Справа № 280/4186/25
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

10 червня 2025 року Справа № 280/4186/25 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Лазаренко М.С., перевіривши матеріали адміністративного позову

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 )

до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

22.05.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до військової частини НОМЕР_2 (далі по тексту - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не невиплати грошового забезпечення за листопад 2022 року загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 що передбачено розділом XXX Наказу Міністерства Оборони України № 260 від 07.06.2018 року «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітнього сина загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , та малолітньої доньки загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити грошове забезпечення за листопад 2022 року в повному розмірі загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 що передбачено розділом XXX Наказу Міністерства Оборони України № 260 від 07.06.2018 року «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітнього сина загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , та малолітньої доньки загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ;

- судові витрати по справі покласти на відповідача.

02.06.2025 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення та доказів сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

09.06.2025 до суду надійшла заява від позивача, в якій зазначено наступне.

На переконання позивача, нею не було пропущено строк звернення до суду, оскільки положенням частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю в Україні (далі - КЗпП) визначений тримісячний строк звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні з моменту одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. Зазначає, що отримана позивачем в ході розгляду справи №280/1713/24 копія витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 26.07.2023 №270 не містить мокру печатку, його оригінал судом і сторонами у справі не досліджувався, та не містить конкретну суму, яка повинна бути виплачена неповнолітнім дітям позивача.

Щодо наявності обов`язку сплати судового збору у даній справі заперечила, та з посиланням на норму частини 2 ст. 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" зазначає, що звільнена від сплати судового збору.

Вирішуючи питання щодо строку строку звернення до суду, враховано наступне.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На переконання позивача, у даній справі строк звернення встановлюється частиною 2 статті 233 КЗпП, тобто тримісячний строк з дня одержання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні.

Суд не погоджується з такою позицією та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною 2 статті 233 КЗпП працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Статтею 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Таким чином, зазначені норми застосовуються при зверненні працівника з позовною заявою до роботодавця про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні.

Фактичні обставини даної справи вказують на те, що позивач не перебувала у трудових відносинах з відповідачем, а звертається до суду в інтересах неповнолітніх дітей з питання виплати неотриманого їх батьком в листопаді 2022 року грошового забезпечення.

Таким чином, судом застосовується шестимісячний строк звернення до суду з дня, коли позивач дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом було встановлено, що позивач дізналась про порушення своїх прав під час розгляду адміністративної справи №280/1713/24, коли військовою частиною НОМЕР_2 було долучено до матеріалів справи витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 26.07.2023 №270.

В рішенні Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2024 у справі №280/1713/24 встановлено, що військовою частиною НОМЕР_2 на виконання вимог п. 1 Розділу ХХХ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260 наказом від 26.07.2023 №270 наказано виплатити позивачці, як законному представнику неповнолітній дітей загиблого ОСОБА_4 , за період з 01.11.2022 по 30.11.2022 грошове забезпечення, а також додаткову винагороду у розмірі 70000 грн., у відповідності до постанови КМУ №168.

Таким чином, позивачу станом на розгляд адміністративної справи №280/1713/24 у першій та апеляційній інстанції було достовірно відомо про те, що відповідачем згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 26.07.2023 №270 не було виплачено грошове забезпечення загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 .

Посилання позивача на те, що шестимісячний строк звернення з даною позовною заявою має відліковується з 20.12.2024 (дата забезпечення загального доступу до ухвали Верховного Суду від 18.11.2024 у справі №280/1713/24) суд вважає безпідставним, виходячи з наступного.

По-перше, згідно відкритих відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала Верховного суду від 18.11.2024 у справі №280/1713/24 оприлюднена 20.11.2024.

По-друге, судом першої інстанції в рішенні від 07.05.2024 у справі №280/1713/24, що набрало законної сили 26.09.2024, було встановлено обставини вищезазначені обставини, а тому обізнаність позивача про порушення своїх прав у даній суд рахує з моменту набрання судовим рішенням від 07.05.2024 у справі №280/1713/24 законної сили.

Таким чином, позивачем не обґрунтовано жодним чином поважність пропуску шестимісячного строку звернення до суду з даною позовною заявою.

Щодо звільнення позивача від сплати судового збору судом враховано наступне.

Так, ст. 5 Закону України "Про судовий збір" встановлюються пільги щодо сплати судового збору.

При цьому, ані Законом України «Про судовий збір», ані Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не передбачено пільг щодо сплати судового збору для членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни.

Позивачем свідомо перекручено зміст частини 2 ст. 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом питань щодо їх соціального захисту.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, у суду відсутні підстави вважати, що позивач підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Докази сплати судового збору в матеріалах заяви від 09.06.2025 відсутні.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч.5 ст.169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу.

Згідно ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст.169, 241-243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення ухвали у повному обсязі.

Ухвалу виготовлено у повному обсязі і підписано 10.06.2025.

Суддя М.С.Лазаренко