Справа № 759/27050/24
Суддя: Журибеда О. М.
Дата ухвалення: 2025-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/27050/24

пр. № 2-а/759/68/25

03 квітня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Журибеда О.М.

за участю секретаря - Хвостенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП від 21.11.2024 року.

В обґрунтування вимог вказує, що 25.10.2024 року позивачс отримав повістко, відповідно до якої мав прибути 29.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення для уточнення адних та проходження військово-лікарської комісії. 29.10.2024 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та почав проходити ВЛК. 08.11.2024 року знову з`явився до ТЦК та СП, але жодних повісток більше не отримував, тому для останнього стало несподіванкою те, що на його ім`я була виписана повістка, якою зобов`язано з`явитися 07.11.2024 року. Звертає увагу суду, що в позивача наявна відстрочка від мобілізації, у зв`язку з тим, що останній є батьком трьох дітей. Вважає, що жодних причин направляти повістку, зважаючи на явку позивача 29.10.2024 рок ун ебуло та фактично ІНФОРМАЦІЯ_2 штучно створив умови для притягнення його до вдіповідальності.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.01.2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач відзив до суду не направив.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до постанови №2276 за справою про адміністративне правопорушення за частиною ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 21.11.2024 року, начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП на налкадено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000, 00 грн.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 15.11.2024 року о 09 год. 33 хв. в м. Києві в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_1 , встеновлено, що ОСОБА_1 , 10.30.1986 рюн., знаходиться в розшуку за те, що не з`явився у зазначений термін по повістці, як абула надіслана через «Укрпошту» на 07.11.2024 року на 09600 год. Для уточнення військово-облікових даних. Підтверджуючих документів про неявкк за повісткою не надав. Військовозобов`язаний оповіщений 29.10.2024 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив обов`язок встановлений ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаціну підготовку та мобілізацію» - з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комлпектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників теритоіральних центрів комлпектування та соціальної підтримки). Таким чином встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив законодавство про мобілізацію під час дії особливого періоду.

Як вбачається з картки обстеження та медичного огляду, ОСОБА_1 , 06.11.2025 року пройшов ряд обстежень.

Згідно скріншоту з мобільного додатку «Резерв+» дані ОСОБА_1 оновлені вчасно 08.07.2024 року.

З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щододоведеності вини особи тлумачаться на їїкористь.

Цим принципом повинен керуватись працівник ІНФОРМАЦІЯ_4 , коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами, якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, щосуперечить вказанійвище статті Конституції України.

Однак, жодного доказу на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за обставин, що викладених в оскаржуваній постанові представником відповідача до суду не надано. Водночас в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, зокрема, які свідчили б про вчинення адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що позивач 07.11.2024 року не з`явився в ІНФОРМАЦІЯ_5 з поважної причини, оскільки не отримав повістки, яка йому була надіслана засобами поштового зв`язку, а тому не знав і не міг знати про дату виклику.

Окрім цього, як бвачається з картки обстеження та медичного огляду з 06.11.2025 року позивач проходив ВЛК, яке закінчив 15.11.2024 року лікарем психіатром.

Таким чином, матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували факт свідомого, умисного ухилення від виконання обов`язків військового обліку позивачем. Відсутнє підтвердження факту вручення повістки ОСОБА_1 , а тому суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 132,139, 143, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №2276 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Журибеда