Справа № 390/382/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2025 року м. Дніпросправа № 390/382/25
(суддя Квітка О.О., м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 квітня 2025 року у справі №390/382/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 лютого 2025 року звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в якому, просить визнати протиправними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АВ № 00004606 від 04.02.2025 року та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 квітня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що з аналізу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що вказаний напівпричіп призначений для перевезення контейнерів, однак із матеріалів фотофіксації спостерігається, що перевізник не використовував свій спеціалізований напівпричіп як контейнеровоз і не перевозив вантаж у контейнері. Позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням та пристроями для перевезення сипучих вантажів (контейнер-хопер). Сам факт наявності товарно-транспортної накладної (накладної) не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу, та не спростовує факту перевищення вагових параметрів, адже фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах в автоматичному режимі, із урахуванням похибки та виду автомобіля.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що висновок про те, що спеціалізований сідловий тягач на платформі для контейнерів перевозив не контейнер, зроблений відповідачем виключно з огляду на відсутність жодного видимого маркування контейнеру. Наявність відповідного маркування не є єдиною та виключною ознакою такого транспортного обладнання як контейнер. У той же час, можливе недотримання власником вантажу або ж перевізником вимог щодо маркування контейнеру, не може змінити призначення та технічні характеристики одиниці транспортного обладнання, яка розміщена на спеціалізованому напівпричепі-контейнеровозі, для цілей її ідентифікації як причепа-контейнеровоза у розумінні Наказу №363 та для цілей застосування положень пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що згідно з постановою серії АВ № 00004606 від 04.02.2025 року, 04.02.2025 року о 12 год. 32 хв. за адресою М-30, км 613 + 610, Кіровоградська область, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу MAN TGX 26.480, державний номерний знак НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,669 % (2,268 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, чим порушив ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (а.с.13).

В постанові зафіксовані параметри транспортного засобу в момент фото фіксації: Кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь. Відстань між вісями 1-2: 2540 мм; 2-3: 1470 мм; 3-4: 4260 мм; 4-5: 1300 мм; 5-6: 1310 мм. Навантаження на вісь 1 - 6672 кг, 2- 4879 кг, 3 - 8760 кг, 4 - 8916 кг, 5- 8927, 6 8810 кг; загальна маса - 46964 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення склали: загальна маса 42267,60 кг. В постанові зазначено посилання в Інтернеті на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі (https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/АВ00004606/, що підтверджується копією постанови.

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 2 статті 132-1 КУпАП за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Як вбачається з постанови №00004606, відповідачем встановлено, що загальна маса транспортного засобу з урахуванням похибки становить 42267,6 кг (а.с.13).

Враховуючи те, що загальна маса транспортного засобу, з урахуванням похибки становить 42267,6 кг, при дозволеній 40 тон, що свідчить про перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,669 % (2,268 тон), суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що позивачем допущено правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Відтак відповідач обґрунтовано притягнув позивача до адміністративної відповідальності, як наслідок у задоволенні позову слід відмовити.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до частини 1 статті 14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Постанова АВ № 00004606 від 04.02.2025 прийнята за вчинене правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі (а.с. 13).

Зважаючи на те, що позивач є власником транспортного засобу MAN TGX 26.480, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.10,11), а також те, що фіксація правопорушення за яке позивача притягнуто до відповідальності постановою № 00004606 зафіксовано працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, суд апеляційної інстанції вважає, що положення Закону України «Про автомобільний транспорт» не можуть застосовуватися на спірні відносини.

Щодо доводів позивача про те, що він використовував свій спеціалізований напівпричіп як контейнеровоз, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 за № 128/2568, затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі Правила № 363).

У главі 1 Правил № 363 визначено, що вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження; сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Відповідно до пунктів 17.2 - 17.5 Правил №363 забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Як вбачається з наданої відповідачем суду фотофіксації вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП, спеціалізований сідловий тягач MAN TGX 26.480, державний номерний знак НОМЕР_1 на платформі для контейнерів перевозив не контейнер (а.с.14).

При цьому, суд враховує і те, що позивачем не надано доказів того, що вищезазначеним тягачем було здійснено перевезення контейнеру, який згідно з вимогами чинного законодавства має відповідне маркування.

Сліз зазначити й те, що зазначення в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу інформації про те, що транспортний засіб марки KOEGEL державний реєстраційний номер НОМЕР_2 є «спеціалізованим напівпричепом Н/ПР контейнеровоз (з пристр. самовивантаж.) для перевезання контейнерів/сипких вантажів (зернових культур)» не є доказом того, що 17.10.2024 року він використовувався позивачем саме як контейнер з нанесенням відповідного маркування.

Враховуючи відсутність доказів того, що 04.02.2025 року Н/пр-контейнеровоз переобладнаний у 2022 для перевезення контейнерів сипких вантажів (зернових) SCHWARZMUELLER, використовувався як контейнеровоз з нанесенням відповідного маркування, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що загальна маса транспортного засобу, що був використаний позивачем не повинна була перевищувати 40 тон.

Відносно інших доводів позивача, які викладених в апеляційній скарзі та які зводяться до незгоди з судовим рішенням слід зазначити, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

Всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 квітня 2025 року у справі №390/382/25 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено та підписано суддями 10 червня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов