далі - Закон № 265/95-ВР).

Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до положень пунктів 1-5 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

3) застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування;

4) забезпечувати цілісність пломб реєстратора розрахункових операцій та незмінність його конструкції та програмного забезпечення;

5) у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до пункту 7 статті 4 Закону № 265/95-ВР банки та небанківські фінансові установи, що здійснюють операції з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, небанківські фінансові установи, а також суб`єкти господарювання, які здійснюють ці операції на підставі агентських угод з банками, зобов`язані забезпечувати відповідність готівкових коштів та іноземної валюти на місці проведення операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі даним фіскального звіту.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою встановлено невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків (надання послуг з обміну) валютних цінностей, сумі коштів, зазначеної у фіскальному звіті реєстратора розрахункових операцій. Сума перевищення складає 3 615,50 грн.

На підставі викладеного, контролюючим органом зроблено висновок про порушення ТОВ «ФК «Альфа-Інвест Груп» пункту 7 статті 4 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

З аналізу приписів вказаної статті вбачається, що дана стаття визначає обов`язки уповноважених банків, що здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти, а також суб`єктів господарювання, які здійснюють ці операції на підставі агентських угод з уповноваженими банками.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, позивач є небанківською фінансовою установою, яка здійснює свою діяльність з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі на підставі ліцензії на здійснення валютних операцій, виданої Національним банком України від 26.03.2021 №26.

Згідно приписів статті 1 Закону України «Про валюту і валютні операції» небанківська фінансова установа це фінансова установа, крім банку.

Враховуючи викладене, оскільки позивач не є уповноваженим банком, що здійснює операції з купівлі-продажу іноземної валюти, а також не є суб`єктом господарювання, який здійснює ці операції на підставі агентської угоди з уповноваженим банком, а діє на підставі ліцензії на здійснення валютних операцій, підстави для притягнення його до відповідальності за порушення пункту 7 статті 4 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» відсутні.

Крім того, згідно пункту 4 статті 18 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі порушення встановленого цим Законом порядку виконання операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, до уповноважених банків та суб`єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність на підставі агентських угод з уповноваженими банками, за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: п`ятикратного розміру суми, на яку виявлено незбіг, - у разі перевищення суми готівкових коштів або іноземної валюти на місці проведення операцій над сумою коштів, яка зазначена у фіскальному звіті.

Отже, відповідно до вимог статті 18 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зазначені фінансові санкції застосовуються виключно до уповноважених банків та суб`єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність на підставі агентських угод з уповноваженими банками, тоді як позивач є небанківською фінансовою установою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що контролюючим органом протиправно застосовано до ТОВ «ФК «Альфа-Інвест Груп» штрафні санкції, передбачені статтею 18 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 12.06.2018 у справі №826/11931/17, від 26.12.2018 у справі №826/12347/17, від 05.03.2019 у справі №826/10489/17, від 09.04.2019 у справі №826/7234/17, від 23.04.2020 у справі №826/13412/17 та від 16.07.2020 у справі №826/9164/17.

Разом з тим, у постанові Одеського апеляційного суду від 24.10.2022 у справі №501/2171/22 суд вказав про те, що ТОВ «ФК «АЛЬФА-ІНВЕСТ ГРУП» є небанківською фінансовою установою та здійснює валютні операції на підставі відповідної ліцензії Національного банку України, воно не є учасником платіжного ринку України, оскільки не є надавачем платіжних послуг в розумінні ст.5 ЗУ Про платіжні послуги і його діяльність регулюється виключно ЗУ "Про валюту і валютні операції" та не підпадає під дію ЗУ "Про платіжні послуги", тобто не є суб`єктом, на якого розповсюджуються вимоги п.7 ч.1 ст.4 ЗУ Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає протиправними оскаржуване податкове-повідомлення рішення про застосування до позивача сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), що є підставою для його скасування.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову повністю.

VI. Судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду із цим позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

З огляду на задоволення позову та враховуючи приписи статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення на користь позивача судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2684,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління ДПС у м. Києві, оскільки саме спірне рішення відповідача призвело до виникнення спірних правовідносин.

Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 287, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві форми «С» від 16.08.2023 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Альфа-Інвест Груп» (02121, м. Київ, вул. Братства Тарасівців, 5, оф. 249, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жук Р.В.