Справа № 728/995/25
Суддя: Глушко О. І.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер № 728/995/25
Номер провадження2-а/728/27/25

09 червня 2025 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді Глушко О.І.
при секретарі Коваленко В.В.
за участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмач справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
З даним правопорушенням та винесеною постановою він не погоджується, оскільки жодних викликів чи повісток за адресою проживання не надходило, у зв`язку з цим він не міг знати про обов`язок явки до ТЦК та СП. Про розгляд справи про адміністративне правопорушення його ніхто не повідомляв, тому на розгляді справи він не був присутній.
Також просив поновити строк звернення до суду на оскарження вказаної постанови, оскільки про її існування він дізнався лише 16.04.2025 року, коли під час спроби здійснити банківську операцію виявилось, що його рахунок було заблоковано і після звернення до служби підтримки банку з`ясувалося, що підставою блокування є арешт у виконавчому провадженні, постанови про відкриття якого він не отримував і тільки після встановлення мобільного застосунку «Дія» отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій було зазначено, що підставою для його відкриття була оскаржувана постанова.
Ухвалою суду від 22.04.2025 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 19.05.2025 року з викликом сторін; запропоновано відповідачу в строк до 12.05.2025 року подати відзив на позов, надати матеріали щодо скоєння адміністративного правопорушення позивачем, наявні відеозаписи, а також інформацію щодо дати вручення останньому копії вказаної постанови; витребувано у Миргородському відділі державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції матеріали виконавчого провадження № 77678553 з примусового виконання оскаржуваної постанови, яке відкладено на 09.06.2025 року у зв`язку з відпусткою судді.
20.05.2025 року відповідачем подано відзив на позов, в якому він просив відмовити в задоволенні позову оскільки вважають його необґрунтованим, виходячи з наступного: ІНФОРМАЦІЯ_3 веде персонально - якісний облік військовозобов`язаних, що проживають в зоні відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до даних з Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 07.05.2020 року, як військовозобов`язаний запасу, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , якому 25.10.2024 року направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення повістку № 805521 про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних на 09 год 00 хв 11.11.2024 року, але у визначений у повістці час до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився, про поважні причини неявки не повідомив, тому системою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних резервістів автоматично сформовано та подано до Національної поліції звернення про оголошення ОСОБА_1 в розшук. На доставленого приводом поліції з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення було складено 14.02.2025 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_5 в присутності позивача протокол № 27, в якому зазначено, що розгляд справи відбудеться о 15 год 00 хв 28.02.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , але останній від підпису, надання пояснень та зауважень відмовився, про що свідчить підписи двох свідків. На розгляд справи про адміністративне правопорушення на 09 год 00 хв 28.02.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце, час та підстави розгляду, як зазначено у протоколі № 27, який ним був не отриманий (відмовився від отримання в присутності свідків), однак йому було зачитано вголос зміст протоколу про дату, час та причини неявки на розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, тому начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення законодавства у сфері оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх. Зазначив, що тимчасово проживав на території Миргородського району, де перебував на обліку в ТЦК та СП, в подальшому переїхав проживати за місцем реєстрації в с.Тиниця Ніжинського району. Повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримував, копію оскаржуваної постанови не отримував, про її наявність дізнався всередині квітня 2025 року.
Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив справу розглядати без його участі.
Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).
Відповідно до ст. 77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Диспозицією ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 в оскаржуваній ним постанові, передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, а санкцією визначено стягненння у виді накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Разом з тим, ч. 1 ст. 210-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення законодавстава про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 210-1 КУпАП. Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
14.02.2025 року офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 старшим лейтенантом ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення № 27, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , працюючий у ПАТ «Українська залізниця» машиністом тепловозу, РНОКПП НОМЕР_1 , 14.02.2025 року о 08 год 40 хв у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_7 за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: не прибув по повістці №805521 від 25.10.2024 року без поважних причин та не повідомив причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яка була надіслала засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомлення про вручення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 з терміном прибуття о 09 год 00 хв 11.11.2024 року з метою проходження медичного огляду, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце виклику, чим порушив абзац 8 ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с.41-42).
У вказаному протоколі зазначено, що факт вчинення вказаного правопорушення підтверджують свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , від пояснень, зауважень та підписання протоколу ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився.
Про розгляд справи про адміністративне правопорушення об 15 год 00 хв 28.02.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_1 було повідомлено у протоколі про адміністративне правопорушення.
Від отримання другого примірника протоколу ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків, що підтверджується їх підписами у протоколі (а.с.41-42).
Згідно супровідного листа т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14.02.2025 року за №2В/2/686 відповідно до ст.ст.235, 257 КУпАП зазначений вище протокол надісланий для розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.40).
Постановою державного виконавця Миргородського відділу державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Матвієнко А.С. від 02.04.2025 року відкрито виконавче провадження № 77678553 з примусового виконання вказаної вище оскаржуваної постанови (а.с.11-12).
Відповідно до копії паспорта позивача серії НОМЕР_2 , виданого 04.12.2008 року Бахмацьким РВУ МВС України в Чернігівській області та Витягу з реєстру Бахмацької територіальної громади від 07.04.2025 року, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8, 10).
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з абз. 1 ч.1 ст. 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Частиною 3 ст. 22 Закону №3543-ХІІ встановлено обов`язки громадян під час мобілізації, зокрема:
- військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк (абз.8 ч.3 ст.22).
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:
перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк (абз.19-20 ч.3ст.22).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (абз.22).
Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і дотепер.
Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Із досліджених в судовому засіданні документів, наданих відповідачем, вбачається, що позивач не був належним чином повідомлений про дату та час явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 по повістці № 805521 на 09 год 00 хв 11.11.2024 для уточнення даних, оскільки вищевказане рекомендоване повідомлення повернулося відправнику без жодної відмітки, визначеної п. 41 Порядку № 560.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновком експертів; 3) показаннями свідків.
Звертаючись до суду, позивач вказує у позові, що правил військового обліку, про які зазначено в змісті постанови, він не порушував, належні та допустимі докази вчинення ним даного адміністративного правопорушення відсутні.
Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, що передбачено ст. 62 Конституції України.
Окрім копії постанови, яка оскаржується, доказів на підтвердження вини позивача щодо скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в розумінні положень ст. 251 КУпАП, матеріали справи не містять і відповідачем не надано.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належнм доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
В судовому засіданні не підтверджено, що позивач скоїв зазначене відповідачем в оскаржуваній постанові порушення правил військового обліку, яке б потягло за собою притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки не був належним чином повідомлений про явку на 09 год 00 хв 11.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 по повістці № 805521; відповідачем не спростовано доводів позивача відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України, а тому постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням стягнення підлягає скасуванню.
За приписами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право, зокрема: 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Підлягає задоволенню клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з вказаними вимогами, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Як встановлено в судовому засіданні, постанова № 60 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була складена 28.02.2025 року. Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 22.04.2025 року, тобто по спливу передбаченого законодавством десятиденного терміну.
Відповідачем, на виконання ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 22.04.2025 року щодо надання інформації про дату вручення ОСОБА_1 копії зазначеної постанови, не надано доказів щодо вручення (направлення) її позивачеві.
Враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся до суду після закінчення строків, установлених законом, але просить поновити строк на оскарження постанови з підстав несвоєчасного її отримання, суд вважає причину пропуску строку поважною, тому строк для звернення до суду підлягає поновленню.
Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 1 від 18.04.2025 року (а.с.6).
Враховуючи, що позов ОСОБА_1 задоволено повністю, тому за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_9 позивачу підлягає відшкодуванню 605 грн 60 коп судового збору.
Керуючись ст. ст. 77, 242-246, 286 КАС України, суд
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду на оскарження постанови № 60 у справі про адміністративне правопорушення від 28.02.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 09.06.2025 року.

Суддя О.І. Глушко