Справа № 420/138/25
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/138/25

Головуючий І інстанції: Бабенко Д.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Коваля М.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року (м.Одеса, дата складання повного тексту ухвали суду - 20.03.2025р.) про зупинення провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02.01.2025р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не внесення військово-облікових даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно нього;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів за інформацією, що міститься у довідці ВЛК від 05.07.2023р. №2740 щодо непридатності до військової служби, з виключенням його з військового обліку.

Ухвалою суду 1-ї інстанції від 21.01.2025р. відкрито провадження у справі за вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

14.02.2025р. відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому, зокрема зазначив про наявність доказів про підробку службових документів ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року (постановленою в порядку письмового провадження) витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- інформацію з відповідним документальним підтвердженням про видачу позивачу - ОСОБА_1 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 ;

- інформацію та документальне підтвердження про виключення 05.07.2023 з військового обліку ОСОБА_1 ;

- належним чином засвідчену копію довідки ВЛК від 05.07.2023р. №2740, а також виписки із книг обліку, журналів реєстрації документації та кореспонденції (вхідної/вихідної) тощо, відповідно до яких здійснювалась реєстрація звернень ОСОБА_1 , а також виданих на його ім`я документів.

ІНФОРМАЦІЯ_3 зобов`язано надати до Одеського окружного адміністративного суду витребувані судом докази протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У зв`язку з витребуванням доказів, суд 1-ї інстанції також зупинив провадження у даній справі до отримання вказаних доказів.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції процитував п.7 ч.2 ст.236 КАС України, який передбачає, що суд має право зупинити провадження у справі в разі направлення судового доручення щодо збирання доказів - до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення.

Виходячи з даної норми, суд, застосувавши аналогію закону, вирішив зупинити провадження у справі до отримання витребуваних доказів.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою, позивач 26.03.2025р. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20.03.2025р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Апелянт вказує на те, що ч.2 ст.236 КАС України передбачає випадки зупинення провадження у справі за ініціативою суду, але не містить такої підстави для зупинення як витребування доказів. Разом із тим, позивач вважає, що застосування судом «аналогії закону» є порушенням принципу рівності усіх учасників справи та необґрунтоване затягування строку розгляду справи.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

08.04.2025р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Відповідач, належним чином повідомленим про розгляд даної справи, правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 та ч.1 ст.312 КАС України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами (у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю).

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, з огляду на таке.

Так, зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, яка викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли вказані обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.

Тобто, інститут зупинення судового провадження застосовується не лише у зв`язку з наявністю чи виникненням підстав, визначених процесуальним законодавством, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Частина 2 ст.236 КАС України передбачає випадки зупинення провадження у справі, яке відбувається за ініціативою суду.

У відповідності до п.6 ч.2 ст.236 КАС України суд, має право зупинити провадження у справі в разі направлення судового доручення щодо збирання доказів - до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення.

Дана норма передбачає, що суд, який розглядає справу або ж заяву про забезпечення доказів, в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії.

У межах даної справи, суд 1-ї інстанції не направляв судове доручення щодо збирання доказів, а тому підстави для зупинення провадження були відсутні.

Разом із тим, витребування доказів у суб`єкта владних повноважень не надає право суду 1-ї інстанції зупинити провадження у справі до отримання відповідних доказів.

Щодо застосування судом першої інстанції аналогії закону, то слід зазначити таке.

У силу ч.6 ст.7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Водночас, при повній чи частковій відсутності норм, які регулюють певні суспільні відносини, можливо застосувати аналогію закону, тобто, вирішення справи або окремого юридичного питання на основі правової норми, розрахованої на схожі випадки.

У даному випадку, є ст.ст.79,118 та 119 КАС України, які чітко регулюють подання доказів, процесуальні строки та їх розумність, де законодавець чітко передбачив, що суд встановлює строк для подання доказів, і необхідність зупинення провадження, відсутня.

Слід зазначити, що застосування аналогії забороняється, якщо вона прямо заборонена законом, чи якщо закон пов`язує настання юридичних наслідків з наявністю конкретних норм.

Юридичні наслідки для позивача, будуть полягати в тому, що строк розгляду справи буде порушений. Легітимні очікування щодо розгляду справи для позивача будуть не виправданні.

Суд також вважає за доцільне наголосити, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях вказував на необхідність дотримання судами держав-учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами упродовж розумного строку.

Практика Європейського суду з прав людини з цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких є: складність справи, поведінка заявника, судових і інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо.

Не вдаючись до детального аналізу практики Європейського суду з прав людини з питання, що розглядається, судова колегія звертає увагу, що реалізація завдання адміністративного судочинства та ефективне поновлення порушеного права неможливе без дотримання судом встановлених законом строків розгляду та вирішення справи.

Вимога ж стосовно дотримання строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Як наслідок, невиправдане зупинення провадження у справі є неприпустимим та не відповідає завданням адміністративного судочинства.

За правилами ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направлення справи для продовження розгляду до суду 1-ї інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

У відповідності до ч.3 ст.312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Одеського окружного адміністративного суду в частині зупинення провадження у справі скасуванню, а справа - направленню до того ж суду для продовження її розгляду.

При цьому, слід відзначити, що ухвала суду першої інстанції в частині витребування доказів оскарженню в апеляційному порядку, окремо від рішення суду, не підлягає.

Керуючись ст.ст.236,241,243,308,311,312,320,321,322,325,328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року в частині зупинення провадження у справі - скасувати та направити адміністративну справу №420/138/25 до суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті.

В іншій частині ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено: 09.06.2025р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: М.П. Коваль

В.О. Скрипченко