Справа № 140/5513/24
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 140/5513/24 пров. № А/857/21711/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року, ухвалене суддею Ковальчуком В.Л. ум. Луцьку Волинської області у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у справі №140/5513/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАУД КАСТЛ ЛАБ» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення по визначення коду товару, -

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2024 току позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛАУД КАСТЛ ЛАБ» звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача - Волинської митниці, у якому просив визнати протиправним та скасування рішення про визначення коду товару від 14.03.2024 №KT-UA-2024.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та відзиву на неї, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 1 Митного кодексу України визначено, що відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

За визначеннями, наведеними у пунктах 23 та 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - МК України), митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Статтею 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи (частини перша - третя статті 318 МК України).

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина перша статті 248 МК України).

Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії (частина п`ята статті 255 МК України).

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «КЛАУД КАСТЛ ЛАБ» (Покупець) та компанія «FLAVORIKA SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA» (Постачальник) 15.11.2023 уклали договір поставки №2PL, за умовами якого Постачальник продає, а Покупець купує харчові ароматизатори (надалі - товар) в кількості та за цінами, що викладені в Специфікації. Поставка харчових ароматизаторів здійснюється партіями в асортименті та за цінами відповідно до Специфікації.

ТОВ «КЛАУД КАСТЛ ЛАБ» через уповноваженого декларанта на митний пост Волинської митниці подало МД від 15.02.2024 №24UA20U1, за якою задекларовано ввезення товару №1: Суміші запашних речовин, харчові ароматизатори: Харчовий ароматизатор зі смаком морелі (5000 мл), арт. - 1 шт; Харчовий ароматизатор зі смаком кавуна (5000 мл), арт. - 2 шт; Харчовий ароматизатор зі смаком кактуса (5000 мл), арт.- 1 шт; Харчовий ароматизатор зі смаком кактуса (1000 мл.), арт.- 2 шт; Харчовий ароматизатор із кисло-солодким смаком (5000 мл), арт.- 3 шт; Харчовий ароматизатор зі смаком пітаї (5000 мл), арт.- 1 шт; Харчовий ароматизатор зі смаком рожевого пуншу (5000 мл), арт.- 5 шт; Харчовий ароматизатор зі смаком пирога (5 кг), арт.- 1 шт; Харчовий ароматизатор зі смаком фруктів та м`яти (5000 мл.), арт.- 2 шт; Харчовий ароматизатор зі смаком чорного чаю (5000 мл), арт.- 1 шт; Харчовий ароматизатор зі смаком ягід (5000 мл), арт.- 2 шт; Харчовий ароматизатор зі смаком банану (5000 мл), арт.- 1 шт; Харчовий ароматизатор зі смаком вишні (5000 мл.), арт.- 2 шт; Харчовий ароматизатор зі смаком алое (5000 мл), арт.- 2 шт; Харчовий ароматизатор зі смаком полуниці (1000 мл), арт.- 3 шт; Харчовий ароматизатор зі смаком огірка (5000 мл), арт.- 1 шт; Харчовий ароматизатор зі смаком черешні (5000 мл), арт. - 2 шт; Харчовий ароматизатор зі смаком черешні (1000 мл), арт.- 2 шт; Харчовий ароматизатор зі смаком огірка (1000 мл), арт. - 2 шт. Торгівельна марка: FLAVORIKA SP.Z.O.O. Виробник: FLAVORIKA SP.Z.O.O., PL.

У графі 33 цієї МД визначено код товару .

До митного оформлення разом із вказаною МД було подано пакет документів: специфікації на кожен вид ароматизаторів та паспорти безпеки; пакувальний лист (Packing list) № 5043 від 08.02.2024; рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № F/77/02/2024 від 08.02.2024; автотранспортну накладну (Road consignment note) б/н від 12.02.2024; декларацію про походження товару (Declaration of origin) №5043 від 08.02.2024; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №16 від 14.02.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №1 від 14.02.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №1 від 01.06.2023; договір про надання послуг митного брокера №29/09/12/23 від 09.12.2023; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №11081326 від 14.02.2024; копію митної декларації країни відправлення №23PL301010E0191090 від 13.02.2024.

Волинською митницею було відібрано проби товару №1, про що складено відповідний акт про взяття проб і зразків товарів для митного оформлення. Взяті проби були направлені до СЛЕД Держмитслужби. За результатами дослідження СЛЕД Держмитслужби 29.02.2024 склала висновок №-0088.

14.03.2024 Волинською митницею винесено рішення №КТ-UA-2024 про визначення коду товару. Зазначеним класифікаційним рішенням зроблено висновок, що ввезений на адресу ТОВ КЛАУД КАСТЛ ЛАБ товар №1 в графі №31 (опис товару) слід зазначати: Рідини, що використовуються в електронних сигаретах, без вмісту нікотину: ароматизатор зі смаком морелі (5000 мл), склад: пропіленгліколь, триацетин, етилгексаноат, 2-гексен-1-ол ацетат, ліналоол, бензилетаноат, гераніол, дамасценон; ароматизатор зі смаком кавуна (5000 мл), склад:пропіленгліколь, етилбутират, 3-гексен-1-ол, ізоамілетаноат, етилпентаноат, 3-гексен-1-олацетат, бензиловий спирт, етилмальтол, гераніол, пропілгексаноат, алілгексаноат; ароматизатор зі смаком кактуса (5000 мл, 1000 мл), склад: пропіленгліколь, етилбутират, 3-гексен-1-ол, ізоамілацетат, етилгентаноат, ліналоол, ванілін, нерилаетат, бета-іонон, цитраль; ароматизатор із кисло-солодким смаком (5000 мл), склад: пропіленгліколь, етилбутират, пінен, ізоамілацетат, терпілен, лімонен, ліналоол, терпінеол, ліналилацетат, гераніаль, нерилацетат, геранілацетат, ванілін; ароматизатор зі смаком пітаї (5000 мл), склад: пропіленгліколь, етилбутират, 3-гексен-1-ол, ізоамілацетат, ізобутилбутират, етилгексаноат, бензиловий спирт, етилгептаноат, ліналоол. гераніолацетат, ванілін, іонон; ароматизатор зі смаком рожевого пуншу (5000 мл), склад: пропіленгліколь. етилбутират. 3-гексен-1-ол, ізоамілацетат, етилпентаноат, етилгексаноат, 3-гексен-1- олацегат, лімонен, ліналоол, ментол, мальтол, бензилацетат, гераніол; ароматизатор зі смаком пирога (5 кг), склад: пропіленгліколь, триацетин, 2-гексаналь, 2-метил- бутанова кислота, лімонен, мальтол, ванілін, альфа-терпінеол; ароматизатор зі смаком фруктів та м`яти (5000 мл), склад: пропіленгліколь. 2-метил-бутанова кислота, етилпентаноат, ізобутилбутаноат, ізоамілвалеріанат, ментол, іонон; ароматизатор зі смаком чорного чаю (5000 мл), склад: триацетин, пінен, лімонен, терпінен, ліналоол, гераніолаетат, дамаскон, персиковий лактон; ароматизатор зі смаком ягід (5000 мл), склад:пропіленгліколь, 3-гексен-1-ол, етилкапроат, 3-гексен-1-олацетат, бутилізовалерат, ізоамілвалеріанат, ванілін, етилмальтол, ціннамаль, іонон, малиновий кетон, анісовий альдегід, дигідрометилжасмонат; ароматизатор зі смаком банану (5000 мл), склад: пропіленгліколь, етилбутаноат, ізоамілетаноат, З-гексен-1- олацетат, бензиловий спирт, евгенол, ліналілацетат; ароматизатор зі смаком вишні (5000 мл), склад: пропіленгліколь, діацетин, бензальдегід, бензиловий спирт, бензилацетат; ароматизатор зі смаком алое (5000 мл), склад: триацетин, 3-гідрокси-2- бутанон, етилбутират, бензальдегід, бензиловий спирт, етилмальтол, анісовий альдегід, ванілін; ароматизатор зі смаком полуниці (1000 мл), склад: пропіленгліколь, етилбутират, 2-метилбутанова кислота, З-гексен-1-ол, 1-гексанол, етилкапроат, З- гексен-1-олацетат, фуранеол, ізоамілвалеріанат, мальтол, метилцаннамат; ароматизатор зі смаком огірка (5000 мл, 1000 мл), склад: триацетин, З-гексен-1-ол, лімонен, З-гексен-1-ол ацетат, нерол, мелональ; ароматизатор зі смаком черешні (5000 мл, 1000 мл), склад: пропіленгліколь, триацетин, З-гексен-1-ол, бензиловий спирт, лімонен, бензальдегід, бензилацетат, анісовий альдегід, гераніолацетат. Торгівельна марка: FLAVORIKA SP.Z.O.O.. Виробник: FLAVORIKA SP.Z.O.O., PL., а у графі 33 МД слід вказати код товару .

ТОВ «КЛАУД КАСТЛ ЛАБ», вважаючи рішення Волинської митниці митниці про визначення коду товару від 14.03.2024 №КТ-UA-2024 протиправним, звернувся до суду з вимогами про його скасування.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи межі перегляду справи, передбачені ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Статтею 67 МК України передбачено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Відповідно до частини першої статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Частиною другою статті 69 МК України визначено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари (частина четверта статті 69 МК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 69 МК України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо. Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає митну декларацію. У свою чергу, орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише в тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.

Повноваження митного органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 03 квітня 2018 року у справі №814/1256/17.

Слід зазначити, що класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності , що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 19 жовтня 2022 року №2697-ІХ "Про Митний тариф України", з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД та визначальних для класифікації характеристик товару.

Положеннями ст.1 Закону України від 19 жовтня 2022 року № 2697-IX «Про Митний тариф» України (далі - Закон №2697-ІХ) передбачено, що Митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів. УКТ ЗЕД співпадає з Гармонізованою системою на рівні шести знаків, а з Комбінованою номенклатурою ЄС на рівні восьми знаків товарного коду.

Товарна номенклатура Митного тарифу України складається з трьох складових частин - Основних правил інтерпретації класифікації товарів, приміток до розділів та груп та безпосередньо номенклатури товарів (текстовий опис угруповань TH (розділ, група - два знаки, позиція - чотири знаки, підпозиція - шість знаків, категорія - вісім знаків, підкатегорія -десять знаків) та їх цифрове позначення - код товарів.

Згідно з пунктами 1, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, категоріях і підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищенаведених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.

З метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТ ЗЕД запроваджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та затверджені наказом Державної митної служби України від 14.12.2022 №543 (надалі Пояснення №543). Класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД (далі - ОПІ) та характеристик товару, визначальних для його класифікації, які встановлюються за результатами опрацювання достовірної документації про товар.

Пояснення №543 затверджені на виконання положень статті 68 Митного кодексу України, Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №428 "Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" та складені на основі: Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2017 року (Explanatory notes Harmonized commodity description and coding system. Sixth Edition (2017) World Customs Organization), розроблених Всесвітньою митною організацією (Радою митного співтовариства); консолідованих Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (Official Journal of the European Union, С 119, Volume 62, 29 March 2019), розроблених Європейськими Співтовариствами (Європейським Союзом), в яких коди товарів актуалізовані відповідно до Комбінованої номенклатури ЄС 2017 року (Official Journal of the European Union, L 294, Volume 59, 28 October 2016) та складаються зі змін до Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу, які були надруковані до 18 червня 2020 року в Official Journal of the European Union.

Порядок роботи митних органів при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 650 (далі - Порядок № 650).

Згідно з пунктом 2 розділу II Порядку № 650 контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування відповідно до вимог Кодексу; відомостей про товар та код товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, із врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, відповідно до вимог Кодексу.

У разі якщо посадова особа підрозділу митного оформлення не може однозначно перевірити правильність класифікації товарів на підставі задекларованих відомостей, така посадова особа у паперовій або електронній формі надсилає повідомлення декларанту або уповноваженій ним особі про необхідність надання додаткових документів та/або відомостей, які підтверджують задекларований код товару згідно з УКТ ЗЕД. Строк надання додаткових документів та/або відомостей не має перевищувати 10 календарних днів з дня отримання такого повідомлення (пункт 3 розділу II Порядку № 650).

Як передбачено пунктом 3 розділу І Порядку № 650, контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1-3 ст.90 КАС України).

При розгляді спірних правовідносин щодо оскарження рішень митних органів, пов`язаних із класифікацією товарів згідно з УКТ ЗЕД, встановленню підлягають, зокрема, правильність визначення митним органом характеристик заявленого до митного оформлення товару та правильність застосування ним Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД.

Так, згідно із Законом України «Про митний тариф» у товарній позиції 3302 класифікуються суміші запашних речовин та суміші (включаючи спиртові розчини), одержані на основі однієї або кількох таких речовин, які застосовуються як промислова сировина; інші препарати на основі запашних речовин, які застосовуються у виробництві напоїв. З цієї товарної позиції у товарній підкатегорії 3302 90 90 00 класифікуються інші суміші запашних речовин та суміші (включаючи спиртові розчини); у товарній позиції 2404 класифікуються продукти, що містять тютюн, відновлений тютюн, нікотин, замінники тютюну або нікотину, призначені для вдихання без горіння; інші нікотиновмісні продукти, призначені для забезпечення надходження нікотину в тіло людини. З цієї товарної позиції у товарній підкатегорії 2404 19 90 10 класифікуються рідини, що використовуються в електронних сигаретах, що містяться, зокрема в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях.

Обґрунтовуючи протиправність винесеного митницею рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2024 від 10 липня 2024 року, суд першої інстанції у рішенні від 31.12.2024 виходив з того, що можливість використання позивачем спірного товару для виготовлення рідин, що використовуються в електронних сигаретах, не може бути обґрунтованою підставою для прийняття рішення про визначення коду товару на підставі іншої товарної позиції, яка не відповідає характерним ознакам оцінюваного товару, при цьому можливість використання спірного товару для виготовлення рідин, що використовуються в електронних сигаретах не є легітимною метою для зміни товарної позиції задекларованого товару, який на момент декларування не був рідиною, що використовуються в електронних сигаретах та не був кінцевим продуктом для споживання.

Відповідач, заперечуючи такі висновки суду першої інстанції, покликається на те, що відповідно до Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22 вересня 2005 року №2899-IV (із змінами), Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР, Податкового кодексу України, ДСТУ 9128:2021 «Рідини, що використовуються в електронних сигаретах. Загальні технічні умови» рідини, що використовуються в електронних сигаретах рідкі суміші хімічних речовин, що містять або не містять нікотин, які використовуються для створення аерозолів (парів) в електронних сигаретах та містяться, зокрема, у картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях і споживаються шляхом вдихання аерозолю, утвореного внаслідок нагрівання рідини, у виробництві яких дозволено використовувати лише інгредієнти високого ступеню чистоти, зокрема лише харчові добавки та ароматизатори, та не дозволено використовувати вітаміни та інші добавки, які створюють враження, що виріб є корисним для здоров`я або несе у собі зменшені ризики для здоров`я, кофеїн, таурин або інші енергетики та барвники.

Згідно доводів скаржника, для класифікації товару у товарній підкатегорії 2404 19 90 10 «рідини, що використовуються в електронних сигаретах, що містяться, зокрема в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях», оцінюваний товар не повинен містити усіх складових, що можуть використовуватися при виробництві рідини для електронних сигарет (гліцерину, пропіленгліколю, нікотину, ароматизаторів), оскільки ключовим у даному випадку є обставини з приводу того, як будуть «використовуватися» рідини, отож цільове призначення даного товару є важливим для його класифікації (що передбачає можливість, наприклад, подальшого їх змішування з іншими компонентами для використання в електронних сигаретах, але не відміняє того факту, що ці речовини використовуються в електронних сигаретах).

Скаржник зауважує, що за змістом відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ТОВ «Клауд Каст Лаб» є 20.59 Виробництво іншої хімічної продукції, н.в.і.у.; іншими видати діяльності є 20.13 Виробництво інших основних неорганічних хімічних речовин, 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 10.89 Виробництво інших харчових продуктів, н.в.і.у., 18.13 Виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг, 20.14 Виробництво інших основних органічних хімічних речовин, 46.35 Оптова торгівля тютюновими виробами, 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами, 82.92 Пакування.

Разом із тим, наголошує на тому, що, як свідчить інформація щодо виду діяльності даного підприємства, зовнішньоекономічні операції та внутрішні операції з купівлі-продажу товарів, ТОВ «Клауд Кастл Лаб» не є промисловим підприємством, яке має виробничі потужності для виготовлення товарів харчової чи хімічної промисловості.

Отож, співставляючи сукупність наявних митних оформлень та враховуючи інформацію щодо виду діяльності даного підприємства, внутрішніх операцій з купівлі-продажу товарів, а також те, що у позивача відсутні потужності виготовлення товарів харчової чи хімічної промисловості, відповідач тверджує, що дані товари є рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, а тому повинні класифікуватися у товарній підкатегорії 2404 19 90 10.

Як наслідок, скаржник вважає, що Волинська митниця прийняла правомірне рішення про визначення коду товару від 14.03.2024 №КТ-UA-2024, відповідно до якого товар 1 віднесено до рідин, що використовуються в електронних сигаретах та відповідно визначено код товару .

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується із такою класифікацією митницею спірного товару та вважає за необхідне зазначити наступне.

Як слідує зі змісту специфікацій, пакувального листа №5043 від 08.02.2024, декларації країни відправлення №24PL301010E0191090 від 13.02.2024, доданих до МД від 15.02.2024 №24UA20U1, код спірних товарів визначений виробником-експортером компанією FLAVORIKA SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA за товарною позицією 3302.10.10.00, тобто віднесено до товарної позиції 3302.

З урахуванням наведеного декларант позивача відобразив в графі 33 МД від 15.02.2024 №24UA20U1 код товару відповідно до УКТ ЗЕД. Заявою від 09.05.2024 виробник-експортер компанія FLAVORIKA SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA підтвердила, що активно експортує свої ароматизатори того ж типу, що імпортує ТОВ КЛАУД КАСТЛ ЛАБ за накладною №F/77/02/2024 від 08.02.2024. Аналогічні товари ця компанія експортує іншим покупцям з України та підтверджує, що під час експорту вищезазначених товарів завжди застосовувалася митна тарифна група 3302, а також те, що характеристики товару згідно інвойсу №F/77/02/2024 від 08.02.2024 та інші однотипні товари повністю відповідають тарифній групі 3302.

Слід зазначити, що відповідно до висновку №-0088, складеного 29.02.2024 СЛЕД Держмитслужби, в результаті проведених досліджень хімічні сполуки, що включені до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 (із змінами і доповненнями), у складі всіх наданих проб не виявлені. Вказаним висновком жодним чином не встановлено невірного відображення декларантом в митній декларації від 15.02.2024 №24UA20U1 коду товару.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про безпідставність визначення Волинською митницею коду спірного товару №1 у товарній позиції , а саме віднесення до категорії рідини, що використовуються в електронних сигаретах, що містяться, зокрема в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях.

Спірний же товар підпадає під ознаки товарної позиції 3302, до якої включаються суміші, які використовуються як сировина для виробництва парфумерії, продуктів харчування або напоїв (наприклад, у кондитерських виробах, для ароматизації харчових продуктів чи напоїв) або в інших галузях промисловості (наприклад, у миловарній).

Суд звертає увагу, що перелік стосовно використання товару як сировини у відповідних галузях промисловості, наведений у Поясненні до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності відносно товарної позиції 3302 для прикладу та не є вичерпним.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що можливість використання позивачем спірного товару для виготовлення рідин, що використовуються в електронних сигаретах, не є безумовною підставою для зміни товарної позиції задекларованого товару 1, який на момент декларування не був рідиною, що використовуються в електронних сигаретах та не був кінцевим продуктом для споживання.

Наведене підтверджується висновком експерта №СЕ-12 судової товарознавчої експертизи від 20.05.2024, складеним судовим експертом Волинської торгово-промислової палати Цепою Ю.В., обізнаною про кримінальну відповідальність за статтею 384 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок, про що міститься відповідна розписка у цьому висновку.

При проведенні дослідження експерт керувалася такими документами: копіями специфікацій та паспортів безпеки з перекладом на українську мову харчових ароматизаторів, які зазначені як товар №1 у МД від 15.02.2024 №24UA20U1; копією МД від 15.02.2024 №24UA20U1; копією рахунку-фактури з перекладом на українську мову №F/77/02/2024 від 08.02.2024; копією договору поставки №2PL від 15.11.2023; копією митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову №23PL301010E0191090 від 13.02.2024; лист від компанії-виробника з перекладом на українську мову від 19.04.2024.

В ході дослідження судовим експертом встановлено, що згідно інформації з копій специфікацій та паспортів безпеки надані на дослідження ароматизатори по зовнішньому вигляду є рідиною, в кольоровій гамі від безбарвного до жовтого, смак та запах властивий наповнювачу. Продукти, позначені піктограмою «TSE/BSE free» - це конкретна група продуктів, які були перевірені на наявність патогенних мікроорганізмів, наприклад, що викликають трансмісивну губчасту енцефалопатію (TSE) і губчасту енцефалопатію великої рогатої худоби (BSE). Продукція та сировина з портфоліо PCC Group, позначені цією піктограмою, пройшли суворі мікробіологічні випробування та не становлять жодного ризику для здоров`я та життя людини.

Продукт (ароматизатор) не піддавався радіаційній обробці/іонізуючому випромінюванню, не містить ГМО інгредієнтів.

В складі ароматизаторів присутні наступні інгредієнти: ароматичні речовини; гліколь [Е1520] в межах - від 20% до 89%; триацетин [Е1518] - від 22 до 95%.

За результатами дослідження судовим експертом виснувано, що ароматизатори харчові в асортименті, з урахуванням фізико-хімічних особливостей, можна класифікувати: розділ VI Продукція хімічної та пов`язаних з нею галузей промисловості; група 33 Ефірні олії та резиноїди; парфумерні, косметичні та туалетні препарати; у товарній позиції 3302 термін запашні речовини означає лише речовини товарної позиції 3301, запашні компоненти, видобуті з цих речовин, і синтетичні ароматичні речовини; товарна позиція 3302 Суміші запашних речовин та суміші (включаючи спиртові розчини), одержані на основі однієї або кількох таких речовин, які застосовуються як промислова сировина; інші препарати на основі запашних речовин, які застосовуються у виробництві напоїв; товарна підпозиція 3302 10 - для використання у харчовій промисловості або для виробництва напоїв; товарна підкатегорія 3302 10 90 00 - для використання у харчовій промисловості.

До цієї товарної позиції включаються такі суміші за умови, що вони використовуються як сировина для виробництва парфумерії, продуктів харчування або напоїв (наприклад, у кондитерських виробах, для ароматизації харчових продуктів чи напоїв) або в інших галузях промисловості (наприклад, у миловарній).

Відтак, судовий експерт дійшов висновку, що задекларований позивачем в МД від 15.02.2024 №24UA20U1 товар №1 слід віднести до товарної підкатегорії 3302 10 90 00, а саме до сумішей запашних речовин для використання у харчовій промисловості.

Вказаний висновок експерта кореспондується також з іншими письмовими доказами у справі, в яких зазначено, що задекларовані товари є: сумішами запашних речовин, які застосовуються як промислова сировина у харчовій промисловості, та які слід визначати за кодом товару .

Колегія суддів суду апеляційної інстанції поділяє висновки суду першої інстанції про безпідставність доводів митного органу про те, що задекларовані товари необхідно класифікувати за кодом як рідини, що використовуються в електронних сигаретах, що містяться, зокрема в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується правильність віднесення позивачем задекларованих товарів згідно з призначенням.

Врахований судом висновок експерта вказує на те, що технічні характеристики та властивості, призначення ввезеного на територію України товару не відповідають класифікаційним характеристикам визначеного митним органом коду згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності, тобто задекларований позивачем товар не є рідиною, що використовуються в електронних сигаретах, що містяться, зокрема в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях, а являється ароматизатором.

Оскільки вказані дослідження були проведені кваліфікованим фахівцем, попередженими про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та підтверджуються дослідженими у справі доказами, у суду відсутні підстави не довіряти зазначеному експертному висновку.

Враховуючи зміст документів, представлених позивачем до митного оформлення товару, відповідь виробника товару, експертний висновок, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про правильність коду товару, визначеного Товариством у митній декларації №24UA20U1.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що прийняте митницею рішення про визначення коду товару, яким змінено вказаний позивачем у графі 33 митної декларації код товару за УКТ ЗЕД з на є неправомірним та підлягає скасуванню.

Щодо доводів скаржника в частині неспівмірності витрат на правничу допомогу незгоди із стягненням з відповідача витрат, пов`язаних із товарознавчою експертизою, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною першою статті 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 КАС України. Відповідно до частини 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Склад та обсяг судових витрат визначено у частині 3 статті 134 КАС України, згідно з якою для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5ст.134 КАС України).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України)

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат відповідно до вимог частини сьомої цієї статті покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини 3 статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, позивачем заявлено до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 грн, витрати за проведену судову товарознавчу експертизу у сумі 18000,00 грн та витрати за проведений письмовий переклад у сумі 39560,00 грн.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд апеляційної інстанції зауважує також, що у постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20 вказано, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено. На переконання колегії суддів, зазначені норми (статті 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Як встановлено судом, правову допомогу позивачу у цій справі надавала адвокат Крючкова Олена Богданівна адвокатського бюро «КРЮЧКОВА» на підставі договору про надання правової допомоги від 01.05.2024 №108-ЮП та ордеру про надання правової допомоги серії АС №1095204.

Як вбачається із доданих письмових доказів (договору про надання правової допомоги від 01.05.2024 №108-ЮП, рахунку-фактури №574 від 29.05.2024, попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат (в тому числі витрат на професійну правничу допомогу) від 21.05.2024 №21/05-24, акта №574 приймання-передачі наданих послуг від 29.05.2024, платіжної інструкції №534 від 10.06.2024), позивач сплатив Адвокатському Бюро "Крючкова" кошти в загальній сумі 30000,00 грн на оплату правничої допомоги, яка відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат (в тому числі витрат на професійну правничу допомогу) від 21.05.2024 №21/05-24 складається з: ознайомлення керівника позивача із процесуальними правами та обов`язками щодо захисту прав та інтересів порушеного права 1 год.; ознайомлення з рішенням від 14.03.2024 №KT-UA-2024 про визначення коду товару 2 год.; збір та аналіз документів для проведення судової експертизи ввезеного в адресу ТОВ «КЛАУД КАСТЛ ЛАБ» товару №1 - 2 год.; пошук інформації щодо класифікації товарів Всесвітньою митною організацією - 3 год.; вивчення судової практики з відповідних правовідносин 2 год.; складання та подання вищевикладеної позовної заяви - 5 год. Орієнтовна сума витрат на правничу допомогу становить 30000,00 грн.

Судом першої інстанції, частково задовольняючи вимоги заяви, враховано критерій реальності витрат на правничу допомогу адвоката (встановлення її дійсності та необхідності), а також критерій розумності розміру цих витрат, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З огляду на зміст спірних правовідносин та правове регулювання таких, з врахуванням наданих позивачем документів, враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката, критерії, з врахуванням яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, встановлені частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що витрати на правничу допомогу адвоката в загальному розмірі 5000 грн є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд апеляційної інстанції поділяє висновки суду першої інстанції про їх стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень, що виступали відповідачами у справі. Натомість, скаржником не спростовано стягнутого на користь позивача розміру понесених витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Разом із позовною заявою позивачем надано суду висновок експерта №СЕ-12 судової товарознавчої експертизи від 20.05.2024, складеного судовим експертом Волинської торгово-промислової палати Цепою Ю.В., обізнаною про кримінальну відповідальність за статтею 384 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок, про що міститься відповідна розписка у цьому висновку. Вказаним експертним висновком підтверджено код задекларованого позивачем товару №1 у МД від 15.02.2024 №24UA20U1.

На підтвердження понесених витрат на проведення судової товарознавчої експертизи позивач надав копії наступних документів: заяву від 10.05.2024; договір №26 на надання послуг з виконання висновку експерта від 15.05.2024; рахунок на оплату №1195 від 15.05.2024; акт надання послуг №1319 від 20.05.2024; платіжну інструкцію №477 від 16.05.2024, з яких слідує вартість послуг у сумі 18000,00 грн, які оплачені позивачем.

Варто зазначити, що експертиза була проведена з метою подання позову, що зумовлено змістом спірних правовідносин та необхідністю підтвердження доводів позову про помилковість висновків відповідача щодо визначення коду товару оскаржуваним рішенням.

Ба більше, що зазначений висновок експерта враховано судом при вирішенні справи по суті як доказ відповідно до статті 72 КАС України.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 132 КАС до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Згідно із частиною п`ятою статті 137 КАС розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно висновків, викладених Великою палатою Верховного Суду в постанові від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 системний аналіз положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке:

(1) витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;

(2) висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи;

(3) у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду;

(4) при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права.

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду пеошої інстанції про наявність правових підстав для відшкодування судових витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони в сумі 18000,00 грн, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Водночас судом відмовлено у задоволенні вимоги про відшкодування витрат на послуги з перекладу документів.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 та статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Керуючись статтями 139, 242, 308, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року у справі №140/5513/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний