Справа № 366/996/25
Суддя: Корчков А. А.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 366/996/25
Провадження № 2-а/366/39/25
РІШЕННЯ

Іменем УКРАЇНИ

27 травня 2025 року с-ще Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі судді Корчкова А.А., за участі секретаря судових засідань Іванової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Іванків за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 Київської області Прибори Миколи Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови № 107/1 від 24.01.2025,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

До Іванківського районного суду Київської області звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови № 107/1 від 24.01.2025.

08 квітня 2025 року позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від ВП № 77749955 від 08.04.2025, яка була винесена заступником начальника відділу Іванківського ВДВС у Вишгородському районі Притикою І.В.

З метою з`ясування підстав винесення вказаної постанови, 08.04.2025 позивач звернувся до вказаного державного виконавця та отримав копію постанови в справі про адміністративне правопорушення 107/1 від 24.01.2025 , винесену відповідачем у даній справі - начальником Вишгородського РТ ЦК та СП ОСОБА_2 разом із заявою про примусове виконання постанови.

Позивач зазначає, що оскільки, оскаржувану постанову він отримав лише 08.04.2025, а до цього вона йому не вручалася та не надсилалася, тому вважає, що має право на поновлення пропущеного строку на її оскарження у відповідності до вимог КАС України.

Ознайомившись із постановою № 107/1, позивач вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що він, з 13.06.2003, проживав в м. Макіївка та перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 та після початку антитерористичної операції, разом з сім`єю, змушений був залишити свій будинок, стати внутрішньо переміщеною особою, та зареєструвався за адресою в АДРЕСА_1 .

Маючи право на відстрочку у відповідності до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», позивач, 08 грудня 2024 року оновив та уточнив свої дані через програмне забезпечення Резерв+ та з`ясував, що перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після оновлення своїх облікових даних, 09.12.2024 позивач подав заяву про надання відстрочки від призову під час мобілізації, яку ІНФОРМАЦІЯ_5 отримав 10.12.2024, що підтверджується як рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з штрихованим ідентифікатором № 330, так і листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1/1/4/280 від 08.01.2025.

Таким чином, позивач вважає, що станом на 08.12.2024, відповідач достеменно знав про адресу його фактичного проживання, оскільки дана інформація була актуалізована і містилася у системі Резерв+. Проте, з незрозумілих для позивача причин, відповідач як повістку № 1348795, так і повідомлення про дату та місце розгляду справи щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, направляв на адресу в АДРЕСА_2 .

Натомість, відповідач у оскаржуваній постанові зазначає, що 22.11.2024 на ім`я позивача на адресу в с. Левковичі було направлено рекомендоване повідомлення, в якому містилася повістка № НОМЕР_1 , відповідно до якої, 08.12.2024 позивач повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Поштове відправлення, як стверджує Відповідач у Постанові № 107/1, було повернуто йому 23.12.2024 з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою. Проте позивач вважає, що рекомендоване повідомлення, в якому містилася повістка № НОМЕР_1 , повернулося до відповідача значно раніше, ніж 23.12.2024, а інформація викладена у Постанові № 107/1, не відповідає дійсним обставинам справи. У подальшому, як свідчить текст оскаржуваної постанови, 03.01.2025, на ім`я позивача за адресою в с. Левковичі було направлено повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП.

Про отримання/не отримання позивачем вказаного повідомлення, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 у оскаржуваній постанові промовчав, що також викликає сумніви у достовірності направлення позивачеві повідомлення від 03.01.2025.

Крім того, у своїй постанові, відповідач вказує, що адреса за якою направлялась повістка № 1348795 та повідомлення від 03.01.2025, була обрана з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, як таку, що повідомив ОСОБА_1 територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення свої облікових даних. Позивач вважає, що вказане твердження відповідача також є неправдою, і спростовується витягом із системи Резерв+, де в графі Адреса проживання зазначено АДРЕСА_3 , а в графі дата уточнення даних, вказано 08.12.2024 року.

Позивач вважає, що приймаючи оскаржувану постанову, відповідач діяв в порушення вимог Конституції України та КУпАП, оскільки, достеменно знаючи про місце проживання позивача, відповідач, не повідомив його про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є самостійною та достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Окрім того, іншою підставою, яка свідчить про протиправність постанови № 107/1 та необхідність її скасування, є порушення Відповідачем ч. 1 ст. 277 КУпАП. Відповідно до тексту Постанови № 107/1 позивач 08.12.2024 вчинив адміністративне правопорушення, і в цей же день відповідачу стало це відомо. В той же час, оскаржувана постанова була прийнята 24.01.2025, тобто через 48 діб після виявлення начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 факту вчинення правопорушення, що є порушенням ч.1 ст.277 КУпАП.

Враховуючи викладене, позивача просить суд: визнати скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 №107/1 від 24.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а також поновити пропущений строк на звернення до адміністративного суду.

Рух справи.

14.04.2025 позов надійшов до суду.

Ухвалою суду від 18.04.2025 у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Судове засідання, з урахуванням ухвали від 22.04.2025, призначено на 29.04.2025. Витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_7 , копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП, на підставі яких було винесено постанову № 107/1 від 24.01.2025. У зв`язку з ненадходженням витребуваної судом інформації та відсутністю інформації про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, судове засідання відкладене на 27.05.2025.

14.04.2025 до суду надійшли письмові пояснення по суті справи від представника відповідача, начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 , майора ОСОБА_3 , відповідно до яких, у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 просять відмовити, в обґрунтування чого зазначено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_9 у строк, а саме 08 грудня 2024 року, зазначений в направленій через АТ «Укрпошта» з повідомленням про вручення повістці від 22 листопада 2024 року №1348795 для уточнення військово-облікових даних, чим порушив пп.2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, відповідно 08 грудня 2024 року, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст.210 КУпАП.

Представник відповідача зазначає, що 22 листопада 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_10 , було надіслано через АТ «Укрпошта», з повідомленням про вручення та описом вкладення, повістку від 22 листопада 2024 року №1348795 для уточнення військово-облікових даних ОСОБА_1 , в якій було зазначено дату прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_9 08 грудня 2024 року. Тому, ОСОБА_1 , було належним чином оповіщено. Поштове відправлення було повернуто 23 грудня 2024 року з довідкою про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, представник позивача зауважує, що в довідці про причину повернення дуже погано видно дату повернення.

03.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_11 було надіслано через АТ «Укрпошта» з повідомленням про вручення та описом вкладенням повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст.210 КУпАП. Тому, ОСОБА_1 було своєчасно сповіщено про дату місце і час розгляду справи, що вбачається з реєстру ф 103 з проставленим штемпелем від 03 січня 2025 року, а також опису вкладення зі штемпелем проставленим працівником АТ «Укрпошта» 03 січня 2025 року. Клопотання про відкладення розгляду справи від гр. ОСОБА_1 не надходило. 07 січня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_9 було повернуто поштове відправлення адресоване ОСОБА_1 . Адреса за якою ІНФОРМАЦІЯ_11 було відправлено повістку від 22 листопада 2024 року №1348795 та повідомлення про дату час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. З ст.210 КУпАП, була обрана з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, як таку що повідомив ОСОБА_1 територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних. Іншої адреси задекларованого/зареєстрованого місця проживання до моменту формування повістки від 22 листопада 2024 року №1348795 в установленому законом порядку, ОСОБА_1 не повідомляв ІНФОРМАЦІЯ_10 .

15 лютого 2025 року постанову №107/1 було направлено позивачу засобами поштового зв`язку.

З огляду на викладене, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та вважати наявним в діях останнього склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, постанову № 107/1 від 24.01.2025 не скасовувати, судових витрат з відповідача не стягувати.

Також, відповідачем надано до суду витребувані ухвалою суду від 18.04.2025 копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП, на підставі яких було винесено постанову № 107/1 від 24.01.2025.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Сторонами клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не подано.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Встановлені судом обставини та застосовані норми права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може мати вигляд індивідуального акта, яким відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України є акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Одним з таких актів може бути постанова про накладання адміністративного стягнення, оскільки зазначений акт виноситься суб`єктом владних повноважень на виконання своїх владних функцій щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності та стосується лише прав та інтересів конкретно визначеної особи, яка піддається впливу накладеного адміністративного стягнення як форми адміністративної відповідальності, а дія такого акта вичерпується його виконанням.

Судом встановлено, що 24.01.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 500 гривень.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з даним адміністративним позовом.

З огляду на викладене, між сторонами склалися правовідносини з приводу оскарження постанови суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст. 210 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період, це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абз. 13 ч.1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-XII від 06.12 1991.

Особливий період почав діяти в Україні з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/214 від 17.03.2014.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 днів, який, в подальшому, неодноразово продовжувався та продовжує діяти до цього часу.

Враховуючи те, що починаючи з 24.02.2022 та станом на день розгляду справи судом триває введений та продовжений відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні та згідно з Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX триває оголошене проведення загальної мобілізації, тому суд констатує, що спірні правовідносини відбулись під час дії особливого періоду.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до вимог статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_2 за №107/1 від 24.01.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП та накладено штраф у сумі 25 500 гривень.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 24 січня 2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_9 у строк, а саме 08 грудня 2024 року, зазначений в направленій через АТ «Укрпошта» з повідомленням про вручення повістці від 22 листопада 2024 року № 1348795 для уточнення військово-облікових даних. Своїми діями ОСОБА_1 порушив підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервісті, які затверджені Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, відповідно, 08.12.2024 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Крім того, про дату, час та місце розгляду справи, позивач повідомлявся, шляхом направлення відповідного повідомлення, яке, як вбачається з долученої відповідачем копії поштового відправлення, повернулось до ІНФОРМАЦІЯ_9 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Таким чином, ОСОБА_1 був повідомлений, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 24.01.2025 о 10.10 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, позивач із вказаною постановою не погоджується, зазначаючи, що повістку за № 1348795 від 22.11.2024, про яку йдеться у постанові, він не отримував.

Для висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови необхідно встановити: факт отримання позивачем повістки для необхідності з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; факт відповідності змісту повістки вимогам законодавства; наявність поважних причин неприбуття позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210 КУпАП, у даному випадку повинні містити достатню сукупність належних, допустимих, достовірних доказів, з яких буде вбачатися, що призовник, військовозобов`язаний або резервіст, будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або іншого визначеного законодавством органу влади, не прибув до відповідного органу влади у встановлені дату та час, яких відповідачем суду надано не було.

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022.

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

Відповідно до абзацу 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із частиною третьою статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Додатком 2 вказаного порядку визначено також Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Правила).

Відповідно до п. 1 Правил, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:

п.п. 1) перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності;

п.п. 2) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

п.п. 7) особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік;

п.п. 8) у випадку зміни персональних даних, зазначених у пунктах 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, повідомляти про такі зміни в семиденний строк через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу (для військовозобов`язаних та резервістів СБУ чи розвідувальних органів - до відповідного органу СБУ чи розвідувального органу України). Такі персональні дані можуть повідомлятися не частіше ніж один раз на сім днів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

п.п. 9) негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа;

п.п. 10) звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів;

п.п.10-1) у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану:

у разі залишення свого місця проживання стати в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти СБУ - в Центральному управлінні або регіональних органах СБУ, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідним підрозділам розвідувальних органів);

мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон;

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п.21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 р. № 560 (далі Порядок № 560), за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Згідно з п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Зі змісту наведеного положення вбачається, що у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку резервіст або військовозобов`язаний вважається належним чином оповіщеним про виклик до районного (міського) ТЦК у разі проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних або відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.

Отже, проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ТЦК під час уточнення своїх облікових даних та відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання прирівнюється законодавцем до належного повідомлення особи про виклик її до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, навіть незважаючи на те, що фактично особа може бути не ознайомлена із необхідністю явки її до територіального центру.

Як вбачається із відзиву на позовну заяву, 22.11.2024, за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, на ім`я ОСОБА_1 була сформована повістка № 1348795, про необхідність прибуття 08.12.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Відповідно до наданої копії поштового відправлення, вказану повістку направлено засобами поштового зв`язку на адресу визначену ОСОБА_1 під час уточнення військово-облікових даних, а саме: АДРЕСА_4 . Згідно з довідкою (Ф.20) про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд звертає увагу, що адреса: АДРЕСА_1 є зареєстрованим місцем проживання позивача, що підтверджується наданою ним копією паспорта громадянина України з відміткою місця проживання /а.с.8/, та не оспорюються самим позивачем.

Отже, позивач вважається таким, що належним чином був оповіщений про необхідність прибуття за викликом територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Проте позивач зазначає, що фактичною адресою його місця проживання є: АДРЕСА_3 та стверджує, що про вказану адресу його фактичного місця проживання достовірно було відомо відповідачеві, оскільки позивач, 08.12.2024 оновив та уточнив свої дані через програмне забезпечення «Резерв+» та 09.12.2024 подав заяву про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації, яку ІНФОРМАЦІЯ_5 отримав 10.12.2024.

На підтвердження цього, позивач додав копію військово-облікового документу, згенерованого у системі «Резерв+» та відповідно до якої, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 є військовозобов`язаним та взятий на облік у ІНФОРМАЦІЯ_14 (Іванків), дата уточнення даних 08.12.2024, адресою проживання зазначено: АДРЕСА_5 (не вказано).

Проте суд не бере до уваги вказані доводи позивача та вважає за необхідне зазначити, що направлення повістки відбулося за належною адресою, оскільки повістка була сформована та направлена 22.11.2024 за офіційно зареєстрованою адресою місця проживання позивача, яка міститься в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, тобто раніше, ніж позивач уточнив свої дані через програмне забезпечення «Резерв+» (08.12.2024).

За таких обставин, оповіщення позивача про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_13 , відбулося з дотримання вимог Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560. Таким чином, матеріали справи містять докази щодо належного повідомлення позивача.

Суд зазначає, що в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_13 за повісткою у встановлений строк, та вказані докази не спростовують факт порушення останнім пп. 2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджені постановою КМУ №1487 30.12.2022.

З огляду на викладене, оцінюючи усі обставини справи та письмові докази, з урахуванням їх допустимості та узгодженості і несуперечністю між собою, суд приходить до висновку, що дії відповідача стосовно спірного питання відповідають вимогам діючого законодавства, оскаржувана постанова винесена відповідно до норм чинного законодавства, підстав для її скасування немає, а отже у задоволенні адміністративного позову слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати не відшкодовуються, відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 139, 241, 242, 243, 246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 107/1 від 24 січня 2025 року відмовити.

З урахуванням положень частини четвертої статті 286 КАС України, рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.06.2025.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 ,

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_15 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_7 .

Суддя Анатолій КОРЧКОВ