Справа № 620/15286/24
Суддя: Ольга ТКАЧЕНКО
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року Чернігів Справа № 620/15286/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ткаченко О.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

визнати противоправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови перевести ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ (по лінії Міністерства внутрішніх справ у розмірі 53% грошового забезпечення) на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ (по лінії Національної поліції у розмірі 62% грошового забезпечення), з урахуванням збільшення загальної вислуги на 03 роки 03 місяці 20 днів;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ (по лінії Міністерства внутрішніх справ у розмірі 53% грошового забезпечення) на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ (по лінії Національної поліції у розмірі 62% грошового забезпечення), з урахуванням збільшення загальної вислуги на 03 роки 03 місяці 20 днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у 2011 році йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 53% грошового забезпечення (вислуга років 21 рік). В подальшому з 07.11.2015 по 05.11.2018 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Чернігівській області, його вислуга в лавах національної поліції складає 03роки 03 місяці 20 днів. З урахуванням раніше обрахованої вислуги років при призначені пенсії по лінії МВС та вислуги у лавах Національної поліції загальна вислуга на дату останнього звільнення складає 24 роки 10 місяців 05 днів. Тому вважає, що розмір йог пенсії мав змінитися з 53% (за 21 рік вислуги) на 62% (за 24 роки вислуги), адже різниця у 3 повних роки утворює додаткові 9% до розміру пенсії (3% за кожен рік вислуги понад 20 років).

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Ткаченко О.Є. від 26.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що функція щодо визначення складових та розміру грошового забезпечення, розрахунку вислуги років на пенсію особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» покладено на Міністерства та відомства, де особа проходила службу. Документи для перерахунку розміру пенсії позивача за вислугу років від Головного управління Національної поліції в Чернігівській області до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не надходили. Пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років за останньою посадою, займаною перед звільненням. Оскільки календарна вислуга позивача станом на листопад 2024 року становить 18 років, що не дає право на перегляд розміру пенсії за новою посадою у зв`язку з повторним звільненням зі служби.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив таке.

ОСОБА_1 до 30.12.2010 проходив службу в ОВС та був звільнений в запас за пунктом 64 «в» Положення про проходження служби (через обмежений стан здоров`я). Станом на день звільнення вислуга років позивача в календарному обчисленні складала 15 років 04 місяці 09 днів, в пільговому - 21 рік 06 місяців 15 днів.

На підставі поданих уповноваженим органом документів позивачу у 2011 році призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 53% грошового забезпечення (21 рік вислуга років).

Дані факти встановлені рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі №620/16719/23, що набрало законної сили, а отже є преюдиційними.

14.07.2015 ОСОБА_1 прийнято на службу в органи внутрішніх справ, 06.11.2015 звільнений зі служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується послужним списком та записами в трудовій книжці НОМЕР_1 (а.с. 1922, 23).

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07.11.2015 №2 о/с відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» з 07.11.2015 призначений заступником начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (а.с. 14).

Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 02.11.2018 №307 о/с позивача з 05.11.2018 звільнено зі служби за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить 18 років 07 місяців 29 днів, для виплати надбавки за вислугу років 18 років 07 місяців 29 днів, для виплати вихідної допомоги 03 роки 03 місяці 20 днів (а.с. 15).

24.09.2024 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про переведення його з пенсії з вислугою років МВС згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України 2262-ХІІ на пенсію за вислугою років НПУ згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України 2262-ХІІ з урахуванням збільшення загальної вислуги на 03 роки 03 місяці 20 днів (а.с. 31 зворот 32).

Листом від 10.10.2024 №14446-13873/П-02/8-2500/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило, що позивач отримує пенсію з 06.11.2018 за вислугу років відповідно до «а» статті 12 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (по лінії Міністерства внутрішніх справ України). Документи для перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону №2262-ХІІ від Головного управління Національної поліції в Чернігівській області до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не надходили (а.с. 33).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначено положеннями від Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII).

Статтею 1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги, зокрема на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ Національній поліції мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно із статтею 12 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент первинного призначення позивачу пенсії) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 12 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Водночас статтею 17 Закону №2262-ХІІ передбачено, що вислуга років для призначення пенсії у разі поновлення виплати пенсії після перерви в її одержанні, яка була раніше обчислена особі, яка має право на пенсію за цим Законом, відповідно до законодавства, яке діяло на день попереднього звільнення цієї особи зі служби, перегляду не підлягає.

Спірним у даній справі є право позивача на перерахунок пенсії за вислугу років з урахуванням вислуги років після останнього звільнення.

Перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-XII.

Згідно із частинами 1, 2, 3 статті 63 Закону №2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців (частина 2 статті 51 №2262-XII).

Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що пенсіонерам, яким призначена пенсія на підставі Закону №2262-XII та які були прийняті зокрема на службу до Національної поліції, мають право на перерахунок пенсійного забезпечення з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Судом встановлено, що з 2011 року позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII у розмірі 53% грошового забезпечення (вислуга 21 рік).

Згідно зі статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України відповідно до Закону №2262-XII прийняв постанову від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб" (далі - Постанова №393).

Згідно з пунктом 1 Постанови №393 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, подання заяви про перерахунок пенсії від 24.09.2024) визначено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема: служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.

Аналіз наведених вище норм права свідчить про те, що до вислуги років позивача має бути включена додаткова вислуга років. При цьому, додаткова вислуга років позивача обчислюється відповідно до даних розрахунку уповноваженого на те органу.

З урахуванням умов обчислення вислуги років для призначення пенсії, вислуга років позивача за час проходження служби в Головному управлінні Національної поліції в Чернігівській області, у тому числі з 14.07.2015 по 06.11.2015 в УМВС України в Чернігівській області, становить загалом 03 роки 03 місяці 20 днів.

З огляду на наведене, до вислуги років позивача, що на час виходу на пенсію становила 21 рік, має бути включена додаткова вислуга років, яка становить 03 роки 03 місяці 20 днів. Таким чином, з урахуванням наведеного, загальна вислуга років позивача становить 24 повних роки.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо неврахування додаткової вислуги років позивачу за період служби в УМВС України в Чернігівській області з 14.07.2015 по 06.11.2015 та в Головному управлінні Національної поліції в Чернігівській області з 07.11.2015 по 05.11.2018.

Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону №2262 пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Враховуючи встановлені обставини, розмір пенсії позивача повинен складати 62% грошового забезпечення (50% за 20 повних років плюс 3% за кожний повний рік вислуги років понад 20 років).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Отже, перерахунок пенсії позивача має бути проведено на підставі його заяви та додаткових документів, про що зазначено у статті 63 Закону №2262, при цьому перелік додаткових документів є законодавчо встановленим.

Відповідно до частини 1 статті 51 Закону №2262 при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається із матеріалів справи, заява про перерахунок пенсії подана позивачем 24.09.2024, отже наявні правові підставі для здійснення позивачу перерахунку пенсії за вислугу у розмірі 62% грошового забезпечення з 01.10.2024.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, а також зважає на принцип ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Крім того, ухвалюючи таке рішення, суд враховує, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Також, у своєму рішенні від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

При цьому, суд вважає за необхідне, керуючись статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить.

Так, згідно із частиною першої вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

З огляду на викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача належить задовольнити шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо неврахування додаткової вислуги років ОСОБА_1 за період служби в УМВС України в Чернігівській області з 14.07.2015 по 06.11.2015 та в Головному управлінні Національної поліції в Чернігівській області з 07.11.2015 по 05.11.2018; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області врахувати додаткову вислугу років ОСОБА_1 за період служби в УМВС України в Чернігівській області з 14.07.2015 по 06.11.2015 та в Головному управлінні Національної поліції в Чернігівській області з 07.11.2015 по 05.11.2018 (03 роки 03 місяця 20 днів); зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 01.10.2024 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у розмірі 62% грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Зважаючи на викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову частково.

Згідно із частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь позивача належить стягнути сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 1000,00 грн відповідно до частини задоволених вимог.

Керуючись статтями 241246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо неврахування додаткової вислуги років ОСОБА_1 за період служби в УМВС України в Чернігівській області з 14.07.2015 по 06.11.2015 та в Головному управлінні Національної поліції в Чернігівській області з 07.11.2015 по 05.11.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області врахувати додаткову вислугу років ОСОБА_1 за період служби в УМВС України в Чернігівській області з 14.07.2015 по 06.11.2015 та в Головному управлінні Національної поліції в Чернігівській області з 07.11.2015 по 05.11.2018 (03 роки 03 місяця 20 днів).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 01.10.2024 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років у розмірі 62% грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1000 (одна тисяча) грн 00 коп. відповідно до частини задоволених вимог.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул.П`ятницька, буд. 83-а, м.Чернігів, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 14005, ).

Повний текст рішення суду складено 10 червня 2025 року.

Суддя Ольга ТКАЧЕНКО