Справа № 160/6081/25
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2025 рокуСправа №160/6081/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов?язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 і членам сім?ї, які переїхали з ним на нове місце військової служби (до іншого населеного пункту), а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення і 50% місячного грошового забезпечення на кожного члена сім?ї;
- зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 і членам сім?ї, які переїхали з ним на нове місце військової служби (до іншого населеного пункту), а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підйомну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення і 50 % місячного грошового забезпечення на кожного члена сім?ї.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправною, на думку позивача, бездіяльністю відповідача, яка полягає у не проведенні з ним остаточного розрахунку при звільненні та виражається у не виплаті сум підйомної допомоги на членів його сім`ї - дружини та дітей в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог, оскільки, за нормами законодавства, які регулюють спірні правовідносини, підставами для виплати підйомної допомоги є передислокація військової частини та призначення військовослужбовців на посади та вступу до виконання обов?язків за посадами за новим місцем військової служби в цьому населеному пункті.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в позовній заяві.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з серпня 2007 по липень 2019 проходив військову службу на посадах НОМЕР_1 Головного військового представництва військового представництва Міністерства оборони України, яке перебувало на фінансовому забезпеченні в ІНФОРМАЦІЯ_3 (до перейменування - ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та в період з липня 2019 року по листопад 2023 року безпосередньо на посадах в ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Майора ОСОБА_1 на підставі витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №231 від 17.08.2019 призначено на посаду заступника начальника відділу соціального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до Витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №1 від 02.01.2020 про оголошення вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_6 для виплати надбавки за вислугу років, у ОСОБА_1 вислуга років станом на 01.01.2020 становила 17 років 11 місяців 22 дні (з них пільгова ООС: 00 роки 06 місяців 06 дні).
Відповідно до Витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №1 від 04.01.2021 про оголошення вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_6 для виплати надбавки за вислугу років, у ОСОБА_1 вислуга років станом на 01.01.2021 становила 20 років 07 місяців 20 дні (з них пільгова ООС: 02 роки 02 місяці 04 дні).
Відповідно до Витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №1 від 04.01.2022 про оголошення вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_6 для виклали надбавки за вислугу років, у ОСОБА_1 вислу а років станом на 01.01.2022 становила 23 роки 04 місяці 18 днів (з них пільгова ООС: 03 роки 11 місяців 02 дні).
Відповідно до Витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 №1 від 02.01.2023 про оголошення вислуги років військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_6 для виплати надбавки за вислугу років, у ОСОБА_1 вислуга років станом на 01.01.2023 становила 24 роки 04 місяці 18 днів (з них пільгова ООС: 03 роки 11 місяців 02 дні).
Відповідно до витягу з наказу (з основної діяльності) від 27.02.2022 №55 «Про визначення місця тимчасового дислокування ІНФОРМАЦІЯ_1 », у зв`язку із складною ситуацією, яка склалася в результаті збройного нападу Російської Федерації на Україну та з метою організації якісної роботи в умовах ведення бойових дій за всіма напрямками діяльності, збереження життя та здоров`я особового складу, техніки, озброєння, якісного проведення заходів мобілізації людських і транспортних ресурсів на території Донецької області, в термін до 18:00 28.02.2022 забезпечити переміщення всього особового складу з майном, технікою та озброєнням до міста Покровськ Донецької області.
На виконання вказаного наказу, позивач разом з сім`єю ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прибув з м.Маріуполь до м.Покровськ Донецької області та продовжив виконувати свої обов`язки, які виконував до передислокації.
14.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з листом щодо нарахування та виплати підйомної допомоги ОСОБА_1 в розмірі місячного грошового забезпечення (займаної штатної посади заступника начальника сектори соціальних виплат - начальника відділу оформлення допомог, військових пенсій та пільг ІНФОРМАЦІЯ_1 ) і 50 % місячного грошового забезпечення на кожного члена сім?ї, які переїхали з ним на нове місце військової служби (до іншого населеного пункту).
Відповідач надав відповідь на звернення ОСОБА_1 від 14.01.2024, відмовивши позивачу у виплаті підйомної допомоги і добових та надав довідку про грошове забезпечення, мотивуючи тим, що юридична адреса згідно з довідкою ЄДРПОУ залишається м. Маріуполь Донецької області. Таким чином місце юридичної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 не змінилось. Також жодних розпорядчих документів щодо зміни місця дислокації ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходило. Тому підстав для нарахування та виплати підйомної допомоги не має.
Листом від 19.01.2025 №09/02/89 ІНФОРМАЦІЯ_2 надав відповідь на адвокатський запит адвоката від 15.01.2025 №1501/25, яким відповідач відмовив позивачу у виплаті підйомної допомоги і добових та надав довідку про грошове забезпечення.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача в частині не виплати позивачу підйомної допомоги у зв`язку з передислокацією відповідача з м.Маріуполь Донецької області до м.Покровськ Донецької області, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII, який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
За визначенням ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), проходження військової служби здійснюється:
громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом;
іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.
Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу», Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Стаття 40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Частиною 3 статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII передбачено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується:
1) підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби;
2) добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі на військовослужбовця та кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає разом з ним.
Наказом Міністерства оборони України 05.02.2018 №45, відповідно до статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з метою упорядкування виплати підйомної допомоги військовослужбовцям Збройних Сил України, затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги (далі - Порядок №45).
Пунктом 1 Порядку №45, передбачено, що у разі переїзду військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, та тих, які проходять кадрову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням на навчання до вищих військових навчальних закладів, вищих навчальних закладів, які мають військові навчальні підрозділи (далі - військові навчальні заклади), та військових коледжів або навчальних центрів (навчальних підрозділів), термін навчання в яких становить шість місяців і більше, без збереження посади за попереднім місцем служби або у зв`язку з передислокацією військової частини (підрозділу військової частини), установи, організації (далі - військова частина) їм виплачується:
підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена його сім`ї, який переїхав з ним на нове місце військової служби;
добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі (далі - добові) на військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, який переїхав разом з ним.
Відповідно до п. 2 Порядку №45 право на отримання підйомної допомоги і добових для військовослужбовців виникає:
на дату прийняття військовослужбовцем посади та справ - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду;
на дату зарахування на навчання - для військовослужбовців, які зараховані на навчання до військових навчальних закладів;
на дату прибуття до місця дислокації, оголошений наказом командира військової частини, - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби у складі військової частини (підрозділу) в інший населений пункт.
Розмір підйомної допомоги обчислюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою (зарахування на навчання), або на дату прибуття до нового місця дислокації військової частини, на членів сім`ї - на дату реєстрації рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.
За п. 3 Порядку №45, виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем навчання) відповідно до наказу командира (начальника) військової частини (військового навчального закладу) із зазначенням нарахованої суми виплат.
У наказі зазначаються дата та номер наказу про призначення військовослужбовця на військову посаду (зарахування на навчання), дата, коли він приступив до виконання обов`язків за посадою, дата вибуття з попереднього місця військової служби та прибуття на нове місце військової служби (на нове місце дислокації військової частини).
Військовослужбовцям, які на дату прибуття до іншого населеного пункту перебувають у розпорядженні відповідного командира, виплата підйомної допомоги та добових здійснюється після призначення їх на посади та вступу до виконання обов`язків за посадами за новим місцем військової служби в цьому населеному пункті.
Пунктом 5 Порядку №45 передбачено, що підйомна допомога та добові в разі переїзду на нове місце військової служби на членів сім`ї військовослужбовця виплачуються на підставі наказу командира військової частини із зазначенням у ньому нарахованої суми до виплати, який видається на підставі рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.
У разі необхідності командир, який видає наказ про виплату відповідної допомоги, може організувати перевірку достовірності даних про переїзд членів сім`ї військовослужбовця до його нового місця військової служби.
Для цього його наказом створюється комісія з перевірки факту переїзду членів сім`ї військовослужбовця до його нового місця військової служби.
Результати оформлюються актом перевірки факту переїзду членів сім`ї військовослужбовця до його нового місця військової служби (за формою, визначеною в додатку до цього Порядку).
Згідно п. 12 Порядку №45, наказ про виплату підйомної допомоги та добових на військовослужбовця та членів його сім`ї готується службою персоналу військової частини.
Виплата підйомної допомоги та добових здійснюється, якщо звернення щодо їх отримання надійшли протягом трьох років із дня виникнення права на їх отримання (п. 13 Порядку №45).
Верховний Суд у постанові від 11.05.2023 у справа №160/9173/21 зазначив, що згідно із положеннями Порядку №45 підйомна допомога виплачується у разі переїзду військовослужбовців, які проходять військову службу на нове місце військової служби.
Аналізуючи зазначені положення Порядку №45, суд доходить висновку, що у ньому диференційовано порядок отримання підйомної допомоги та добових військовослужбовцями та порядок отримання підйомної допомоги та добових на членів сім`ї військовослужбовця, які переїжджають з ним на нове місце військової служби.
Умовою виплати військовослужбовцю підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення є переїзд військовослужбовця на нове місце військової служби в інший населений пункт.
При цьому, законодавством розмежовано підстави для виплати підйомної допомоги при переїзді військовослужбовця на нове місце військової служби в інший населений пункт, зокрема, прийняттям військовослужбовцем посади та справ у зв`язку з призначенням на посаду, та прибуття у складі військової частини (підрозділу) до місця дислокації в інший населений пункт, оголошений наказом командира військової частини.
Така виплата здійснюється відповідно до наказу командира військової частини, який видається на підставі звернення військовослужбовця.
Матеріали справи свідчать, що відповідно до наказу (з основної діяльності) від 27.02.2022 №55 Про визначення місця тимчасового дислокування ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивача разом з сім`єю переміщено до м.Покровськ Донецької області, що не спростовується та підтверджується відповідачем.
Тобто, у позивача змінилось і місце служби і місце проживання.
Судом враховано, що матеріали справи підтверджують факт переїзду позивача та прибуття у складі військового підрозділу до місця дислокації в інший населений пункт, оголошений наказом командира військової частини, а саме АДРЕСА_1 , що у розумінні абз 4 п.2 Порядку №45 надає позивачу право на отримання підйомної допомоги і добових.
14.01.2025 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з листом щодо нарахування та виплати підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення (займаної штатної посади заступника начальника сектори соціальних виплат - начальника відділу оформлення допомог, військових пенсій та пільг ІНФОРМАЦІЯ_1 ) і 50 % місячного грошового забезпечення на кожного члена сім?ї, які переїхали з ним на нове місце військової служби (до іншого населеного пункту).
Доказів виплати підйомної допомоги відповідно до вимог законодавства, відповідачем не надано.
За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідачем у спірних правовідносинах допущено протиправну бездіяльність щодо не виплати підйомної допомоги.
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Суд зауважує, що критерії законності управлінського волевиявлення суб`єкта владних повноважень викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України.
Обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений у першу чергу саме на суб`єкта владних повноважень ч.2 ст.77 КАС України і повинен виконуватись шляхом подання до суду доказів на спростування вимог приватної особи та зазначення у процесуальних документах належних аргументів відповідності закону реально вчиненого суб`єктом владних повноважень управлінського волевиявлення.
Враховуючи положення частин 1, 2 статті 77, 90 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.
Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов?язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 і членам сім?ї, які переїхали з ним на нове місце військової служби (до іншого населеного пункту), а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення і 50 % місячного грошового забезпечення на кожного члена сім?ї.
Зобов?язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 і членам сім?ї, які переїхали з ним на нове місце військової служби (до іншого населеного пункту), а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підйомну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення і 50 % місячного грошового забезпечення на кожного члена сім?ї.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя О.В. Маковська