Справа № 480/8526/22
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 р. Справа № 480/8526/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2025, головуючий суддя І інстанції: А.І. Сидорук, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, повний текст складено 10.03.25 по справі № 480/8526/22

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 17.10.2022 за № 06 та № 05.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що спірні рішення є протиправними та підлягають скасуванню, у зв`язку з наступним: відсутністю факту перевірки відповідачем дотримання податкового законодавства саме позивачем; відсутністю факту здійснення 20.09.2022 позивачем продажу алкогольних напоїв; недоведеністю факту порушення позивачем норм ч.9 ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" № 481/95-ВР; відсутністю у відповідача законних повноважень для складання ППР, у зв`язку з порушенням платником податків ч.9 ст.15-3 вказаного Закону.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 року позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Сумській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено.

Визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Сумській області від 17.10.2022 № 06 та від 17.10.2022 № 05.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 (сорок) коп. на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що фактична перевірка господарського об`єкту платника податків, за місцем фактичної провадження (здійснення) діяльності, розташованого господарського об`єкт), через який здійснює (проводить) діяльність ФОП ОСОБА_1 була розпочата та проведена безпосередньо у присутності громадянина ОСОБА_2 , особи яка фактично відповідала за порядок проведення розрахункових операцій в день проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 . Інших уповноважених осіб від ФОП ОСОБА_1 під час перевірки в приміщенні не було.

Зазначає, що із врахуванням проведеної контрольної розрахункової операції, що здійснена у готівковій формі та без застосування належним чином зареєстрованого, опломбованого та переведеного у фіскальний режим роботи реєстратора розрахункових операцій типу Екселліо DР-15, заводський номер КФ00011202, фіскальний номер на суму 29,00 грн., а також із врахуванням здійснених розрахунків через РОS-термінал без їх проведення через вищевказаний реєстратор розрахункових операцій на суму 329,00 грн., загальна сума непроведених розрахунків через реєстратор розрахункових операцій, без видачі документів встановленої форми (касових чеків) склала 358,00 грн., чим було порушено вимоги пунктів 1 та 2 статті 3 Закону № 265.

На підставі висновків Акту перевірки, ГУ ДПС у Сумській області були прийняті податкові повідомлення-рішення: від 17.10.2022 № 06 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на підставі пункту 1 статті 17 Закону № 265 у розмірі 358,0 грн. за фактом встановленого порушення щодо непроведения розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій; від 17.10.2022 № 06 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на підставі частини другої статті 17 Закону № 481 у розмірі 6800,00 грн. за фактом реалізації алкогольних напоїв у заборонений час.

Головне управління ДПС у Сумській області звертає увагу суду, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право, на захист від безпідставного необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.

Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки. Якщо допуск до проведення перевірки відбувся, то в подальшому предметом розгляду в суді може бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючим органом.

Наголошує, що належним чином завірену копію наказу вручено ОСОБА_2 , особі яка фактично відповідала за поряд проведення розрахункових операцій (проводила розрахункові операції) в день початку проведення перевірки кафетерію (20.09.2024), через який здійснює (проводить) діяльність ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис у направленнях на проведення перевірки від 08 09.2022 року за №№1076/18-28-07-06, 1077/18-28-07-06, зокрема, щодо отримання наказу ГУ ДПС у Сумській області від 08.09.2022 № 706-кп "Про проведення фактичної перевірки" та саме на етапі допуску питання стосовно необґрунтованості її призначення та проведені перевірки не підіймалося.

Враховуючи наявність підстави для проведення перевірки передбаченої підпунктом 80 2.1 пункту 80.2 статті 80 Кодексу фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 було здійснено з метою контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) в межах визначених функціональних повноважень Кодексом.,

Відповідач стверджує, що судом першої інстанції не було досліджено, що контролюючим органом на підставі п. 80.2.1 р. 80.2 статті 80 пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України 20.09.2022 року, Наказ від 08 вересня 2022 року про проведення фактичної перевірки разом із направленням про проведення фактичної перевірки було вручено під розписку ОСОБА_2 .

При цьому будь-яких інших осіб відділу магазину за адресою АДРЕСА_1 в якому здійснює свою діяльність суб`єкт господарювання ОСОБА_1 , на момент перевірки не було. До того ж в матеріалах справи наявна інформація про те, що присутніх продавців перевіряємою адресою суб`єкта господарювання на момент перевірки не було, п підтверджуються довідками з лікарні, які наявні в матеріалах справи.

До того слід зазначає, що перед початком здійснення перевірки ОСОБА_2 за власним підписом, отримав від контролюючого органу необхідні документи на перевірку, разом з тим допускаючи до перевірки ОСОБА_2 жодних застережень, щодо свого статусу як уповноваженої особи не висловлював, так само як і не звертав увагу на те, що відповідною особою є хтось інший.

Таким чином вручення під розписку копію наказу та направлення на перевірку про проведення фактичної перевірки ОСОБА_2 , який на момент відсутності перевіряємого суб`єкта горподарювання ОСОБА_1 був уповноваженою особою, є належним дотриманням контролюючого органу положень статті 81 Податкового кодексу України.

Позивач не скористалася своїм правом на подання відзиву до Другого апеляційного адміністративного суду на апеляційну скаргу відповідача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на підставі доповідної записки начальника відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС в Сумській області призначено проведення фактичної перевірку позивача (а.с.80).

Перевірку призначено наказом відповідача від 08.09.2022 № 706-КП. Проведення фактичної перевірку позивача призначено за місцем розташування господарського об`єкту, зокрема кафетерію за адресою: АДРЕСА_1 , строком не більше 10 діб, у період з 19.09.2022 (а.с.79).

Копію зазначеного наказу вручено ОСОБА_2 20.09.2022 о 13 год. 25 хв. (а.с.69).

Відповідач не спростовує той факт, що у приміщенні кафетерію за адресою: АДРЕСА_1 , підприємницька діяльність здійснюється не лише позивачем, а й іншими підприємцями.

Відповідачем 08.09.2022 було видано направлення на перевірку кожному перевіряючому № 1076/18-28-07-06 та № 1077/18-28-07-06. Два направлення та службові посвідчення посадових осіб відповідача пред`явлені ОСОБА_2 20.09.2022 о 13 год. 25 хв. (а.с.69).

У період з 20.09.2022 до 22.09.2022 посадовими особами відповідача, в присутності ОСОБА_2 , було проведено фактичну перевірку кафетерію, де здійснює підриємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки було складено акт від 22.09.2022 № 1933/18/19/РРО/ НОМЕР_1 , в якому зафіксовано порушення позивачем норм пп.1-2 ст.3 Закону № 2755-VI, ч.9 ст.15-3 Закону № 481/95-ВР, п.6 розділу ІІ Положення, затвердженого постановою правління НБУ від 19.12.2017 № 148 та ст.24 КЗпП України. (а.с.10-16).

Акт перевірки не підписано особою від суб`єкту господарювання, а тому посадовоми особами відповідача 22.09.2022 складено акт про неможливість підписання та вручення матеріалів перевірки. Вказане вбачається з акту перевірки та не спростовується сторонам (а.с.12).

На підставі акту перевірки відповідачем 17.10.2022 були винесені два податкові повідомлення-рішення № 06 про застосування штрафу у сумі 358 грн, а саме за порушення п.п.1-2 ст.3 Закону № 265/95-ВР та № 06 про застосування штрафу у сумі 6800 грн, а саме за порушення ч.9 ст.15-3 Закону № 481/95-ВР (а.с.17-18).

Позивачем 28.10.2024 подано скаргу до ДПС України щодо скасування спірних ППР. У задоволенні скарги позивача відповідачем було відмовлено, про що прийнято рішення від 12.12.2022 (а.с.19-24).

Позивач вважає вказані рішення протиправними, а тому звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем, всупереч положень ст.ст. 73-75 КАС України, не доведено належними та допустимими доказами факту дотримання посадовими особами позивача вимог п.80.1 ст.80 ПК України, а саме в частині порядку проведення фактичної перевірки позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Безпосередньо Податковий кодекс України (далі - Кодекс) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податковога законодавства.

Відповідно до п.75.1. ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (пп.75.1.3. п. 75.1 ст.75 ПК України).

Згідно з п.80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності підстави, коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (пп. 80.2.1. п.80.1 ст.80 ПК України).

Пунктом 80.4 ст.80 ПК України передбачено, що перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі пп.20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із ст.81 цього Кодексу (п.80.5 ст.80 ПК України).

Положенням п.81.1 ст.81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка (п.86.1. ст.86 ПК України).

Пунктом 86.5 ст.86 ПК України передбачено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених ст.80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки.

Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови.

Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

Податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому ст.58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному ст.42 цього Кодексу (п.86.8 ст.86 ПК України).

Отже, здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства. Тому за відсутності пропроведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення. Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків, а саме шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення, у зв`язку з допущеними таким платником порушеннями, необхідно дотриматися певних умов, зокрема, спочатку провести податкову перевірку.

Нормами ПК України встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків перевіркт.

Тому у випадку незаконності перевірки прийняті за її результатами акти індивідуальної дії підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Водночас суд не повинен надавати оцінку правомірності спірних рішень по суті, оскільки порушення процедури проведення перевірки нівелюють її наслідки.

Як встановлено судом, наказ на проведення перевірки вручено ОСОБА_2 20.09.2022. Два направлення та службові посвідчення посадових осіб відповідача також пред`явлені ОСОБА_2 .

Господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (п.14.1.36 ст.14 ПКУ).

Відповідно до відкритих відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_2 є самостійним суб`єктом господарювання та не може відповідати за господарську діяльність іншого суб`єкта - ФОП ОСОБА_1 .

Доказів того, що ОСОБА_2 є посадовою (службовою) особою позивача, його уповноваженим представником або особою, яка фактично проводила розрахункові операції, матеріали справи не містять.

Слід зазначити, що згідно з п.21.1 ст.21 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають широке коло повноважень, зокрема: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків; проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій.

Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів; доступу під час проведення перевірок до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу; залучати у разі потреби фахівців, експертів та перекладачів, застосовувати під час виконання податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, фотозйомку та відеозапис.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 фактично проводив розрахункові операції за адресою м. Суми, вул. Шишкарівська, 15, зокрема відео та/або фотозйомки такого. Також у справі відсутні докази того, що товар, отриманий під час контрольної розрахункової операції, повернутий позивачу або позивачу здійснено відшкодування витрат такого товару. Крім того, є обгрунтованою позиція позивача, що в чеку термінала № 011536 від 20.09.2022 не вбачається продажу алкогольного напою (зазначено лише вартість товару).

Згідно з ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, не доведено суду належними та допустимими доказами факту дотримання посадовоми особами позивача вимог п.80.1 ст.80 ПК України, а саме в частині порядку проведення фактичної перевірки позивача.

Крім того, навіть можливі факти порушень не є достатньою підставою для застосування відповідних наслідків, якщо порушена процедура проведення перевірки.

Тому наслідки такої перевірки, відображені в акті та ППР, прийняті на підставі такого акту є такими, що не відповідають критеріям правомірності, які встановлені нормою ч.2 ст.2 КАС України.

Отже, судом першої інстанції вірно задоволено позовні вимоги у повному обсязі шляхом визнання протиправними та скасування спірних ППР.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнинв адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 року по справі № 480/8526/22 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Сумській області - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.03.2025 по справі № 480/8526/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді В.Б. Русанова А.О. Бегунц