Справа № 240/4757/25
Суддя: Леміщак Дмитро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про витребування доказів та зупинення провадження у справі

10 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/4757/25

категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Леміщака Д.М., розглядаючи у письмовому провадженні питання про зупинення провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 31.03.2023 № 86-РС в частині зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 з 31.03.2023 солдата, призваного по мобілізації, ОСОБА_1 , навідника взводу охорони роти охорони бригадної артилерійської групи, як такий, що суперечить чинному законодавству;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (код НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 31.03.2023 по 13.06.2024, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 25.05.2022 був призваний до Збройних Сил України за мобілізацією та зарахований до військової частини НОМЕР_2 02.11.2022 як навідник. 01.02.2023 він отримав травму (закриту черепно-мозкову травму, акубаротравму) під час бойових дій у районі м. Кремінна, Луганської області. 04.02.2023 лікар-терапевт призначив йому 5-денне звільнення від служби, але стаціонарного лікування він не проходив і продовжив службу. 21.03.2023 його направили на ВЛК, де 29.03.2023 виявили цукровий діабет ІІ типу та рекомендували стаціонарне обстеження. З 31.03.2023 по 14.04.2023 ОСОБА_1 перебував на обстеженні у медичних закладах, загалом 15 днів. 31.03.2023 наказом № 90 його зарахували у розпорядження командира через нібито тривале лікування, що, на думку позивача, було незаконним, оскільки тривалого лікування не було. Позивач стверджує, що не отримував належне грошове забезпечення за період з 31.03.2023 по 13.06.2024, а наказ про зарахування у розпорядження був необґрунтованим.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву, поданому до суду 07.04.2025, військова частина НОМЕР_2 зазначила, що 01.02.2023 позивач отримав травму, що підтверджується довідкою від 22.04.2023 № 1593, а 04.02.2023 йому було рекомендовано 5-денне звільнення від служби. З 31.03.2023 по 14.04.2023 він перебував на стаціонарному лікуванні, після чого 17.04.2023 повернувся до частини. У березні 2023 підрозділ, де служив позивач, було розформовано, що стало додатковою підставою для зарахування його у розпорядження 31.03.2023 наказом № 86-РС. Відповідач стверджує, що виплата грошового забезпечення здійснювалась відповідно до законодавства, а саме в розмірі окладу за вислугу та звання після 14.05.2023, оскільки позивач перебував у розпорядженні понад два місяці. Наказ № 90 від 31.03.2023, який встановлював грошове забезпечення, є чинним і не оскаржується. Відповідач вважає, що діяв у межах повноважень, а вимоги позивача про перерахунок грошового забезпечення є необґрунтованими.

Відповідно до частин 1, 3 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 3 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частини 1 та 2 статті 78 КАС України ).

Згідно з частинами 3, 6 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до вимог статті 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Суд звертає увагу, що жодною зі сторін не надано оскарженого наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 31.03.2023 № 86-РС.

Крім того, відповідач зазначає, що у березні 2023 бригадну артилерійську групу, в якій проходив службу ОСОБА_1 , було розформовано відповідно до наказу Командування десантно-штурмових військ, однак будь-якого підтвердження цього факту не надає.

Суд вважає, що для повного та об`єктивного вирішення справи необхідно витребувати у військової частини НОМЕР_2 належним чином засвідчену копію наказу Командування десантно-штурмових військ, яким розформовано бригадну артилерійську групу, в якій проходив службу ОСОБА_1 .

Приписами частин 7 та 8 статті 80 КАС України, встановлено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Пунктом 1 статті 6 ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція) закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Станом на день постановлення цієї ухвали питання про розгляд справи по суті не може бути вирішено з огляду на відсутність необхідних для цього документів.

З огляду на викладене протягом визначеного статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України строку суд не має можливості розглянути наявний спір через можливе, при вирішенні спору, порушення принципів змагальності сторін, офіційного з`ясування всіх обставин у справі та рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Згідно з пунктом 26 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень ухвалення рішення в розумні строки відповідно до статті 6 Конвенції також можна вважати важливим елементом його якості. Проте можливе виникнення суперечностей між швидкістю проведення процесу та іншими чинниками, пов`язаними з якістю, такими як право на справедливий розгляд справи, яке також гарантується статтею 6 Конвенції. Оскільки важливо забезпечувати соціальну гармонію та юридичну визначеність, то попри очевидну необхідність враховувати часовий елемент слід також зважати й на інші чинники. Консультативна рада європейських суддів уважає за доречне згадати свій Висновок № 6 (2004), у якому підкреслюється, що якість правосуддя не можна ототожнювати з простою продуктивністю. Якісний підхід повинен також брати до уваги здатність судової системи відповідати вимогам, які до неї висуваються, з урахуванням загальних цілей системи, серед яких швидкість процесу є лише одним з елементів.

Беручи до уваги викладене, суд уважає за необхідне продовжити строк розгляду справи, так як більший термін вирішення спору у даному випадку буде розумний і збільшення часу розгляду справи дасть можливість всебічно повно та об`єктивно розглянути всі обставини справи та призведе до справедливого вирішення наявного між сторонами спору із дотриманням принципів адміністративного судочинства, зокрема, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом та змагальності сторін, а також офіційного з`ясування всіх обставин у справі.

На момент постановлення цієї ухвали на території України указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який продовжено до цього часу.

З огляду на викладене суд уважає, що виконання цієї ухвали може бути ускладнено у зв`язку з проведенням на території України військових дій, а тому потребуватиме додаткового часу, який визначити заздалегідь не уявляється за можливе.

Відповідно до положень пункту 6 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі направлення судового доручення щодо збирання доказів.

Отже, відсутня норма, яка б урегульовувала порядок дій суду у випадку необхідності надання учасникам справи часу для виконання вимоги суду про надання витребуваних документів.

Проте відповідно до положень частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З огляду на викладене суд приходить до висновку про необхідність застосувати аналогію закону та зупинити провадження у справі на підставі пункту 6 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 236, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Витребувати у військової частини НОМЕР_2 належним чином засвідчені копії:

- наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 31.03.2023 № 86-РС та всіх документів, що стали підставою для його прийняття (в частині, що стосується позивача);

- наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким розформовано бригадну артилерійську групу, в якій проходив службу ОСОБА_1 .

Військовій частині НОМЕР_2 витребувані документи протягом п`яти днів з дня отримання ухвали направити на адресу суду або повідомити суд про причини неможливості подання витребовуваних матеріалів.

Попередити військову частину НОМЕР_2 що невиконання ухвали суду про витребування доказів може мати наслідком застосування заходів встановлених статтями 77, 80 Кодексу адміністративного судочинства України або заходів процесуального примусу, передбачених статтями 145, 149 Кодексу адміністративного судочинства України.

Продовжити строк розгляду справи на більш тривалий розумний строк.

Зупинити провадження у справі до дати отримання судом витребуваних доказів.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дати її постановлення.

Суддя Д.М. Леміщак