Справа № 160/26443/24
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2025 року м. Дніпросправа № 160/26443/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року (суддя Бондар М.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить:

визнати протиправним наказ від 04.06.2024 №271 начальника Центрально- Чечелівського об?єднаного ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про зарахування до військового резерву (на службу у військовому оперативному резерві) осіб, звільнених зі строкової військової служби та призначення до складу команди НОМЕР_1 » в частині зарахування ОСОБА_1 до оперативного резерву команди НОМЕР_1 ;

скасувати наказ від 04.06.2024 №271 начальника Центрально-Чечелівського об?єднаного ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про зарахування до військового резерву (на службу у військовому оперативному резерві) осіб, звільнених зі строкової військової служби та призначення до складу команди НОМЕР_1 » в частині зарахування ОСОБА_1 до оперативного резерву команди НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 28.05.2024 №151 солдата строкової військової служби ОСОБА_1 , стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_3 з квітня 2021, який вислужив строки військової служби, встановлені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, та звільнено з військової служби з 29.05.2024; направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з приписом командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 28.05.2024 №146 ОСОБА_1 запропоновано вибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік, строк прибуття 30.05.2024 на підставі Указу Президента України від 07.03.2024 №149/2024, наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 28.05.2024 №151. Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про взяття на військовий облік. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про зарахування до військового резерву (на службу у військовому оперативному резерві) осіб, звільнених зі строкової військової служби та призначення до складу команди НОМЕР_4 » від 04.06.2024 №271 ОСОБА_1 зараховано до оперативного резерву команди НОМЕР_4 . Позивач вважає протиправним оскаржуваний наказ та зазначає, що за приписами пункту 8 Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України від 29.10.2012 №618/2012 (далі - Положення №618/2012) початком проходження резервістом служби у військовому резерві вважається день видання наказу керівника органу військового управління, командира (начальника) військової частини (установи) (далі - командир (начальник) військової частини (установи)) про прийняття (зарахування) громадянина на службу у військовому резерві і призначення на посаду, яка комплектується резервістами. Таким чином, на переконання позивача, звільнений військовослужбовець стає резервістом лише тоді, коли виданий наказ, яким його не лише зараховано на службу у резерві, але й призначено на певну посаду. Крім того, позивач зазначає, що повноваженнями щодо зарахування в резерв військовослужбовців, які звільняються в запас, наділені лише військові частини, а не ТЦК та СП. Крім того, позивач вказує, що він не проходив перевірку рівня фізичної підготовки та професійно-психологічний відбір. Так, позивач посилається на підпункти 2, 3 пункту 4 Інструкції з організації професійно-психологічного відбору у Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 12.09.2022 №272 (далі - Інструкція №272), якою визначено, що завданнями професійно-психологічного відбору є: у районних (об`єднаних районних), міських (районних у містах, об`єднаних міських) ТЦК та СП, ТЦК та СП міст Києва та Севастополя, зокрема, вивчення, відбір кандидатів під час приписки до призовної дільниці, призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, кандидатів на військову службу за контрактом, на службу у військовому резерві; у військових частинах, зокрема, професійно-психологічний відбір серед кандидатів з числа військовослужбовців строкової військової служби для проходження військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу та відбір кандидатів на службу у військовому резерві. Всупереч вказаних норм, ІНФОРМАЦІЯ_2 не проводив та визначив професійно-психологічної придатності позивача до проходження служби у військовому резерві. Позивач зазначає, що у наказі від 28.05.2024 №151 ВЧ НОМЕР_2 , яким позивача звільнено з військової служби, не зазначено про включення його до оперативного резерву першої черги та не зазначено військову частину, в якій позивач зарахований в оперативний резерв першої черги. Позивач також звертає увагу, що його не ознайомлено з наказом від 04.06.2024 №271, яким ОСОБА_1 зараховано до оперативного резерву ВЧ НОМЕР_1 . Вважаючи оскаржуваний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов повністю. Вказує, що судом першої інстанції прийнято оскаржуване рішення без належного повного і всебічного з`ясування обставин в даній адміністративній справі, не надано належної оцінки доводам та наданих на їх підвердження доказам, якими позивач обґрунтовує позов.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 28.05.2024 №151 солдата строкової служби ОСОБА_1 , номера обслуги відділення охорони та оборони взводу охорони та оборони роти охорони та оборони, який вислужив строки військової служби, встановлені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до Указу Президента України від 07.03.2024 № 149/2024 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової військової служби», звільнено з військової служби з 29.05.2024. З 29.05.2024 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, з продовольчого забезпечення виключений з обіду 29.05.2024; направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з приписом солдату строкової військової служби ОСОБА_1 ВЧ НОМЕР_2 від 28.05.2024 №146, запропоновано ОСОБА_1 29.05.2024 вибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік. Строк вибуття: 30.05.2024.

30.05.2024 позивач звернувся з письмовою заявою до начальника до ІНФОРМАЦІЯ_2 про взяття його на військовий облік у зв`язку з звільненням зі строкової служби.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.06.2024 №271 «Про зарахування до військового оперативного (на службу у військовому оперативному резерві) осіб, звільнених зі строкової служби та призначення до складу команди НОМЕР_1 » зараховано на службу у військовому оперативному резерві осіб, звільнених зі строкової військової служби відповідно до Указу Президента України від 07.03.2024 № 149/2024 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової військової служби» та призначення до складу команди НОМЕР_1 згідно з додатком 1 (пункт 1.1. наказу); організовано направлення на медичний огляд осіб, зарахованих до військового оперативного резерву (на службу у військовому оперативному резерві Збройних Сил України), з метою визначення ступеня їх придатності до військової служби, про що зроблено відмітки в обліково-послужних картках та занесено відповідну інформацію до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (пункт 1.2. наказу).

В поіменному списку резервістів, зарахованих до військового оперативного резерву (на службу у військовому оперативному резерві Збройних Сил України) ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначених до складу команди НОМЕР_1 , який є додатком №1 до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.06.2024 №271, значиться солдат ОСОБА_1 .

Крім того, з копії журналу обліку видачі мобілізаційних розпоряджень військовозобов`язаним, звільнених зі строкової служби ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису про отримання мобілізаційного розпорядження.

Вважаючи оскаржуваний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з цією позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Згідно з частинами першою, третьої статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 3 Закону №2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 23 Закону №2232-ХІІ строки строкової військової служби в календарному обчисленні встановлюються:

для солдатів і матросів, сержантів і старшин, які проходять строкову військову службу в Збройних Силах України та інших військових формуваннях, - до 18 місяців;

для осіб, які на час призову на строкову військову службу мають ступінь вищої освіти магістра, - до 12 місяців.

Пунктом а частини 2 статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці строкової військової служби звільняються із служби у зв`язку із закінченням встановлених строків військової служби - у строки, визначені Указом Президента України.

Указом Президента України №687/2021 від 29.12.2021 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової військової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2022 році» передбачалось звільнення в запас зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, інших утворених відповідно до законів України військових формувань інших військовослужбовців строкової служби, які вислужили встановлені строки строкової військової служби у квітні червні 2022 року; у жовтні грудні 2022 року.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 5 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. У подальшому воєнний стан був неодноразово продовжений та триває на момент розгляду цієї справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно з п. 1 частиною 9 статті 23 Закону №2232-ХІІ під час дії особливого періоду для військовослужбовців, у яких закінчився строк військової служби, встановлений цією статтею, військова служба продовжується понад встановлені строки:

на період проведення мобілізації, крім випадків, визначених пунктами «б», «в», «г» частини другої, пунктами «б», «в», «г», «ґ», «д», «е» частини третьої статті 26 цього Закону;

до дня завершення виконання завдань в інтересах оборони України, безпосередньої участі у веденні воєнних (бойових) дій, у тому числі на території проведення антитерористичної операції, а також у районах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії держави, що формально чи фактично є учасником воєнних дій проти України;

на період дії воєнного стану, крім випадків, визначених пунктами «б», «в», «г» частини другої, пунктами «б», «в», «г», «ґ», «д», «е» частини третьої статті 26 цього Закону.

Законом Україну «Про внесення зміни до глави XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 23.02.2024 № 3600-ІХ Главу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» доповнено пунктом 7-1 такого змісту:

« 7-1. Установити, що під час проведення загальної мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законові України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-ІХ, та дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, військовослужбовці строкової військової служби, строк військової служби яких, встановлений частиною першою статті 23 цього Закону, закінчився під час дії воєнного стану та військову службу яких продовжено понад встановлені строки відповідно до частини дев`ятої статті 23 цього Закону, як виняток з положень частини дев`ятої статті 23 цього Закону звільняються з військової служби в запас у строки, визначені Указом Президента України. Такі особи не можуть бути призвані на військову службу під час мобілізації протягом дванадцяти місяців з дня звільнення з військової служби в запас, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу».

Указом Президента України №149/2024 від 07.03.2024 року відповідно до пункту 17 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» постановлено, що на виконання пункту 7-1 глави XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнити у квітні - травні 2024 року в запас зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, інших утворених відповідно до законів України військових формувань військовослужбовців строкової військової служби, строк військової служби яких, встановлений частиною першою статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», закінчився під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та військову службу яких продовжено понад встановлені строки відповідно до частини дев`ятої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 28.05.2024 №151 солдата строкової служби ОСОБА_1 , номера обслуги відділення охорони та оборони взводу охорони та оборони роти охорони та оборони, який вислужив строки військової служби, встановлені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до Указу Президента України від 07.03.2024 № 149/2024 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової військової служби», звільнено з військової служби з 29.05.2024. З 29.05.2024 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, з продовольчого забезпечення виключений з обіду 29.05.2024; направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.06.2024 №271 «Про зарахування до військового оперативного (на службу у військовому оперативному резерві) осіб, звільнених зі строкової служби та призначення до складу команди НОМЕР_1 » зараховано на службу у військовому оперативному резерві осіб, звільнених зі строкової військової служби відповідно до Указу Президента України від 07.03.2024 № 149/2024 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової військової служби» та призначення до складу команди НОМЕР_1 згідно з додатком 1 (пункт 1.1. наказу); організовано направлення на медичний огляд осіб, зарахованих до військового оперативного резерву (на службу у військовому оперативному резерві Збройних Сил України), з метою визначення ступеня їх придатності до військової служби, про що зроблено відмітки в обліково-послужних картках та занесено відповідну інформацію до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (пункт 1.2. наказу).

В поіменному списку резервістів, зарахованих до військового оперативного резерву (на службу у військовому оперативному резерві Збройних Сил України) ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначених до складу команди НОМЕР_1 , який є додатком №1 до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.06.2024 №271, значиться солдат ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 11 статті 26 Закону № 2232-XII особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Як убачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач 30.05.2024 звернувся з письмовою заявою до начальника до ІНФОРМАЦІЯ_2 про взяття його на військовий облік у зв`язку з звільненням зі строкової служби.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі Закону №3543-XII).

Відповідно до статті 1 цього Закону мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно з частиною 3 статті 3 Закону № 3543-XII, зміст мобілізаційної підготовки, окрім іншого, становить: підготовка та накопичення військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами воєнного часу.

Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

В частині 9 статті 1 Закону № 2232-XII, окрім іншого, визначено таке поняття: резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до частини 10 статті 2 Закону № 2232-XII, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період у визначеному цим Законом порядку для оперативного доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань призиваються громадяни України, які уклали контракти про проходження служби у військовому резерві та/або зараховані до військового оперативного резерву.

В частині 1 статті 26-2 Закону № 2232-XII визначено, що в особливий період на службу у військовому оперативному резерві в обов`язковому порядку зараховуються особи, звільнені з військової служби, які за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві.

За приписами частини першої статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Згідно частин 1-4 статті 39-1 Закону № 2232-XII для оперативного доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період Верховним Головнокомандувачем Збройних Сил України за поданням Головнокомандувача Збройних Сил України може бути прийнято рішення про призов громадян України, зарахованих до військового оперативного резерву, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Завдання, обсяги, строки та порядок проведення призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період визначаються Верховним Головнокомандувачем Збройних Сил України в рішенні про його проведення.

Призов громадян України на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період та їх оповіщення здійснюються командирами військових частин - стосовно громадян України, які проходять службу у військовому резерві за контрактом та/або зараховані під час такої служби до військового оперативного резерву, та керівниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки - стосовно громадян України, які після їх звільнення з військової служби зараховані до військового оперативного резерву.

Резервісти зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих повістках (повідомленнях).

Частиною 11 статті 39-1 Закону № 2232-XII встановлено, що порядок проведення призову громадян України на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період визначається цим Законом. Особливості призову громадян України на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період встановлює Генеральний штаб Збройних Сил України.

Згідно з пунктом 3 загальної частини Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України №618/2012 від 29.10.2012 року зі змінами (далі Положення №618/2012), громадяни проходять службу у військовому резерві в добровільному порядку, а в особливий період особи, звільнені з військової служби, які за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві, - в обов`язковому порядку.

Відповідно до пункту 120-1 Положення №618/2012 під час особливого періоду військовослужбовці, які були звільнені із строкової військової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в обов`язковому порядку зараховуються до військового оперативного резерву першої черги.

Згідно пункту 120-2 Положення №618/2012 призов резервістів, які уклали контракт або зараховані до військового оперативного резерву, на військову службу здійснюється у випадках та порядку, визначених законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В пункті 120-4 Положення №618/2012 встановлено, що під час особливого періоду особи, звільнені з військової служби, зараховуються до військового оперативного резерву наказами командирів (начальників) військових частин (установ). У наказі вказуються посада, на яку призначений резервіст, та територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, у якому він буде перебувати на військовому обліку. Зазначений наказ доводиться до резервіста під особистий підпис у день звільнення.

Дані про зарахування військовослужбовця до військового оперативного резерву заносяться до його військово-облікових документів.

Відповідно до 120Положення №618/2012 резервіст військового оперативного резерву зобов`язаний:

ознайомитися з наказом командира (начальника) військової частини (установи) про зарахування до військового оперативного резерву під особистий підпис;

прибути у п`ятиденний строк після звільнення в запас до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання для взяття на військовий облік;

під час вибуття з військової частини (установи) та під час взяття на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки уточнити порядок своїх дій на випадок призову на військову службу;

зберігати після звільнення і до кінця особливого періоду військову форму одягу, якою він був забезпечений Міністерством оборони України, та в разі призову на військову службу мати її із собою під час прибуття до військової частини (установи);

у разі зміни місця проживання, порядку оповіщення, сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання, освіти, місця роботи, посади або номера телефону повідомити про це відповідному командиру (начальнику) військової частини (установи) та керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки в семиденний строк;

з`явитися у разі оповіщення командиром (начальником) військової частини (установи) або керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки про його призов на військову службу до військової частини або на збірний пункт територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманій повістці (повідомленні).

Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154 (далі Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до пункту 7 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

В пункті 8 Положення № 154 визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, окрім іншого, є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Пункт 9 Положення № 154 визначає, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, окрім іншого:

- ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

- здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Як вже було зазначено судом, командир військової частини НОМЕР_2 наказом від 28.05.2024 року № 151 про звільнення в запас солдата строкової військової служби ОСОБА_1 не зарахував останнього до оперативного резерву першої черги військової частини, з якої його звільнили в запас та направив позивача для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.06.2024 року № 271 «Про зарахування до військового оперативного резерву (на службу у військовому оперативному резерві) осіб, звільнених зі строкової військової служби та призначення до складу команди НОМЕР_1 » за розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02.04.2024 року № М/87дск, зараховано ОСОБА_1 до оперативного резерву команди НОМЕР_1 .

Жодних доказів того, що позивач за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я не може бути зарахований до оперативного резерву, а також доказів оскарження вказаного вище наказу, матеріали справи не містять.

Таким чином, зарахування до оперативного резерву осіб звільнених з військової служби під час особливого періоду, які за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві, є обов`язком, а не правом ІНФОРМАЦІЯ_2 , дії відповідача щодо зарахування позивача до оперативного резерву команди НОМЕР_1 є правомірними і такими, що відповідають вимогам діючих нормативно-правових актів України.

З огляду на вищевикладені приписи законодавства та встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів не вбачає протиправності в діях ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зарахування до оперативного резерву осіб звільнених з військової служби під час особливого періоду позивача, а тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

З огляду на вказане доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко