Справа № 320/23516/23
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року м. Київ №320/23516/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши адміністративну справу в порядку письмового провадження за позовною заявою Державного підприємства "Інформаційне агентство "РЕ-ІНФОРМ" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Державне підприємство "Інформаційне агентство "РЕ-ІНФОРМ" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд з урахуванням уточнених позовних вимог:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у м. Києві №20 від 24 червня 2022 року;

- зобов`язати ГУ ДПС у м. Києві, з 24 червня 2022 року включити ДП «ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНТСТВО «РЕ-ІНФОРМ» () до Реєстру неприбуткових установ та організацій відповідно до Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 13.07.2016.

В обґрунтування позовних вимог вказується, що спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню, з огляду на те, що державне підприємство має всі ознаки неприбуткового підприємства, що свідчить про наявність правових підстав для внесення позивача до Реєстру неприбуткових установ та організацій. Крім того, позивач наголошує, що в статуті підприємства прямо передбачена заборона розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування ЄСВ), на що протиправно посилався відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач надав суду відзив, в якому заперечує проти задоволення позову та зазначає, що оскаржуване рішення є таким, що прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ПК України, оскільки за результатами розгляду реєстраційної заяви ДП «IA «РЕ - ІНФОРМ» за формою 1-РН від 21.06.2022 встановлено підстави для відмови у включенні до Реєстру, а саме: установчі документи не містять заборони розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування ЄСВ). У зв`язку з викладеним, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач також направив до суду відповідь на відзив, у якому навів доводи, аналогічні аргументам, викладеним у позовній заяві.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.02.2024 відкрито провадження у адміністративній справі та визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Встановивши правові позиції сторін по справі та їх обґрунтування, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані до матеріалів справи, судом встановлено наступне.

Згідно з даними наявними в інформаційних ресурсів ДПС ДП «IA «РЕ - ІНФОРМ» () до Головного управління ДПС у м. Києві подано Реєстраційну заяву платника податку за формою 1-РН від 21.06.2022 №200 про включення до Реєстру.

Однак, за результатами розгляду реєстраційної заяви платника податку за формою 1-РН від 21.06.2022 ДП «IA «РЕ - ІНФОРМ» встановлено підстави для відмови у включенні до Реєстру та у відповідності до вимог пункту 8 Порядку №440, ГУ ДПС у м. Києві було прийнято рішення від 24.06.2022 № 203 про відмову включенні ДП «ІА «РЕ - ІНФОРМ до Реєстру із зазначенням наступної підстави: «установчі документи не містять заборони розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування ЄСВ)» про що, було сформовано лист від 24.06.2022 за №38358/6/26-15-04-16-08.

23 лютого 2023 року позивачем було повторно подано реєстраційну заяву за формою 1-РН, та роз?яснювальний лист, засвідчені підписом керівника з метою внесення позивача до реєстру неприбуткових організацій.

Проте, 01 березня 2023 року позивачем було отримано лист від ГУ ДПС у м. Києві №12803/6/26-15-04-16-03 від 24 лютого 2023 року, в якому зазначено, що державні підприємства створюються для ефективного управління державним майном з ціллю отримання прибутку, та відповідно не може мати статус неприбутковості.

Не погоджуючись з правомірністю спірних висновків контролюючого органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.121 пункту 14.1 статті 14 ПК України, неприбуткові підприємства, установи та організації - це неприбуткові підприємства, установи та організації, які не є платниками податку на прибуток підприємств відповідно до пункту 133.4 статті 133 ПК України.

Підпунктом 133.4.1 п.133.4 ст.133 ПК України встановлено, що неприбутковим підприємством, установою та організацією є підприємство, установа та організація (далі - неприбуткова організація), що одночасно відповідає таким вимогам:

- утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації;

- установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб. Для цілей цього абзацу не вважається розподілом отриманих доходів (прибутків) фінансування видатків, визначених підпунктом 133.4.2 цього пункту;

- установчі документи якої (або установчі документи організації вищого рівня, на підставі яких діє неприбуткова організація відповідно до закону) передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду, іншим юридичним особам, що здійснюють недержавне пенсійне забезпечення відповідно до закону (для недержавних пенсійних фондів), або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення). Положення цього абзацу не поширюється на об`єднання та асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, та житлово-будівельні кооперативи;

- внесена контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

В той же час, згідно положень пп.133.4.2 п.133.4 ст.133 ПК України, доходи (прибутки) неприбуткової організації використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами.

Згідно з пп.133.4.6 п.133.4 ст.133 ПК України, до неприбуткових організацій, що відповідають вимогам цього пункту і не є платниками податку, зокрема, можуть бути віднесені інші юридичні особи, діяльність яких відповідає вимогам пункту 133.4.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 року №440 затверджений Порядок ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру (далі - Порядок №440).

Відповідно до п.4 Порядку №440, присвоєння неприбутковій організації ознаки неприбутковості здійснює контролюючий орган за основним місцем обліку неприбуткової організації (далі - контролюючий орган).

Згідно з пп.41.1.1 п.41.1 ст.41 ПК України, контролюючими органами є: податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Пунктом 6 Порядку №440 визначено, що для включення до Реєстру неприбуткова організація повинна подати до контролюючого органу реєстраційну заяву за формою 1-РН згідно з додатком 1 і засвідчені підписом керівника або представника такої організації та скріплені печаткою (за наявності) копії установчих документів неприбуткової організації (крім тих, що оприлюднені на порталі електронних сервісів відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон), а житлово-будівельні кооперативи також засвідчені підписом керівника або представника такого кооперативу та скріплені печаткою (за наявності) копії документів, що підтверджують дату прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та факт спорудження або придбання такого будинку житлово-будівельним (житловим) кооперативом. Неприбуткові організації, що діють на підставі установчих документів організації вищого рівня, відповідно до закону подають разом із реєстраційною заявою за формою 1-РН згідно з додатком 1 засвідчену підписом керівника або представника такої організації та скріплену печаткою (за наявності) копію документа, який підтверджує включення до організації вищого рівня та надає право діяти на підставі установчих документів такої організації вищого рівня.

Контролюючий орган може проводити перевірку відомостей, що містяться в поданих документах, щодо відповідності вимогам, встановленим Податковим кодексом України та законодавством, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації.

Згідно з п.7 Порядку №440, контролюючий орган здійснює включення неприбуткової організації до Реєстру за умови відповідності такої організації вимогам, визначеним підпунктом 133.4.1 пункту 133.4 статті 133 Кодексу.

У пункті 8 Порядку №440 закріплено, що за результатами розгляду реєстраційної заяви та документів, що додаються до неї, протягом 14 календарних днів з дня їх отримання контролюючим органом приймається рішення про: включення, повторне включення, відмову у включенні (повторному включенні) неприбуткової організації до Реєстру; виключення неприбуткової організації з Реєстру; зміну ознаки неприбутковості.

Контролюючий орган відмовляє неприбутковій організації у включенні до Реєстру в разі: подання неприбутковою організацією неповного пакета документів, визначених пунктом 6 цього Порядку; невідповідності неприбуткової організації вимогам, встановленим пунктом 133.4 статті 133 Кодексу.

У разі відсутності підстав для відмови у включенні (повторному включенні) до Реєстру, присвоєнні (зміні) ознаки неприбутковості контролюючий орган зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня отримання контролюючим органом реєстраційної заяви та документів, що додаються до неї, або з дня отримання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, внести до Реєстру відповідний запис про включення (повторне включення) такої неприбуткової організації до Реєстру, присвоєння (зміну) ознаки неприбутковості.

У разі наявності підстав для відмови у включенні (повторному включенні) до Реєстру, присвоєнні (зміні) ознаки неприбутковості або для виключення неприбуткової організації з Реєстру контролюючим органом готується відповідне рішення за формою згідно з додатком 2 у двох примірниках, один з яких вручається такій організації у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу, а другий залишається в контролюючому органі.

Наведеними нормами визначено підстави та порядок включення контролюючим органом підприємства, установи чи організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Матеріалами справи підтверджується, що підставою для прийняття спірного рішення про відмову у включенні позивача до Реєстру неприбуткових установ та організацій вказано те, що, як стверджує відповідач, установчі документи не містять заборони розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування ЄСВ). Тобто, на думку відповідача, позивачем не дотримано вимоги підпункту 133.4.5 пункту 133.4 статті 133 ПК України в частині здійснення діяльності, що не відповідає сутності некомерційної діяльності неприбуткових установ.

Разом з тим, відповідачем не обґрунтовано правомірність прийнятого рішення саме з тієї підстави, яка зазначена у ньому, з огляду на наступне.

Згідно із підпунктом 133.4.5 пункту 133.4 статті 133 ПК України порядок ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру встановлює Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пп.133.4.6 п.133.4 ст.133 ПК України, до неприбуткових організацій, що відповідають вимогам цього пункту і не є платниками податку, зокрема можуть бути віднесені: бюджетні установи; громадські об`єднання, політичні партії, творчі спілки, релігійні організації, благодійні організації, пенсійні фонди; спілки, асоціації та інші об`єднання юридичних осіб; житлово-будівельні кооперативи (з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому відповідно до закону здійснено прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку і такий житловий будинок споруджувався або придбавався житлово-будівельним (житловим) кооперативом), дачні (дачно-будівельні), садівничі та гаражні (гаражно-будівельні) кооперативи (товариства); об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, асоціації власників жилих будинків; професійні спілки, їх об`єднання та організації профспілок, а також організації роботодавців та їх об`єднання; сільськогосподарські обслуговуючі кооперативи, кооперативні об`єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів; інші юридичні особи, діяльність яких відповідає вимогам цього пункту.

Буквальне ж тлумачення цього підпункту свідчить про те, що цей перелік організацій та установ не є вичерпним, на що вказує прислівник «зокрема», який уживається для підкреслення, виділення чого-небудь з-поміж однотипного, вказує на можливі варіанти, а не виключні.

З огляду на зазначене, суд зазначає, що Податковий кодекс України не містить застережень щодо організаційно-правової форми та видів діяльності, які може здійснювати неприбуткова організація як критерій отримання статусу неприбутковості, а тому позивач у організаційно-правовій формі "державне підприємство", при дотриманні вимог щодо змісту установчих документів, має право на отримання відповідного податкового статусу.

При цьому, суд також зазначає, що частина 1 ст. 62 Господарського кодексу (далі ГК України) визначає підприємство як самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Підприємства можуть створюватись як для здійснення підприємництва, так і для некомерційної господарської діяльності (ч.2 ст.62 ГК України).

Відповідно до ст.73 ГК України, державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління. Державні унітарні підприємства діють як державні комерційні підприємства або казенні підприємства. Майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання чи оперативного управління. Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління.

Підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту (ч. 3 ст. 62 ГК України), тобто установчими документами визначаються основи правового статусу підприємства.

Відмовляючи у реєстрації ДП «ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНТСТВО «РЕ-ІНФОРМ» як неприбуткового підприємства, відповідач посилався на положення підпункту 133.4.5 пункту 133.4 статті 133 ПК України.

Разом з тим, відповідачем не обгрунтовані вказані доводи, не зазначено на підставі аналізу та дослідження яких документів контролюючий орган дійшов таких висновків.

Водночас, суд зазначає, що підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту (частина третя статті 62 ГК України), тобто установчими документами визначаються основи правового статусу підприємства.

Згідно із затвердженим у встановленому законом порядку Статутом, ДП «ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНТСТВО «РЕ-ІНФОРМ» є унітарним підприємством, що засноване на державній власності, та належить до сфери управління Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (далі - Уповноважений орган управління) (пункт 1.1 Статуту).

Державне підприємство «ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНТСТВО «РЕ-ІНФОРМ» є некомерційним підприємством, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, здійснює некомерційну господарську діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку. Відповідно до чинного законодавства України підприємство є неприбутковою організацією з моменту включення його до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Доходи Підприємства використовуються виключно на фінансування видатків, пов?язаних з його утриманням, реалізацією мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених Статутом.

Позивач є юридичною особою публічного права. Підприємство набуває прав та обов`язків юридичної особи з дати внесення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (пункт 3.1 розділу 3 Статуту).

Відповідно до п. 4.1 розділу 4 Статуту позивача майно Підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві оперативного управління.

Досліджений судом зміст положень Статуту підприємства вказує на необґрунтованість висновків відповідача про належність ДП «ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНТСТВО «РЕ-ІНФОРМ» до державних комерційних підприємств, оскільки ознаки таких підприємств визначені у статті 74 ГУ України, однією з яких є закріплення за підприємством майна на праві господарського відання, поряд з тим майно позивача закріплене за ним на праві оперативного управління.

Відповідно до частини першої статті 137 ГК України, правом оперативного управління у цьому Кодексі визнається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Суд зауважує, що згідно з підпунктом 133.4.4 статті 133 ПК України, встановлення контролюючим органом відповідно до норм цього Кодексу факту використання неприбутковою організацією доходів (прибутків) для цілей інших, ніж передбачені підпунктом 133.4.2 цього пункту, є підставою для виключення такої організації з Реєстру неприбуткових установ та організацій і нарахування податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, штрафних санкцій і пені відповідно до норм цього Кодексу. Податкові зобов`язання, штрафні санкції і пеня нараховуються, починаючи з першого числа місяця, в якому вчинено таке порушення.

Отже, використання неприбутковою організацією доходів (прибутків) для інших цілей, ніж передбачені пп.133.4.2 ст.133 ПК України відповідно до вимог пп.133.4.4 ст.133 ПК України є підставою для виключення такої організації з Реєстру неприбуткових установ та організацій і нарахування податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, штрафних санкцій і пені відповідно до норм цього Кодексу.

Аналізуючи приведені правові норми, можна дійти висновку, що ПК України, зокрема підпункт 133.4.2 пункту 133.4 статті 133 не містить заборону саме державним підприємствам отримати ознаку неприбутковості.

Статутом підприємства підтверджується, що отримані доходи не можуть бути розподілені серед засновників (учасників, членів), працівників, членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб (пункт 10.3 розділ 10 Статуту).

Таким чином, зміст Статуту ДП «ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНТСТВО «РЕ-ІНФОРМ», вказує на те, що підприємство відповідає ознакам неприбуткової організації.

Дослідивши обставини справи та проаналізувавши наведене правове регулювання спірних правовідносин, суд приходить до переконання про помилковість висновку відповідача про невідповідність позивача критеріям визначення неприбуткових підприємств, встановленим абзацами першим, другим підпункту 133.4.1 пункту 133.4 статті 133 ПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд вказує, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів наявності правових підстав для відмови позивачу у включенні його до Реєстру неприбуткових установ та організацій, діяв не у спосіб, визначений чинним законодавством, а відтак, такі дії податкового органу вчинені всупереч норм законодавства, що регулює дані правовідносини.

За визначенням частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми, у розумінні частини першої статті 76 КАС України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом частини другої вищезазначеної правової норми процесуального закону, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Разом з тим частина перша статті 77 КАС України покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 2 684,00 грн, що документально підтверджується платіжним документом від 23.03.2023.

Суд зазначає, що на час вирішення справи, позивачем не заявлено до стягнення понесені витрати на професійну правничу допомогу, не надано до суду відповідних доказів, у зв`язку з чим, вирішенню судом такі витрати за ст. 134 та ст. 139 КАС України, під час винесення рішення у даній справі, не підлягають.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду у сумі 2 684,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.

Керуючись статтями 2, 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головне управління ДПС у м. Києві №20 від 24 червня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві з 24 червня 2022 року включити ДП «ІНФОРМАЦІЙНЕ АГЕНТСТВО «РЕ-ІНФОРМ» () до Реєстру неприбуткових установ та організацій відповідно до Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 № 440.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь Державного підприємства "Інформаційне агентство "РЕ-ІНФОРМ" (03168, м. Київ, Чоколівський бульвар, 13, ) понесені судові витрати у сумі 2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.