Справа № 494/492/25
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 494/492/25

Категорія: 113000000 Головуючий в 1 інстанції: Рябчун А. В.

Місце ухвалення: м. Березівка

Дата складання повного тексту: 27.03.2025 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Сомик Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 27 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, інспектора Березівського РВП ГУНП в Одеській області молодший лейтенант поліції Костенка Вадима Васильовича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі ГУНП в Одеській області), інспектора Березівського РВП ГУНП в Одеській області молодшого лейтенанта поліції Костенка В.В. про скасування постанови серії ЕНА № 4136997 від 23 лютого 2025 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що в оскаржуваній постанові навіть гіпотетично не може бути наведено жодного обґрунтування причини зупинки автомобіля належного Ставаракі Вікторії, оскільки поліцейськими не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до нього як пасажира про пред`явлення документів на право керування транспортним засобом є неправомірними. Таким чином, він, як пасажир не був зобов`язаний пред`являти документи про право на керування транспортним засобом і оскаржувана постанова відносно нього не могла бути складена. А тому подія та склад адміністративного правопорушення за ч.5 ст. 121 КУпАП з боку нього відсутні і оскаржуване рішення винесено протиправно.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що поліцейським у відповідності до вимог КУпАП позивача було ознайомлено з його правами та обов`язками (підтверджується відеозаписами). Більш того, позивачем на місці події також зазначалось, що він не був водієм зупиненого транспортного засобу. Однак, поліцейським було взято це до уваги та пред`явлено позивачу доказ того, що саме він керував автомобілем, в свою чергу інша особа перебувала на пасажирському сидінні, зазначене також підтверджується відео з бодікамер поліцейського.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 27 березня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора Березівського РВП ГУНП в Одеській області молодшого лейтенанта поліції Костенка В.В., ГУНП в Одеській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- апелянт зазначає про неврахування судом першої інстанції того факту, що поліцейськими не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення правил дорожнього руху

- апелянт звертає увагу, що він як пасажир не був зобов`язаний пред`являти документи про право на керування транспортним засобом

- на думку апелянта, подія та склад адміністративного правопорушення за ч.5 ст. 121 КУпАП з боку нього відсутні і оскаржуване рішення вже винесено протиправно.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

23 лютого 2025 року інспектором Березівського РВП ГУНП в Одеській області молодшого лейтенанта поліції Костенка В.В. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4136997 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП, якою до нього застосовано адміністративне стягнення (штраф) в розмірі 510 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.

У відповідності до рапорту заступника начальника СРПП Березівського РВП майора поліції Вербицького В. підставою для зупинення авто ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , слугувало те, що вищезазначене авто "рухався по всій дорозі, а саме рухався з однієї обочини до іншої…".

У відповідності до рапорту інспектора СРПП Березівського РВП молодшого лейтенанта поліції Костенка В.В. підставою для зупинення авто ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , слугувало те, що вищезазначене авто "рухався на зустріч хаотично вправо вліво". Зазначаємо, що хаотичний рух автомобіля по дорозі може бути підставою для його зупинки поліцейськими. Підстави для зупинки транспортного засобу визначені ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". Однією з таких підстав є, якщо:

1. манера керування транспортним засобом створює загрозу безпеці дорожнього руху або є ознаки, що водій перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів.

2. також, якщо порушено ПДР, наприклад, хаотичний рух може свідчити про небезпечну поведінку або порушення правил маневрування.

Тобто, якщо водій рухається хаотично, порушує смуги, різко змінює напрямок або створює аварійну ситуацію, поліцейські мають право зупинити авто для перевірки.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, позивач звернувся із позовом до суду.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що поліцейський, під час складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст.7, ч.1 ст. 9, ч.1 ст. 14-2, ст. 245, ч.1 ст. 152-1, ст.ст. 252, 279-1, 280 КУпАП, ч.5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється ст. 7 КУпАП, якою визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції інспектора з паркування, здійснюється на основі суворого додержання принципу законності.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (ч.1 ст. 247 КУпАП).

У ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч.5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі Закон №3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За приписами ч.1 ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення правил паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб.

Відповідно ст. 14-2 КУпАП, режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частин цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Згідно ч.5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом "в" п.2.3 розділу 2 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності було порушення пп."в" п.2.3 ПДР України, а саме керування транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що постановою Березівського районного суду Одеської області від 13 травня 2025 року по справі №494/419/25 ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, представником відповідача через підсистему "Електронний суд" надано відеозапис події, яка сталася 22 липня 2024 року за участю ОСОБА_1 , зафіксований нагрудною камерою поліцейського.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що відповідач надав до суду першої інстанції відеозаписи з відеореєстратора службового автомобіля поліції та нагрудних камер працівників поліції, дослідивши які, суд встановив, що 23 лютого 2025 року працівниками поліції зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вказана обставина також підтверджена наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, колегія суддів встановила, що ОСОБА_1 , перебуваючи в автомобілі після зупинки, помінявся місцями з Ставаракі Вікторією, яка сіла на місце водія. Вказане підтверджується оглянутим відеозаписом та поясненнями інспектора Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 .

Таким чином, є обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що позивач під час керування транспортним засобом був непристебнутий ременем безпеки, відповідно, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи наведене, колегія суддів констатує, що вина позивача у порушенні ПДР України доведена належними та допустимими доказами, а тому застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, згідно постанови серії ЕНА №4136997 від 23 лютого 2025 року відповідає вимогам закону.

Підсумовуючи викладене колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 і, відповідно, відсутність підстав для їх задоволення.

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Березівського районного суду Одеської області від 27 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 10 червня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.