Справа № 400/3271/25
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 р. № 400/3271/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
доВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
провизнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просить суд:

- визнати протиправним рішення ВЧ НОМЕР_1 від 28.08.2024 про відмову у звільненні солдата ОСОБА_1 з військової служби за мобілізацією за сімейними обставинами: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за бабусею із числа осіб з інвалідністю ІІ групи;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення солдата ОСОБА_1 з військової служби за мобілізацією за сімейними обставинами: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за бабою із числа осіб з інвалідністю ІІ групи на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач дійшов неправомірного висновку щодо відсутності у позивача правових підстав для його звільнення з військової служби через відсутність у рапорті на звільнення документа, що підтверджує потребу постійного догляду за бабусею позивача та відсутність підтвердження наявності або відсутності інших родичів І або ІІ ступеня споріднення особи. Таким чином, відповідачем порушено право позивача на звільнення з військової служби за мобілізацією.

Ухвалою від 08.04.2025 суд відкрив провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Враховуючи воєнний стан та ведення бойових дій на території Миколаївської області, з метою безпеки учасників судового процесу, суд не призначав судового засідання, та розглянув справу без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

Заперечень від учасників провадження щодо розгляду справи в порядку письмового провадження до суду не надходило.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, проти задоволення позову заперечує повністю. Заперечення відповідача обґрунтовані тим, що відповідно до абз. 14, п. 3, ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану на таких підставах: необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько- консультативної комісії закладу охорони здоров`я. На підтвердження необхідності у постійному догляді ОСОБА_2 позивач надає до суду Висновок ЛКК №479 від 07.11.2024 виданий КНП Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2». Відповідно до вказаного висновку ОСОБА_2 «за станом здоров`я: потребує постійного стороннього огляду», що не є тотожнім постійному догляду. Крім того, надані позивачем документи жодним чином не підтверджують відсутність у ОСОБА_2 членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення.

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Старший солдат ОСОБА_1 (далі - позивач) проходить службу за призовом під час мобілізації у ВЧ НОМЕР_1 .

Позивач звернувся до відповідача з рапортом від 20.02.2025 про звільнення його з військової служби за мобілізацією за сімейними обставинами: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за бабусею із числа осіб з інвалідністю ІІ групи.

До комплекту документів, поданих з рапортом, позивачем зокрема, були долучені копії довідки до акта огляду медико-соціальної експертною комісією (далі МСЕК) 12ААГ №519346 від 24.06.2024, висновок ЛКК № 475 від 08.11.2024 та висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_3 , висновок ЛКК № 479 від 07.11.2024.

27.02.2025 командиром військової частини НОМЕР_1 був розглянутий рапорт позивача та надано роз`яснення щодо недостатності підстав для звільнення з військової служби позивача, а саме в рапорті відсутній документ, підтверджуючий потребу постійного догляду. Також зазначено, що підтвердженням наявності або відсутності інших родичів І або ІІ ступеня споріднення є витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 (далі - Положення) військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Згідно з п. 233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Відповідно до п. 4 Розділу ІІІ Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 № 531 якщо для прийняття рішення по суті рапорту недостатньо наданих військовослужбовцем інформації або документів, безпосередній або прямий командир (начальник) військовослужбовця, уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, може не погодити рапорт, зазначивши вичерпний перелік підстав та документів (копій документів), які необхідно додати до рапорту для вирішення його по суті.

Відповідно до положень абз. 14 п. 3) ч. 12 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу: «військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах:

під час дії воєнного стану:

- необхідність здійснювати постійний догляд за членом сім`ї другого ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Як встановлено судом, висновок ЛКК № 479 від 07.11.2024, наданий позивачем, містить висновок про потребу постійного стороннього огляду ОСОБА_2 (бабусі позивача), а не постійний догляд.

Позивач не долучив документ із висновком, який містив би термін «постійний догляд».

Поняття «сторонній огляд» не є тотожним поняттю «постійний догляд», адже перше вказує на те, ким надається огляд, а друге - коли надається такий догляд. При цьому, «постійний догляд» - це безперервний догляд, який надається особі, що не здатна до самообслуговування, догляд, який надається без будь-якого часового обмеження - постійно.

Крім того, умовами для звільнення на підставі абз. 14 п. 3) ч. 12 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу є, зокрема відсутність інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

Позивачем долучено до рапорту висновок ЛКК № 475 від 08.11.2024, у якому зазначено, що ОСОБА_3 (донька ОСОБА_2 ) за станом здоров`я потребує постійного стороннього огляду, а не постійний догляд.

Отже, доказів того, що у ОСОБА_2 (бабусі позивача) відсутні інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення або інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії позивачем не надано.

Таким чином, відповідач діяв у межах своїх повноважень, відмовивши у задоволенні рапорту позивача на звільнення на заявлених ним підставах.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

З огляду на те, що позивачу відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 10.06.2025.

Суддя Н.О. Бульба