Справа № 705/1584/25
Суддя: Годік Л. С.
Дата ухвалення: 2025-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №705/1584/25
2-а/705/48/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Леся Сергіївна, розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, від 17.01.2025 року серії АВ № 00004156, від 17.01.2025 серії АВ № 00004171, від 23.01.2025 серії АВ № 00004328,

В С Т А Н О В И В :

18.03.2025 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшла справа за даним адміністративним позовом. На підставу своїх вимог позивач посилається на те, що Державною службою України з безпеки на транспорті неправомірно винесено відносно нього як власника транспортних засобів наступні постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, а саме:

1) постанова від 17.01.2025 серії АВ №00004156 за ч.2 ст. 132-1 КУпАП на суму штрафу 17000 грн. Відповідно до цієї постанови на автоматичному зважувальному комплексі зафіксовано транспортний засіб МАN ТGХ 26.480 д.н.з. НОМЕР_1 з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,318% (4,055 тонн), при помилковому нормативному показнику 40 тонн. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 44,055 тонн. Проте, з урахуванням передбаченої законом вагової норми 44 тонни, відсутні жодні перевищення передбаченої законом 5-відсоткової межі, при якій передбачено застосування штрафів;

2) постанова від 17.01.2025 серії АВ №00004171 за ч.2 ст. 132-1 КУпАП на суму штрафу 8500 грн. Відповідно до цієї постанови на автоматичному зважувальному комплексі зафіксовано транспортний засіб МАN ТGХ 26.480 д.н.з. НОМЕР_1 з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,650% (2,660 тонн), при помилковому нормативному показнику 40 тонн. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 42,660 тонн. Проте з урахуванням передбаченої законом вагової норми 44 тонни, відсутні жодні перевищення передбаченої законом вагової норми;

3) постанова від 23.01.2025 серії АВ №00004328 за ч.2 ст. 132-1 КУпАП на суму штрафу 8500 грн. Відповідно до цієї постанови на автоматичному зважувальному комплексі зафіксовано транспортний засіб МАN ТGХ 26.480 д.н.з. НОМЕР_2 з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,145% (2,058 тонн), при помилковому нормативному показнику 40 тонн. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 42,058 тонн. Проте, з урахуванням передбаченої законом вагової норми 44 тонни, відсутні жодні перевищення передбаченої законом вагової норми.

Позивач вважає, що оскаржувані постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності винесені протиправно, оскільки Укртрансбезпекою умисно приховано у постановах відомості про напівпричін-контейнеровоз, а отже такі постанови не відповідають вимогам Інструкції №512; Укртрансбезпека не повідомляла МВС про будь-які невідповідності щодо типу причепу-контейнеровоза, а отже остання визнала повну відповідність з реєстраційними даними МВС щодо приналежності вказаного причепу до типу «контейнеровоз» (Розділ II позову); Укртрансбезпека умисно неправомірно застосувала вагову норму як до звичайної вантажівки - 40 тонн, а повинна була застосувати збільшену вагову норму 44 тонни як до спеціалізованого трьохвісного контейнеровозу; за умови врахування передбаченої законом вагової норми 44 тонни, по жодній із оскаржуваних постанов відсутні жодні перевищення встановленої законом 5-ти відсоткової межі, при досягненні якої передбачено застосування штрафів. А саме, фактичній вазі відповідно 44,055 тонн, 42,660 тонн, 42,058 тонн, відношення фактичної ваги до передбаченої законом вагової норми вагової норми становить 100,1%, 97,0%, 95,6%. І відповідно відсутні жодні законні підстави для накладення штрафів. (Розділ III позову); під час вагового контролю Укртрансбезпека має безперечно керуватися пунктом 22.5 ПДР, яким встановлені підвищені вагові параметри саме для автомобіля з напівпричепом контейнеровозом, а не маніпулювати правилами перевезення вантажів щодо маркування контейнера чи змінного кузова, які перевозяться на контейнеровозі (Розділ ІУ позову); контейнеровоз має конструктивні особливості, що надають йому перевагу порівняно з іншими вантажними транспортними засобами в частині тиску на дорожнє покриття, що й знайшло своє відображення у вигляді законодавчого дозволу рухатись з підвищеною межею вагових параметрів (Розділ V позову); Укртрансбезпека не має жодних повноважень на проведення будь-яких аналізів наявності маркування чи фітингів, надання оцінок щодо типу транспортного засобу, а також не має в штаті експертів товарознавців, які мають право та дозвільні документи для виконання таких експертних функцій (Розділ VI позову); сертифікованою експертною установою і заводом-виробником підтверджено приналежність даного напівпричепу у відповідній конструкції та з наявним обладнанням до типу «контейнеровоз», про що видано протокол перевірки технічного стану (Розділ VII позову); при передбаченій законом можливості проведення розгляду справи за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та при наявності ймовірних спірних моментів, Укртрансбезпека повинна була провести розгляд справи за його участі, щоб надати йому можливість на додаткові пояснення, докази тощо, однак вона обмежилася формальним виписуванням постанов, чим порушила його право на захист; а також Укртрансбезпека не застосувала передбачений пунктом 6 Інструкції №512 обов`язок уточнити у нього, як власника вантажівок, необхідні відомості щодо типу транспортного засобу, якщо мала якісь сумніви чи виявила якісь розбіжності щодо типу напівпричепа-контейнеровоза (Розділ VIII позову), що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду та просить поновити строк звернення до суду і скасувати зазначені постанови.

Суд розглядає дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У визначений судом строк та у передбаченому чинним процесуальним законодавством порядку представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті - за довіреністю Мельничук І.В., направила на адресу суду відзив на позов, у якому просила відмовити в задоволенні позову.

На обґрунтування наявних заперечень зазначила, що твердження позивача, про невідповідність фактичних зафіксованих параметрів ТЗ, які відображені в оскаржуваній постанові, та встановленого в ній правопорушення її математичним обрахункам спростовано формулою розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, яка наведена у оскаржуваних постановах. Так, відповідно, постановою серія АВ №00004156 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу. Встановлено, що: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2620 мм, 2-3: 1360 мм, 3-4: 5640 мм, 4-5: 1330 мм, 5-6: 1290 мм, навантаження на вісь 1 - 6750 кг, 2 - 6350 кг, 3 - 9100 кг, 4 - 8700 кг, 5 - 8900 кг, 6 - 9150 кг, загальна маса - 48950 кг., висота - 3.84 м.; ширина - 2.82 м.; довжина - 15.82 м. Згідно формули розрахунку встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,138% (4.055 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Постановою серія АВ N° 00004171 зафіксовано фактичні параметри транспортно засобу. Встановлено, що: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2610 мм, 2-3: 1340 мм, 3-4: 5620 мм, 4-5: 1310 мм, 5-6: 1310 мм, навантаження на вісь 1 - 6300 кг, 2 - 5750 кг, 3 - 9300 кг, 4 - 8300 кг, 5 - 9000 кг, 6 - 8750 кг, загальна маса - 47400 кг.; висота - 3.885 м.; ширина - 2.558 м.; довжина - 15.808 м. Згідно формули розрахунку встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,650% (2.66 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн. Постановою серія АВ № 00004328 зафіксовано фактичні параметри транспортно засобу. Встановлено, що: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2600 мм, 2-3: 1480 мм, 3-4: 5660 мм, 4-5: 1320 мм, 5-6: 1400 мм, навантаження на вісь 1 - 5735 кг, 2 - 5586 кг, 3 - 9522 кг, 4 - 8571 кг, 5 - 8519 кг, 6 - 8798 кг, загальна маса - 46731 кг. Згідно формули розрахунку встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,145% (2.058 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн. Таким чином, кожна оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України відповідають усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку №1174, а отже, зміст оскаржуваних постанов відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП. На спростування доводів позивача щодо використання під час перевезення контейнеровозу, у зв`язку із чим допустиме максимальне навантаження становить 44 тони, представник відповідача зазначила, що ключовою обставиною, яка підлягає доказуванню в ході розгляду справи, є доведення факту перевезення контейнеровозом саме контейнеру. Поняття «контейнер» визначено у Митному кодексі України. Пунктом 16 частини 1 статті 4 Митного кодексу України встановлено, що контейнер - транспортне обладнання (клітка, знімна цистерна або подібний засіб), що: а) являє собою повністю або частково закриту ємність, призначену для поміщення в неї вантажів; б) має постійний характер і завдяки цьому є достатньо міцним, щоб слугувати для багаторазового використання; в) спеціально сконструйоване для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження; г) сконструйоване таким чином, щоб полегшити його перевантаження, зокрема з одного виду транспорту на інший; ґ) сконструйоване таким чином, щоб його можна було легко завантажувати та розвантажувати; д) що має внутрішній об`єм не менше одного метра кубічного. Термін «контейнер» включає приладдя та обладнання, необхідні для цього типу контейнера, за умови, що вони перевозяться разом із контейнером. Знімні кузови прирівнюються до контейнерів. Наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 № 521 затверджено Порядок затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання. На кожен КТЗ або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, виробник або його уповноважений представник - резидент України видає сертифікат відповідності. Змінний кузов - це кузов, придатний для міжнародних перевезень та перевезень автомобільним, залізничним транспортом, а також змішаних перевезень. Змінний кузов класу «А» позначає всі змінні кузови які обладнані нижніми фітингами, розташованими у відповідності до специфікації визначеною для контейнерів типу 1А (40') відповідно до міжнародного стандарту ІSO 668:1995. Змінний кузов класу «С» позначає всі змінні кузови, які обладнані фітингами, розташованими у відповідності до специфікації визначеної для контейнерів типу 1С (20') відповідно до міжнародного стандарту ІSO 668:1995. Окрім того, Європейським стандартом ЕN 13044:2000 встановлено вимоги до маркування змінних кузовів з метою їх подальшої ідентифікації. Так, маркування змінних кузовів для їх ідентифікації здійснюється шляхом нанесення коду, який має містити інформацію про власника, серійний номер змінного кузову, контрольну цифру та ідентифікатор категорії обладнання. Відповідно до п.17.2-17.5 Наказу Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» передбачено, шо забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил, навісити бирку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача (п.17.5. Наказу №363). Відповідно до абзацу другого пункту 9.2 Правил № 363, про опломбування вантажу в товарно-транспортній накладній робиться відмітка із зазначенням змісту відтиску пломби. На контейнерах повинні бути нанесені такі трафарети: - код власника і номер контейнера; - код країни, код типорозміру контейнера; - маса брутто і власна маса контейнера; - табличка про допущення контейнера до експлуатації за умовами безпеки згідно з ГОСТ-25588-83; - табличка про допущення перевезення вантажів за митними печатками та пломбами згідно з ГОСТ-25588-83; - дата чергового планового ремонту. Однак, будь-яких доказів, щодо здійснення позивачем вантажного перевезення саме контейнером або змінним кузовом, ідентифікації такого контейнера чи змінним кузовом, доказів щодо придбання або використання контейнера чи змінного кузова, товарно-супровідних документів на перевезення вантажу контейнером, або сертифікатів на такий контейнер, які б могли свідчити на користь висновку про контейнерні перевезення транспортним засобом позивача, матеріали справи не містять. Просить відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог. Крім того, представником подано суду клопотання про залишення позову без розгляду в зв?язку з пропуском позивачем встановленого строку на оскарження постанов.

02.04.2025 р. від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла Відповідь на відзив в якій викладено аналогічну позицію, щодо спірних правовідносин, яка зазначена позивачем в позові та долучено рішення апеляційної інстанції щодо аналогічних правовідносин.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що головними спеціалістами відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Головня Т.С., Василенко Д.І., Шмельовим М.В. 17.01.2025 винесена постанова серії АВ № 00004156, 17.01.2025 винесена постанова серії АВ № 00004171, 23.01.2025 винесена постанова серії АВ № 00004328 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 17.01.2025 серії АВ № 00004156 вбачається, що розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створених системою за допомогою технічних засобів WIM 3.3, головний спеціаліст установив, що 16.01.2025 о 14 год. 51 хв., за адресою М-03, км 81+000, Київська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,138% (4.055 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

Тому було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 17.01.2025 серії АВ № 00004171 вбачається, що розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створених системою за допомогою технічних засобів WIM 8, WAGA-WIM35, зав. № 2, головний спеціаліст установив, що 16.01.2025 о 20 год. 32 хв., за адресою Н-31, км 122+000, Полтавська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,650% (2.66 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

Тому було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 23.01.2025 серії АВ № 00004328 вбачається, що розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створених системою за допомогою технічних засобів WIM 82, intercomp, 082***000, головний спеціаліст установив, що 21.01.2025 о 19 год. 22 хв., за адресою М-30, км 613+610, Кіровоградська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_2 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,145% (2.058 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

Тому було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн.

Оскаржувані постанови було надіслано позивачу Державною службою України з безпеки на транспорті рекомендованими повідомленнями, однак, зазначені постанови не були вручені позивачу та повернулись до відправника. Як зазначає позивач, 12.03.2025 йому в додаток «Дія» надійшло три постанови про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2025 ВП №77478583, від 12.03.2025 ВП №77478667, від 12.03.2025 ВП №77478374, які надав суду. До суду позивач звернувся 18.03.2025 р., а отже ОСОБА_1 слід поновити строк звернення до суду із позовом та визнати причини пропуску такого строку поважними.

У відповідності до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Укртрансбезпеку, шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103), Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

В силу вимог підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

З наведеного вбачається, що відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами).

У відповідності до підпункту б) пункту 22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси щодо вантажних автомобілів: двовісний автомобіль 18 тон; трьохвісний автомобіль 25 (для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 26 тон); чотирьохвісний автомобіль 32 тони; чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38 тон. Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 тон; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 тони. Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40 тон.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Наведеними правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

При цьому, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами регламентована статтю 132-1 КУпАП.

Зі змісту ч. 2 ст. 132-1 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням є перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. За вчинення такого правопорушення передбачена адміністративна відповідальність у виді накладення штрафу, зокрема, в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Процедура оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті відповідно до покладених на них повноважень матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, регламентована Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою Міністерством інфраструктури України 27.09.2021 № 512.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Інструкції уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП (далі - адміністративні правопорушення).

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - cистема), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова), що передбачено пунктом 2 Розділу ІІ Інструкції.

Згідно до п. 3 Розділу ІІ вказаної Інструкції під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

За результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки (пп. 1 п. 5 Розділу ІІ Інструкції).

Вимоги до форми постанови визначені статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Аналіз оскаржуваних постанов на відповідність вимогам до них, а також їх порівняння із затвердженою Інструкцією формою постанови, дають підстави для висновку, що постанови серії АВ № 00004156 від 17.01.2025, серії АВ № 00004171 від 17.01.2025, серії АВ № 00004328 від 23.01.2025 за формою та змістом не у повній мірі відповідають вимогам до них, оскільки під час їх винесення в постановах у графі «зафіксовано транспортний засіб» має бути серед іншого відображено марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (а у разі використання такого) повна маса транспортного засобу, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, із зазначенням номеру вісі, фактичного навантаження на вісь, сумарного фактичного навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Вимоги щодо необхідності відображення наведених відомостей у постанові кореспондують вимогам ст. 283 КУпАП в частині зазначення опису обставин, установлених під час розгляду справи.

Зі змісту постанови серії АВ № 00004156 від 17.01.2025 р. вбачається, що суть встановленого порушення полягає у допущені відповідальною особою руху транспортного засобу із перевищенням параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10.138% (4,055 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Тобто об`єктивна сторона порушення визначена у перевищенні максимальної фактичної маси транспортного засобу на 10.138% (4,055 тон), у зв`язку з чим прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Крім того, у графі «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення» зазначені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2620 мм, 2-3: 1360 мм, 3-4: 5640 мм, 4-5: 1330 мм, 5-6: 1290 мм, навантаження на вісь 1 - 6750 кг, 2 - 6350 кг, 3 - 9100 кг, 4 - 8700 кг, 5 - 8900 кг, 6 - 9150 кг, загальна маса - 48950 кг.; висота - 3.84 м.; ширина - 2.82 м.; довжина - 15.82 м.

Наведені відомості дають можливість перевірити визначений посадовою особою відповідача розмір надмірного загального навантаження (за умови дозволеної максимальної маси транспортного засобу 40 тон), що становить 4,055 тони (44,055 т - 40 т = 4,055 т), а також перевірити визначене за таких умов відсоткове співвідношення перевищення загальної маси транспортного засобу, що відповідає 10.138 % (44,055 т / 40 т х 100 % = 110.138 %).

За таких обставин суд не погоджується із твердженням представника позивача щодо наявності у оскаржуваній постанові лише маси перевищення вагової норми та її відсотку без відображення інших необхідних для проведення відповідних розрахунків відомостей, оскільки таке твердження спростовується змістом самої постанови.

У свою чергу аналізуючи пункт 22.5 Правил дорожнього руху України та зміст оскаржуваної постанови суд приходить до висновку, що під час розгляду відомостей із матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 3.3, головний спеціаліст Головня Т.С., визначила наведений транспортний засіб як трьохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом, у зв`язку із чим прийшла до висновку про дозволену максимальну масу такого транспортного засобу 40 тон.

З такими висновками посадової особи відповідача суд не погоджується, оскільки з наданих суду письмових доказів встановлено, що транспортний засіб MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_1 , являється спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . Як встановлено судом та не заперечується сторонами транспортний засіб MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_1 16.01.2025 рухався з напівпричепом. Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 вбачається, що транспортний засіб KOGEL, д.н.з. НОМЕР_5 , за своїми технічними характеристиками є спеціалізованим напівпричіпом спеціалізованим н/пр. контейнеровозом - Е, з особливими відмітками про його переобладнання у 2019 р. для перевезення контейнерів типу «1А», підставою чого є висновок ПП «ТЕХОГЛЯД-УМАНЬ».

Зі змісту постанови серії АВ № 00004171 від 17.01.2025 р. вбачається, що суть встановленого порушення полягає у допущені відповідальною особою руху транспортного засобу із перевищенням параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6.650% (2,66 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Тобто об`єктивна сторона порушення визначена у перевищенні максимальної фактичної маси транспортного засобу на 6.650% (2,66 тон), у зв`язку з чим прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Крім того, у графі «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення» зазначені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2610 мм, 2-3: 1340 мм, 3-4: 5620 мм, 4-5: 1310 мм, 5-6: 1310 мм, навантаження на вісь 1 - 6300 кг, 2 - 5750 кг, 3 - 9300 кг, 4 - 8300 кг, 5 - 9000 кг, 6 - 8750 кг, загальна маса - 47400 кг.; висота - 3.885 м.; ширина - 2.558 м.; довжина - 15.808 м. Наведені відомості дають можливість перевірити визначений посадовою особою відповідача розмір надмірного загального навантаження (за умови дозволеної максимальної маси транспортного засобу 40 тон), що становить 2,66 тон (42,660 т - 40 т = 2,66 т), а також перевірити визначене за таких умов відсоткове співвідношення перевищення загальної маси транспортного засобу, що відповідає 6.650 % (42,660 т / 40 т х 100 % = 106.650 %).

За таких обставин суд не погоджується із твердженням представника позивача щодо наявності у оскаржуваній постанові лише маси перевищення вагової норми та її відсотку без відображення інших необхідних для проведення відповідних розрахунків відомостей, оскільки таке твердження спростовується змістом самої постанови.

У свою чергу аналізуючи пункт 22.5 Правил дорожнього руху України та зміст оскаржуваної постанови суд приходить до висновку, що під час розгляду відомостей із матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 8, WAGA-WIM35, зав. № 2 , головний спеціаліст Василенко Д.І., визначила наведений транспортний засіб як трьохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом, у зв`язку із чим прийшла до висновку про дозволену максимальну масу такого транспортного засобу 40 тон.

З такими висновками посадової особи відповідача суд не погоджується, оскільки з наданих суду письмових доказів встановлено, що транспортний засіб MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_1 , являється спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . Як встановлено судом та не заперечується сторонами транспортний засіб MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_1 16.01.2025 рухався з напівпричепом. Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 вбачається, що транспортний засіб KOGEL, д.н.з. НОМЕР_5 , за своїми технічними характеристиками є спеціалізованим напівпричіпом спеціалізованим н/пр. контейнеровозом - Е, з особливими відмітками про його переобладнання у 2019 р. для перевезення контейнерів типу «1А», підставою чого є висновок ПП «ТЕХОГЛЯД-УМАНЬ».

Зі змісту постанови серії АВ № 00004328 від 23.01.2025 р. вбачається, що суть встановленого порушення полягає у допущені відповідальною особою руху транспортного засобу із перевищенням параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5.145% (2,058 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Тобто об`єктивна сторона порушення визначена у перевищенні максимальної фактичної маси транспортного засобу на 5.145% (2,058 тон), у зв`язку з чим прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Крім того, у графі «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення» зазначені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2600 мм, 2-3: 1480 мм, 3-4: 5660 мм, 4-5: 1320 мм, 5-6: 1400 мм, навантаження на вісь 1 - 5735 кг, 2 - 5586 кг, 3 - 9522 кг, 4 - 8571 кг, 5 - 8519 кг, 6 - 8798 кг, загальна маса - 46731 кг. Наведені відомості дають можливість перевірити визначений посадовою особою відповідача розмір надмірного загального навантаження (за умови дозволеної максимальної маси транспортного засобу 40 тон), що становить 2,058 тон (42057.9 т - 40 т = 2,058 т), а також перевірити визначене за таких умов відсоткове співвідношення перевищення загальної маси транспортного засобу, що відповідає 5.145 % (42057.9 т / 40 т х 100 % = 105.145 %).

За таких обставин суд не погоджується із твердженням представника позивача щодо наявності у оскаржуваній постанові лише маси перевищення вагової норми та її відсотку без відображення інших необхідних для проведення відповідних розрахунків відомостей, оскільки таке твердження спростовується змістом самої постанови.

У свою чергу аналізуючи пункт 22.5 Правил дорожнього руху України та зміст оскаржуваної постанови суд приходить до висновку, що під час розгляду відомостей із матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 82, intercomp, 082***000, головний спеціаліст Шмельов М.В., визначив наведений транспортний засіб як трьохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом, у зв`язку із чим прийшла до висновку про дозволену максимальну масу такого транспортного засобу 40 тон.

З такими висновками посадової особи відповідача суд не погоджується, оскільки з наданих суду письмових доказів встановлено, що транспортний засіб MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_2 , являється спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 . Як встановлено судом та не заперечується сторонами транспортний засіб MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_2 21.01.2025 рухався з напівпричепом. Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 вбачається, що транспортний засіб KOGEL, д.н.з. НОМЕР_8 , за своїми технічними характеристиками є спеціалізованим напівпричіпом спеціалізованим н/пр. контейнеровозом - Е, з особливими відмітками про його переобладнання у 2020 р. для перевезення контейнерів типу «1А», підставою чого є висновок ПП «ТЕХОГЛЯД-УМАНЬ».

Аналізуючи обґрунтування наданого представником відповідача відзиву суд враховує наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» (Закон № 2344-III зі змінами).

У статті 1 вказаного Закону наведені визначення основних термінів, зокрема:

- габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що включає перевірку на відповідність встановленим законодавством нормативам вагових або габаритних параметрів таких транспортних засобів, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;

- транспортний засіб спеціалізованого призначення - транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, осіб з інвалідністю, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Відповідно до статті 2 Закону № 2344-III законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Завданнями законодавства з питань перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом є:

- визначення основних правових та організаційних основ державного регулювання у сфері перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом;

- установлення вимог до перевізників, водіїв та транспортних засобів щодо забезпечення безпеки перевезень та екологічної безпеки;

- визначення системи державного контролю, прав, обов`язків та відповідальності державних органів виконавчої влади та перевізників за порушення міжнародних договорів та законодавства України.

Статтею 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначена класифікація транспортних засобів, відповідно до якої транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на:

- транспортні засоби загального призначення;

- транспортні засоби спеціалізованого призначення;

- транспортні засоби спеціального призначення.

При державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Відповідно до ч. 11 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. У разі наявності обтяжень реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів здійснюється за наявності згоди обтяжувача (обтяжувачів), справжність підпису (підписів) якого (яких) засвідчено нотаріусом.

Порядок державної реєстрації транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р., № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» (зі змінами) затверджено та уведено в дію підзаконний нормативно-правовий акт, яким встановлена єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Пунктом 3 Порядку регламентовано, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції транспортних засобів установленим вимогам правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

На власників транспортних засобів покладено обов`язок зареєструвати (перереєструвати) протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів (п. 7 Порядку).

Відповідно до п. 10 Порядку перша державна реєстрація транспортних засобів в Україні проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану певної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил та нормативів, що підтверджується сертифікатом відповідності, виданим згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, або відомостями Державного реєстру сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації, та реєстру виданих сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання, що формується за повідомленнями уповноважених органів, і сертифікатів відповідності нових транспортних засобів, виданих виробником.

На зареєстровані в уповноважених органах МВС транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію, а також номерні знаки (п. 16 Порядку).

Міністерство транспорту України на виконання пункту 3 розділу першого Програми заходів щодо забезпечення збереження вантажів, захисту їх від розкрадань і безпеки пасажирів на транспорті, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 5 січня 1995 р., № 7 наказом від 14.10.1997 за № 363 затвердило Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні.

Зі вступної частини вказаного наказу вбачається, що Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (надалі - Правила) визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників.

Відповідно до розділу 17 окремо визначені Правила перевезень вантажів у контейнерах. Серед наведених у Правилах вимог та заборон серед іншого зазначено про наявну заборону перевезення в універсальних контейнерах сипучих вантажів без тари, наявна вимога мати єдину нумерацію контейнерів, а також вимога нанесення фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, визначеного маркування із зазначенням належності такого контейнера, його дати виготовлення, проходження капітального та поточного ремонтів та ін.

Відповідно до п. 17.3. Правил спеціальні контейнери належать вантажовідправникам і вантажоодержувачам та призначаються для перевезення автомобільним транспортом певних видів вантажів, які потребують додержання особливих умов під час транспортування.

У свою чергу вказані Правила серед іншого визначають відповідальність за їх порушення. Натомість суд звертає увагу, що невідповідність способу маркування та/або способу завантаження і перевезення вантажів (зокрема щодо сипучих вантажів) на дає підстави посадовим особам органів державної влади самостійно змінювати технічні характеристики транспортного засобу шляхом зміни його вагових параметрів.

Зокрема, після реєстрації транспортного засобу та відображення у реєстраційному свідоцтві відомостей про належність такого напівпричепу до категорії спеціалізованих напівпричепів - контейнеровозів власник цього транспортного засобу має законне право розраховувати, що при визначенні його вагових параметрів уповноважені особи органів державної влади будуть враховувати положення п. 22.5 Правил дорожнього руху в частині, що стосується контейнеровозів, відповідно до яких максимально допустима фактична маса такого транспортного засобу не повинна перевищувати 44 тони. Крім того, надане розмежування максимально допустимого навантаження транспортних засобів у п. 22.5 Правил дорожнього руху не дає можливості самостійно змінювати вказаний ваговий параметр транспортного засобу в залежності від дотримання чи не дотримання перевізником Правил перевезення вантажів, виду та характеру вантажу, наявності чи відсутності необхідного маркування контейнера. Оскільки ключовим при проведенні такого визначення мають бути технічні характеристики самого транспортного засобу, визначені заводом-виробником та підтверджені посадовими особами під час його державної реєстрації. Відповідно з моменту проведення реєстрації транспортного засобу держава визнає та офіційно приймає його на облік із зазначенням у реєстраційному свідоцтві притаманних йому технічних характеристик. Самостійна зміна посадовою особою суб`єкта владних повноважень гранично допустимих вагових параметрів транспортного засобу не може відповідати принципам належного урядування та правової визначеності.

У свою чергу суд звертає увагу, що у випадку здійснення власником такого транспортного засобу його самовільного переобладнання та експлуатації без приведення реєстраційних документів на нього у відповідність із притаманними такому напівпричепу технічними характеристиками, за умови належної фіксації такого факту відповідною посадовою особою, може бути підставою для притягнення відповідальної особи до відповідальності. Натомість таке порушення не охоплюється диспозицією ст. 132-1 КУпАП.

За таких обставин суд приходить до висновку, що при встановлені технічних характеристик транспортних засобів: MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом-Е, KOGEL, д.н.з. НОМЕР_5 ; MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_2 , зі спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом-Е, KOGEL, д.н.з. НОМЕР_8 , головні спеціалісти Державної служби України з безпеки на транспорті повинні були ідентифікувати їх як трьохвісний автомобіль (тягач) із трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) та визначати можливе перевищення ним фактичної маси виходячи із максимально дозволеної для контейнеровозів у розмірі 44 тони, а не 40 тон, як було враховано ними при проведенні розрахунків.

Зазначена невідповідність вимогам підзаконного нормативно-правового акта при проведенні розрахунків на переконання суду обумовлена тим, що відповідачем у оскаржуваній постанові в порушення Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (затвердженого постановою КМУ № 1174 від 27.12.2019) не встановлено державний номерний знак напівпричепу, внаслідок чого відповідно відповідачем не були встановлені дійсні характеристики таких транспортних засобів та помилково визначена дозволена максимальна маса.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Також під час розгляду справи суд враховує, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такі висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.07.2020 (справа № 463/1352/16-а).

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням наведеного суд приходить до переконання, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП відповідачем не були встановлені достатні та необхідні відомості щодо технічних характеристик транспортного засобу, який рухався через автоматичний пункт вагового контролю, внаслідок чого була помилково визначена дозволена максимальна маса такого транспортного засобу у розмірі 40 тон, і відповідно необґрунтовано встановлено перевищення максимально дозволеної загальної маси транспортного засобу. У свою чергу за умови належної фіксації та опрацювання отриманої інформації з визначенням максимально допустимої ваги такого транспортного засобу у розмірі 44 тони при встановленій з урахуванням допустимої похибки загальної маси транспортних засобів MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом-Е, KOGEL, д.н.з. НОМЕР_5 ; MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_2 , зі спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом-Е, KOGEL, д.н.з. НОМЕР_8 , у розмірі 44,055 тон, 42,660 тон, 42,058 тон виключає наявність у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони вказаного правопорушення.

Натомість самостійна зміна посадовою особою відповідача технічних характеристик транспортного засобу є порушенням принципу належного врядування та правової визначеності. У свою чергу можливе самовільне переобладнання транспортного засобу та його подальша експлуатація може бути підставою відповідальності іншого виду за умови належної фіксації такого порушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, у зв`язку із чим позов підлягає до задоволення зі скасуванням оскаржуваних постанов та закриттям проваджень у справах про адміністративне правопорушення.

Зазначена позиція суду, щодо спірних правовідносин, узгоджується зі сталою судовою практикою, зокрема у постановах Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2024 у справі 701/1264/23, від 07.02.2024 у справі №741/198/23, від 13.02.2024 у справі №761/26823/23, від 14.02.2024 у справі №378/2/24, від 27.02.2024 у справі 741/125/22, від 15.04.2024 у справі №701/34/24; від 22.01.2025 у справі №378/681/24, від 22.01.2025 у справі №704/799/24, від 22.01.2025 у справі №741/775/24, від 28.01.2025 у справі №741/113/24, від 28.01.2025 у справі №378/961/24, від 04.02.2025 у справі №693/1142/24, від 04.02.2025 у справі №693/1640/24.

У відповідності до вимог ст. 139 КАС України судові витрати у вигляді судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. понесених позивачем стягнути на користь останнього з бюджетних асигнувань суб`єкта Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-79, 139, 241-246, 250, 255, 263, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення від 17.01.2025 серії АВ №00004156, від 17.01.2025 серії АВ №00004171, від 23.01.2025 серії АВ №00004328.

Скасувати постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, від 17.01.2025 серії АВ №00004156, від 17.01.2025 серії АВ №00004171, від 23.01.2025 серії АВ №00004328, винесені Державною службою України з безпеки на транспорті, відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 132-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 9) сплачений судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЛеся Сергіївна Годік