Справа № 460/334/25
Суддя: О.О. Максимчук
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2025 рокум. Рівне№460/334/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Максимчука О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий виклад позицій учасників справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду (далі - суд) з вказаним адміністративним позовом (позовною заявою) до Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати відповідача:

- відповідно до пунктів 18, 19 Розділу II Порядку №384 винести наказ, яким оголосити вислугу років, яка дає право на встановлення надбавки позивачу за стаж служби у Службі судової охорони;

- виплачувати позивачу надбавку за стаж служби у Службі судової охорони, яка входить до щомісячних основних видів грошового забезпечення відповідно до підпункт 3 пункту 5 Розділу І Порядку №384 та додатку №5 Постанови №289 Кабінету міністрів України від 03.04.2019 з урахуванням стажу служби у Службі судової охорони 09 років 6 місяців 09 днів;

- внести зміни до графіку відпусток позивача на 2025 рік відповідно до пп.3 пункту 3 розділу Х Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони від 04.04.2019 №1052/0/15-19 (зі змінами);

- відповідно до пунктів 15, 23 розділу І Порядку №384 здійснити перерахунок грошового забезпечення позивача з застосуванням відповідного розміру надбавки за стаж служби з 01.01.2022 з урахуванням вже виплачених сум..

Позовна заява обґрунтована тим, що судовим рішенням зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони час роботи позивача в Дубровицькому районному відділі УМВС України в Рівненській області з 02.02.2010 по 06.11.2015 (5 років 9 місяців 04 дні), Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 по 12.08.2019 (3 роки 09 місяців 05 днів). Разом з тим позивач зазначає, що суб`єктом владних повноважень не здійснено подальших юридично значимих та обов`язкових дій, а саме не обчислено (неоголошено) вислугу років ОСОБА_1 , яка дає право на встановлення надбавки за стаж служби у Службі судової охорони, не надано додаткову оплачувану відпустку та не здійснено перерахунок та виплату грошового забезпечення чим порушено вимоги чинного законодавства та принцип верховенства права складовими якого є правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом та просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та у строк, встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі, подав до суду відзив, в якому заперечує щодо позовних вимог та в обґрунтування заперечень вказує, що не вбачає підстав для обчислення вислуги років за стаж служби у Службі судової охорони з урахуванням попередньої роботи у державних органах, а отже і зміни до графіку відпусток позивача з урахуванням днів додаткових оплачуваних відпусток також не можуть бути внесені, оскільки на службу позивача було прийнято 20.11.2019 і календарна вислуга в неї починається з цієї дати. З огляду на вказане відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити в задоволенні позову повністю.

2. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі.

Позовна заява подана до суду 10.01.2025 у паперовій формі безпосередньо через канцелярію суду, надійшла до суду і була зареєстрована в автоматизованій системі діловодства суду 10.01.2025.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2025 визначено суддю Максимчука О.О. головуючим суддею (суддею-доповідачем) з розгляду справи за вказаною позовною заявою.

Ухвалою від 13.01.2025 суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду і відкрив провадження в адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановив учасникам справи строки на подання заяв по суті спору.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву подав до суду 24.01.2025 відзив, у якому відповідач виклав свої заперечення проти позову.

На момент розгляду справи по суті і ухвалення судом цього рішення інші заяви, клопотання від учасників справи до суду не надійшли, а також суд не здійснював інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо).

З урахуванням вимог частини 4 статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

3. Встановлені судом обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши наявні у справі матеріали, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх позовні вимоги і заперечення, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, що враховані судом при вирішення спору по суті.

Наказом територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області (даті - ТУ ССО у Рівненській області) від 20.11.2019 №53 о/с ОСОБА_1 (позивача) призначено на посаду начальника фінансово-економічного відділу (головного бухгалтера) ТУ ССО у Рівненській області присвоєно спеціальне звання - лейтенант Служби судової охорони.

Позивач надалі проходить службу у відповідача та перебуває на грошовому забезпеченні на посаді начальника фінансово-економічного відділу (головного бухгалтера) ТУ ССО у Рівненській області відповідно до наказу від 20.11.2019 №53 о/с зі спеціальним званням - капітан Служби судової охорони.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 у справі №460/16867/23, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 20.02.2024, позов ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони час її роботи в Дубровицькому районному відділі УМВС України в Рівненській області з 02.02.2010 по 06.11.2015 (5 років 9 місяців 04 дні) та Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 по 12.08.2019 (3 роки 09 місяців 05 днів).

Наказом територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області №258 о/с від 31.05.2024 на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі №460/16867/23 та рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 у справі №460/16867/23 зараховано до стажу служби позивача у Службі судової охорони час попередньої роботи в таких державних органах: Дубровицькому районному відділі УМВС України в Рівненській області з 02.02.2010 до 06.11.2015 (5 років 9 місяців 04 дні), Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 по 12.08.2019 (3 роки 9 місяців 05 днів).

21.11.2024 позивач звернулася з рапортом до Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області, в якому просила: 1) винести наказ відповідно до пунктів 18.19 розділу ІІ Порядку №384, яким зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони 9 років 6 місяців 9 днів, час попередньої роботи в державних органах та обчислити (оголосити) вислугу років, яка дає право на встановлення надбавки за стаж служби у Службі судової охорони та надання чергової додаткової відпустки; 2) надбавку за стаж служби у Служби судової охорони, яка входить до щомісячних основних видів грошового забезпечення виплачувати відповідно до пп.3 п.5 розділу І Порядку №384 та додатку №5 Постанови №289 Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 з дати набрання законної сили рішенням суду у справі №460/16867/23 з урахуванням стажу служби у Службі судової охорони 9 років 6 місяців 9 днів відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13.09.2023; 3) відповідно до п. 15 та 23 Порядку №384 здійснити перерахунок грошового забезпечення за весь період, протягом якого позивач мала на нього право, тобто з моменту винесення Рішення ВРП від 18.11.2021 з урахуванням раніше здійснених виплат.

Листом Територіального управлінням Служби судової охорони у Рівненській області №48.05-546 від 11.12.2024 позивача повідомлено, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №460/16867/23, наказом по особовому складу від 31.05.2024 №258 о/с, рішення Рівненського окружного адміністративного суду виконано.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо необчислення вислуги років, яка дає право на встановлення надбавки за стаж служби у Службі судової охорони, ненадання додаткової відпустки та не здійснення перерахунку та виплати грошового забезпечення при розрахунку стажу наказом ТУ ССО у Рівненській області від 31.05.2024 №258 о/с, позивач звернулася до суду з цим позовом.

4. Нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та висновки суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, є Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

За приписами частини 1 статті 161 Закону №1402-VIII Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Центральний орган управління Служби судової охорони є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, самостійний баланс та рахунки в органах Державної казначейської служби України (частина 5 статті 161 Закону №1402-VIII). Територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи (частина шоста статті 161 Закону №1402-VIII).

Згідно з частиною 7 статті 161 Закону №1402-VIII фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно частини 4 статті 163 Закону №1402-VIII (у редакції Закону України від 12.07.2018 №2509-VIII, який набув чинності 05.08.2018) передбачено, що до стажу служби у Службі судової охорони зараховується стаж служби в поліції, органах внутрішніх справ, військова служба в Збройних Силах України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону.

З метою вдосконалення існуючого порядку зарахування до стажу служби у Службі судової охорони окремих періодів військової служби та служби в правоохоронних й інших державних органах, який дозволяє встановлювати співробітникам надбавки за стаж служби, а також надання їм додаткової оплачуваної відпустки, Верховною Радою України прийнято Закон України від 27.04.2021 №1417-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо врегулювання окремих питань правового статусу працівників Служби судової охорони», яким Закон №1402-VIII доповнено статтею 162-1.

Стаття 162-1 Закону №1402-VIII передбачає, що: 1) до працівників Служби судової охорони належать особи, яким присвоєно спеціальні звання співробітників Служби судової охорони, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони; 2) порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України; 3) на державних службовців Служби судової охорони поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади державних службовців Служби судової охорони відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством; 4) повноваження керівника державної служби у Службі судової охорони здійснюють Голова Служби судової охорони та керівники територіальних підрозділів Служби судової охорони; 5) трудові відносини працівників, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони, регулюються законодавством України про працю; 6) для захисту своїх прав та законних інтересів працівники Служби судової охорони можуть утворювати професійні об`єднання та професійні спілки відповідно до Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності". Професійним спілкам співробітників Служби судової охорони та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь».

Також статтю 163 Закону №1402-VIII доповнено новою частиною, відповідно до якої на співробітників Служби судової охорони поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Порядок проведення службового розслідування стосовно співробітників Служби судової охорони та утворення дисциплінарних комісій, їх повноваження встановлюються Головою Служби судової охорони. Час проходження служби у Службі судової охорони зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Статтею 164 Закону №1402-VIII установлюються спеціальні звання співробітників Служби судової охорони.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 №1052/0/15-19 «Про затвердження Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони», затверджено Положення, яким визначено порядок проходження служби громадянами України у Службі судової охорони (далі - Положення).

За приписами пункту 5 розділу І Положення (зі змінами, внесеними рішенням Вищої Ради Правосуддя від 18.11.2021 №2236/0/15-21) час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах. Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей».

Отже, пункт 5 Положення містить бланкетну норму, яка слугує підставою для звернення до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1999 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей» (далі - Постанова №393).

Пунктом «и» частини 1 статті 17 Закону №2262-ХІІ визначено, що особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з» статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Абзацом 12 пункту 1 Постанови №393 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, державну пожежну охорону, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, виконання кримінальних покарань, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.

Аналіз положень пункту «и» частини 1 статті 17 Закону №2262-XII, абзацу 12 пункту 1 Постанови №393, пункту 5 Положення дає підстави для висновку, що вказаними нормами визначено право особи, у разі її переходу на службу до Служби судової охорони, на зарахування до стажу в Службі судової охорони періоду (часу) роботи в державних органах.

За таких обставин, у контексті наведених вимог законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини суд дійшов висновку, що за особою, у разі її переходу на службу до Служби судової охорони, зберігається право на зарахування до її стажу в Службі судової охорони, період (час) роботи в державних органах, що, у свою чергу, свідчить про безпідставність твердження відповідача про те, що перелік, затверджений наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 (зі змінами), який включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони, може слугувати підставою для відмови у зарахуванні спірного стажу позивача.

Верховний Суд сформував сталу судову практику щодо вирішення питання не затвердження державним органом списку посад, які зараховуються до стажу для обчислення вислуги років (постанови від 18.11.2019 у справі №813/5876/15, від 20.09.2019 у справі №813/904/15, від 04.10.2018 у справі №819/1695/16). Зокрема, суд касаційної інстанції вказав, що Закон №2262-XII для окремих категорій осіб передбачає гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема щодо створення та затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для окремих категорій осіб як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

З наявних у справі матеріалів суд встановив, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 у справі №460/16867/23, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 20.02.2024, позов ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони час роботи в Дубровицькому районному відділі УМВС України в Рівненській області з 02.02.2010 по 06.11.2015 (5 років 9 місяців 04 дні) та Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 по 12.08.2019 (3 роки 09 місяців 05 днів).

Суд звертає увагу, що в Конституції України зазначено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України). Також, у Конституції України вказано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 у справі №460/16867/23, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2024 територіальним управлінням Служби судової охорони у Рівненській області виданий наказ №258 о/с від 31.05.2024 «По особовому складу», зараховано до стажу служби позивача у Службі судової охорони час попередньої роботи в таких державних органах: Дубровицькому районному відділі УМВС України в Рівненській області з 02.02.2010 до 06.11.2015 (5 років 9 місяців 04 дні), Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області з 07.11.2015 по 12.08.2019 (3 роки 9 місяців 05 днів).

Отже, сукупно попередній стаж робити позивача в державних органах становить 9 років 6 місяців 9 днів.

Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначено Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384 (далі - Порядок №384).

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку №384 грошове забезпечення співробітникам Служби визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання.

За правилами підпункту 3 пункту 5 розділу І Порядку №384 до щомісячних основних видів грошового забезпечення працівників Служби судової охорони, серед іншого, належить надбавка за стаж служби.

Пункти 8, 9 розділу І Порядку №384 визначають, що грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади, серед іншого, в територіальних органах Служби судової охорони. Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат.

Пунктом 17 розділу II Порядку №384 визначено, що надбавка за стаж служби співробітникам виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 5 до Постанови №289.

За приписами пункту 18 розділу II Порядку №384 обчислення вислуги років для виплати надбавки за стаж служби співробітникам проводиться підрозділами кадрового забезпечення за матеріалами особової справи співробітника та оголошується відповідним наказом Служби або територіального управління Служби в разі призначення (переміщення) на посаду та щороку станом на 1 січня.

Відповідно до пункту 19 розділу II Порядку №384 до вислуги років для виплати співробітникам надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постановою №393.

За приписами пункту 5 розділу I Положення №1052/0/15-19 час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах. Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 03.04.2019 №289 затверджено, зокрема розміри надбавки за стаж служби співробітників Служби судової охорони згідно з додатком 5.

Згідно з пунктом 15 розділу I Порядку №384 грошове забезпечення, що належить до виплати співробітнику і своєчасно не виплачене або виплачене в меншому ніж належало розмірі, виплачується за весь період, протягом якого співробітник мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

За приписами пункту 23 розділу I Порядку №384 у разі підтвердження раніше невідомих та неврахованих в особових справах співробітників періодів служби, здійснюється перерахунок їх грошового забезпечення. Виплата співробітнику грошового забезпечення у розмірах, визначених за результатами такого перерахунку, здійснюється в порядку, визначеному пунктом 15 розділу І цього Положення на підставі наказу Служби або територіального управління Служби.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовної вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача у не обчисленні (оголошенні) вислуги років, яка дає право на встановлення надбавки позивачу, відповідно до пунктів 18, 19 Розділу II Порядку №384, та зобов`язання відповідача виплачувати позивачу надбавку за стаж служби, яка входить до щомісячних основних видів грошового забезпечення відповідно до підпункту 3 пункту 5 Розділу І Порядку №384 та додатку №5 Постанови №289 Кабінету міністрів України від 03.04.2019, з урахуванням стажу попередньої роботи в державних органах 9 років 6 місяців 9 днів, зарахованого на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 у справі №460/16867/23, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2024.

Установлені судом обставини також дають підстави для висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача відповідно до пунктів 18,19 розділу II Порядку №384 винести наказ, яким оголосити обчислення вислуги років для виплати надбавки за стаж служби ОСОБА_1 у Службі судової охорони з урахуванням стажу служби у Службі судової охорони та нарахувати і виплачувати ОСОБА_1 надбавку за стаж служби у Службі судової охорони, яка входить до щомісячних основних видів грошового забезпечення відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу І, п.17 розділу II Порядку №384 та додатку №5 Постанови №289 Кабінету міністрів України від 03.04.2019 з урахуванням стажу служби у Службі судової охорони.

Разом з тим, задоволенню підлягає і похідна позовна вимога щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення із застосуванням відповідного розміру надбавки за стаж служби з 01.01.2022 з урахуванням вже виплачених сум.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача внести зміни до графіку відпусток на 2025 рік відповідно до п.п.3 п.3 розділу Х Положення №1052/0/15-19, суд виходить з наступних міркувань.

У пункті 5 розділу I Положення №1052/0/15-19 зазначено, що час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах. Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Відповідно до пункту 1 розділу X Положення №1052/0/15-19, відпустки співробітників: 1) співробітникам надаються щорічні чергові оплачувані відпустки (основна та додаткова) в порядку та тривалістю, що визначені чинним законодавством та цим Положенням; 2) співробітнику надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

За приписами підпункту 3 пункту 3 розділу X Положення №1052/0/15-19 обчислення тривалості відпусток співробітників: за кожний повний календарний рік служби після досягнення п`ятирічного стажу служби співробітнику надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача внести зміни до графіку відпусток позивача на 2025 рік відповідно до підпункту 3 пункту 3 розділу Х Положення №1052/0/15-19, оскільки стаж служби у Службі дає право на надання додаткової оплачуваної відпустки (пункт 5 розділу I Положення №1052/0/15-19).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

За приписами статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п.50 рішення від 13 січня 2011 у справі «Чуйкіна проти України» (заява №28924/04) констатував: «що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп.28- 36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

За приписами статті 19 Конституції України від органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваної бездіяльності в порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом задоволення заявлених позовних вимог повністю.

5. Розподіл судових витрат.

Приписами пункту 8 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, то ж позивач при зверненні до суду із позовною заявою судовий збір не сплачував, і крім того він не подав до суду доказів понесення ним будь-яких інших судових витрат. А тому у суду відсутні передбачені законом підстави для стягнення на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Рівненській області щодо не оголошення (не обчислення) вислуги років ОСОБА_1 , яка дає право на встановлення надбавки за стаж служби у Службі судової охорони, ненаданні додаткової оплачуваної відпустки на 2025 рік та не здійсненні перерахунку та виплати грошового забезпечення.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області винести наказ та обчислити (оголосити) вислугу років, яка дає право на встановлення надбавки ОСОБА_1 за стаж служби у Службі судової охорони, відповідно до пунктів 18, 19 Розділу II Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони № 384 з урахуванням часу попередньої роботи в державним органах 9 років 6 місяців 9 днів.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 надбавку за стаж служби у Службі судової охорони, яка входить до щомісячних основних видів грошового забезпечення відповідно до підпункту 3 пункту 5 Розділу І Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони №384 та додатку № 5 Постанови Кабінету міністрів України від 03.04.2019 №289, з урахуванням часу попередньої роботи в державним органах 9 років 6 місяців 9 днів.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області внести зміни до графіку відпусток ОСОБА_1 на 2025 рік відповідно до підпункту 3 пункту 3 розділу Х Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони від 04.04.2019 №1052/0/15-19 (зі змінами) з урахуванням часу попередньої роботи в державним органах 9 років 6 місяців 9 днів.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 із застосуванням відповідного розміру надбавки за стаж служби з 01.01.2022 з урахуванням часу попередньої роботи в державним органах 9 років 6 місяців 9 днів та з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: Територіальне управління Служби судової охорони у Рівненській області (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 10, м. Рівне, Рівненська обл., 33028; ).

Суддя Олександр МАКСИМЧУК