Справа № 320/18021/23
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Судді-доповідача - Файдюка В.В.,

суддів - Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

при секретарі: - Масловській К.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Державної митної служби України до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року позивач - Державна митна служба України звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яким просив визнати протиправною та скасувати постанову від 27 квітня 2023 року у виконавчому провадженні НОМЕР_1 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Апелянт зазначив про те, що станом на 27 квітня 2023 року боржником не здійснено жодних заходів направлених на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/17678/21, не виконано вимог виконавчого документа без поважних причин, що слугувало підставою для накладення штрафу відповідно до ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Звернув увагу суду на те, що застосування такого заходу реагування, як винесення постанови про накладення штрафу є обов`язком державного виконавця і націлено на збереження реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Додатково зазначив про те, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва №640/17678/21 відкрито 29 вересня 2022 року проте жодних дій спрямованих на виконання рішення суду боржником не вчинено, рішення суду не виконано.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Свою позицію обґрунтовує тим, що судом правильно встановлені всі фактичні обставини справи та враховано, що у межах справи 640/17678/21 ОСОБА_1 поновлено на посаді у Київській митниці ДФС, а не Державній митній службі України, що свідчить про те, що остання не порушувала права ОСОБА_1 , а визначення її боржником у виконавчому документі є виключно помилкою, задля виправлення якої позивач звертався до Київського окружного адміністративного суду з відповідною заявою.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу від третьої особи не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року у справі №640/17678/21, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 22 грудня 2022 року, скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2021 року та прийнято нове, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 02 червня 2021 року №835-о "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС;

- стягнути з Київської митниці ДФС середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 червня 2021 року по 12 липня 2022 року включно в розмірі 259 244,98 грн;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29 вересня 2022 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №640/17678/21, виданого 01 вересня 2022 року Окружним адміністративним судом міста Києва про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС.

Державна митна служба України листом від 27 жовтня 2022 року №08-1/12-02/5.13/6222 повідомила Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що оскільки позов заявлено до трьох відповідачів Державна митна служба України звернулась до Шостого апеляційного адміністративного суду з заявою про роз`яснення рішення, у зв`язку з чим просила зупинити виконавче провадження НОМЕР_1.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направлено Державній митній службі України вимогу від 26 грудня 2022 року НОМЕР_1/20.1/18, відповідно до якої державний виконавець вимагав повідомити про стан виконання рішення суду, про заходи вжиті на його виконання та посадових осіб, які винні у його невиконанні.

Державна митна служба України листом від 04 січня 2023 року №08-1/10-03/8.19/59 на виконання вимоги від 26 грудня 2022 року повідомила головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що Держмитслужба не перебувала з позивачем у трудових відносинах та у зв`язку з нечіткістю резолютивної частини постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року подано заяву від 18 жовтня 2022 року про роз`яснення рішення суду, яка станом на час надання відповіді не розглянута, а тому виконання постанови від 29 вересня 2022 року НОМЕР_1 є утрудненим з незалежних від Держмитслужби причин. Також Державна митна служба України вищевказаним листом просила відкласти проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 до розгляду Шостим апеляційним адміністративним судом заяви про роз`яснення постанови від 12 липня 2022 року у справі №640/17678/21.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направлено Державній митній службі України вимогу від 09 березня 2023 року НОМЕР_1/20.1/18, відповідно до якої державний виконавець вимагав повідомити про стан виконання рішення суду, про заходи вжиті на його виконання та посадових осіб, які винні у його невиконанні.

Державна митна служба України листом від 17 березня 2023 року №08-1/10-03/8.19/1795 на виконання вимоги від 09 березня 2023 року повідомила головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року у справі №640/17678/21 заяву Держмитслужби про роз`яснення судового рішення залишено без задоволення, проте встановлено допущення судом першої інстанції помилки у виконавчому листі, в частині визначення боржника, у зв`язку з чим Держмитслужбою до Київського окружного адміністративного суду надіслано заяву про виправлення описки у виконавчому листі. Також Держмитслужба зазначила про те, що у зв`язку з вищенаведеними обставини виконання постанови від 29 вересня 2022 року НОМЕР_1 є утрудненим з незалежних від заявника причин, у зв`язку з чим просить відкласти проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 до розгляду Київським окружним адміністративним судом заяви про виправлення помилки у виконавчому листі.

27 квітня 2023 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову про накладення на Державну митну службу України штрафу 5100,00 грн у зв`язку з невиконанням рішення суду без поважних причин рішення суду.

Вважаючи протиправною постанову від 27 квітня 2023 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд, першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки судом допущено помилку при оформленні виконавчого документу, яка полягає у його невідповідності резолютивній частині рішення, то причини невиконання позивачем рішення суду та вимог державного виконавця є поважними і об`єктивними, та такими, що підтверджені достатніми доказами.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними виконавцями врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч. 1).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2).

Статтею 65 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону (ч. 1).

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, аналіз правових норм дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", а тому державним виконавцем під час прийняття постанови про накладення штрафу має бути встановлено факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року у справі №640/17678/21, що залишена без змін постановою Верховного Суду від 22 грудня 2022 року, скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2021 року та прийнято нове, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 02 червня 2021 року №835-о "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС;

- стягнути з Київської митниці ДФС середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02 червня 2021 року по 12 липня 2022 року включно в розмірі 259 244,98 грн;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29 вересня 2022 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №640/17678/21, виданого 01 вересня 2022 року Окружним адміністративним судом міста Києва про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС.

Державна митна служба України листом від 27 жовтня 2022 року №08-1/12-02/5.13/6222 повідомила Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що оскільки позов заявлено до трьох відповідачів Державна митна служба України звернулась до Шостого апеляційного адміністративного суду з заявою про роз`яснення рішення, у зв`язку з чим просила зупинити виконавче провадження НОМЕР_1.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направлено Державній митній службі України вимогу від 26 грудня 2022 року НОМЕР_1/20.1/18, відповідно до якої державний виконавець вимагав повідомити про стан виконання рішення суду, про заходи вжиті на його виконання та посадових осіб, які винні у його невиконанні.

Державна митна служба України листом від 04 січня 2023 року №08-1/10-03/8.19/59 на виконання вимоги від 26 грудня 2022 року повідомила головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що Держмитслужба не перебувала з позивачем у трудових відносинах та у зв`язку з нечіткістю резолютивної частини постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року подано заяву від 18 жовтня 2022 року про роз`яснення рішення суду, яка станом на час надання відповіді не розглянута, а тому виконання постанови від 29 вересня 2022 року НОМЕР_1 є утрудненим з незалежних від Держмитслужби причин. Також Державна митна служба України вищевказаним листом просила відкласти проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 до розгляду Шостим апеляційним адміністративним судом заяви про роз`яснення постанови від 12 липня 2022 року у справі №640/17678/21.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направлено Державній митній службі України вимогу від 09 березня 2023 року НОМЕР_1/20.1/18, відповідно до якої державний виконавець вимагав повідомити про стан виконання рішення суду, про заходи вжиті на його виконання та посадових осіб, які винні у його невиконанні.

Державна митна служба України листом від 17 березня 2023 року №08-1/10-03/8.19/1795 на виконання вимоги від 09 березня 2023 року повідомила головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про те, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року у справі №640/17678/21 заяву Держмитслужби про роз`яснення судового рішення залишено без задоволення, проте встановлено допущення судом першої інстанції помилки у виконавчому листі, в частині визначення боржника, у зв`язку з чим Держмитслужбою до Київського окружного адміністративного суду надіслано заяву про виправлення описки у виконавчому листі. Також Держмитслужба зазначила про те, що у зв`язку з вищенаведеними обставини виконання постанови від 29 вересня 2022 року НОМЕР_1 є утрудненим з незалежних від заявника причин, у зв`язку з чим просить відкласти проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 до розгляду Київським окружним адміністративним судом заяви про виправлення помилки у виконавчому листі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року у справі №640/17678/21 заяву Держмитслужби про роз`яснення судового рішення залишено без задоволення, водночас колегією суддів зазначено про те, що зміст постанови Шостого апеляційного адміністративного суду Державній митній службі України зрозумілий, однак виникли труднощі при його виконанні, оскільки у виконавчому листі судом першої інстанції допущено помилку.

Також судом встановлено, що Державна митна служба України направила до Київського окружного адміністративного суду заяву від 25 січня 2023 року №08-10/10-03/8.19/507 про виправленні помилки у виконавчому листі Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 вересня 2022 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС, шляхом зазначення у виконавчому листі Державну фіскальну службу України, виключивши з відомостей про боржника Державну митну службу України.

Як вбачається зі змісту виконавчого листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 вересня 2022 року у графі відомості про боржника зазначено: "Державна митна служба України", водночас постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2022 року ОСОБА_1 поновлено на посаді першого заступника начальника Київської міської митниці ДФС.

Отже, враховуючи наявність помилки у виконавчому документі, яка полягає у його невідповідності резолютивній частині рішення суду, а також неодноразові повідомлення державного виконавця про наявність обставин, які перешкоджали виконанню рішення суду, причини невиконання позивачем рішення суду та вимог державного виконавця є поважними та об`єктивними. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивачем вчинялись всі необхідні дії з метою усунення обставин, які перешкоджали виконанню рішення суду, що свідчить про необґрунтованість доводів апелянта про нездійснення боржником жодних заходів направлених на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/17678/21.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повне рішення виготовлено 10 червня 2025 року.

Суддя-доповідач В.В. Файдюк

Судді О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев