Справа № 200/7508/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року справа №200/7508/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024 року у справі № 200/7508/24 (головуючий І інстанції Голуб В.А.) за позовом Мастюгіна Євгенія Дмитровича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Мастюгін Євгеній Дмитрович в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просив: визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, оформлене листом від 14.10.2024 № 28137-26479/З-02/8-0500/24 про відмову у проведенні перерахунку пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії з дня її призначення, а саме, з 04.07.2024, шляхом зарахування до страхового стажу періоду роботи з 29.08.1996 по 31.12.1998 та зарахуванням до страхового стажу додатково по одному року за кожний повний рік у періоди з 01.09.1991 по 28.06.1996, з 29.08.1996 по 31.12.1999 та з 01.01.2011 по 30.08.2011, враховуючи вже зараховані періоди стажу в кратності.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024 року у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про заміну відповідача - відмовлено.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024 року позов задоволено частково: визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, оформлене листом від 14.10.2024 № 28137-26479/З-02/8-0500/24, про відмову у проведенні перерахунку пенсії позивачу; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії позивачу з дня її призначення, а саме, з 04.07.2024, шляхом зарахування до страхового та пільгового стажів періоду роботи з 29.08.1996 по 31.12.1998, до пільгового стажу періоду з 01.01.1999 по 31.12.1999 та зарахуванням до страхового стажу додатково по одному року за кожний повний рік у періоди з 29.08.1996 по 31.12.1999, враховуючи вже зараховані періоди стажу в кратності; в решті заявлених вимог - відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення, прийняти нову про відмову в задоволені позову

Апелянт зазначив, що він не є належним відповідачем у справі, належним, на його думку, є ГУПФУ у Вінницькій області, яким розглянуто заяву позивача від 09.07.2024 року про перерахунок пенсії та прийнято рішення про призначення та перерахунок пенсії. Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не здійснювало розгляд вказаної заяви, не приймало жодного рішення щодо позивача.

Листом від 14.10.2024 № 28137-26479/З-02/8-0500/24 ГУПФУ в Донецькій області лише надало відповідь на звернення в порядку Закону України «Про звернення громадян». Відповідь на звернення не може бути визнано неправомірним, в зв`язку з тим, що це не є нормативно-правовим актом чи індивідуальним актом/рішенням органу влади.

Період роботи позивача з 29.08.1996 по 31.12.1998 не зараховано до страхового та пільгового стажу, оскільки відсутня трудова книжка, а довідки №630 від 12.05.2023 не підтверджено первинними документами. З огляду на вищевикладене, апелянт вважає, що приймаючи рішення про незарахування періодів роботи та навчання Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області та спеціаліст Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області діяли на підставі та в межах своїх повноважень, у спосіб, що передбачений приписами чинного законодавства.

Також, суд втрутився в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримуєте пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В період з 1991 року по 1996 року позивач навчався в Приазовському державному технічному університеті, про що свідчить копія диплому серії НОМЕР_1 від 05.07.1996.

Відповідно до довідок № 630 та № 631 від 12 травня 2023 року у період з 29 серпня 1996 року по 20 вересня 1998 року та з 21 вересня 1998 року по 15 січня 2003 року позивач працював на посадах, що визначені Списком № 1.

Згідно з листом відповідача від 14.10.2024 № 28137-26479/З-02/8-0500/24 встановлено, що 02.10.2024 позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії та його заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Також, повідомлено, що після розгляду документів, які були надані позивачем до заяви від 09.07.2024 на перерахунок пенсії (допризначення), встановлено, що згідно з наданим дипломом НОМЕР_1 від 28.06.1996 ОСОБА_1 навчався з 01.09.1991 по 28.06.1996 в Приазовському державному технічному університеті. Даний період врахований до страхового стажу. Зарахування періоду навчання в інститутах до пільгового стажу чинним законодавством не передбачено.

Крім того, період роботи з 29.08.1996 по 31.12.1999 на підприємстві «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» не зараховано до страхового стажу та пільгового стажу, а період роботи з 01.01.2011 по 31.08.2011 на даному підприємстві до пільгового стажу, через відсутність актів перевірок правильності виданих довідок.

З розрахунку стажу позивача вбачається, що період навчання з 01.09.1991 по 28.06.1996 зарахований позивачу до страхового стажу. Періоди роботи з 01.01.1999 по 31.12.1999, з 01.01.2011 по 31.03.2022 та з 01.06.2022 по 30.06.2022 зараховано до страхового стажу. В свою чергу, періоди з 01.01.2000 по 31.12.2003 та з 01.01.2004 по 31.12.2010 зараховано до пільгового стажу за Списком № 1. Періоди роботи позивача зараховано без урахування кратності.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд враховує наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону від 09.07.2003 № 1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-VI) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За ст. 24 Закону № 1058-IV за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

З розрахунку стажу позивача вбачається, що позивач має пільговий стаж з 01.01.2000 по 31.12.2010, тобто 11 років, в свою чергу, позивачу додатково нараховано 11 років стажу, як то і визначено приписами чинного законодавства.

Щодо періодів роботи з 29.08.1996 по 31.12.1999, суд враховує наступне.

Відповідно до довідок № 630 та № 631 від 12 травня 2023 року у період з 29 серпня 1996 року по 20 вересня 1998 року та з 21 вересня 1998 року по 15 січня 2003 року позивач працював на посадах, що визначені Списком № 1.

Період з 29.08.1996 по 31.12.1998 не зараховано позивачу ані до страхового, ані до пільгового стажу; з 01.01.1999 по 31.12.1999 не зараховано позивачу до пільгового стажу.

За ст. 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За правовим висновком Верховного Суду в постанові від 29.09.2021 року у справі № 199/9104/16-а підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа. У разі, якщо підприємство на якому працювала особа було ліквідовано без правонаступників, підтвердження пільгового стажу здійснюється відповідними комісіями.

Невірне складення довідок, чи їх заповнення, зауваження щодо відсутності тих чи інших відомостей в останніх, є підставою для органу призначення пенсії витребувати від заявника належним чином оформлені довідки, надання особі відповідного часу для підготування та надання таких документів до пенсійного органу в належному вигляді. Таких доказів відповідачем до суду не надано як і відсутні докази, що згадані вище довідки стали підставою для відмови в призначенні спірної пенсії.

За п. 3 статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсій, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно з п. 4.2 Порядку № 22-1 при прийомі документів для оформлення пенсій працівник повинен: зареєструвати заяву, перевірити зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта.

Отже, обов`язок перевіряти надані документи покладається на відповідача, тому його нездатність провести таку перевірку не може впливати на реалізацію права заявника щодо отримання гідної пенсії.

Враховуючи документальне підтвердження, що у період з 29.08.1996 по 31.12.1998 позивач працював на посадах, що визначені Списком № 1, вказаний період підлягає зарахуванню позивачу до пільгового та страхового стажу; період роботи з 01.01.1999 по 31.12.1999 до пільгового стажу.

Крім того, зарахування періоду у кратному розмірі можливо лише у разі наявності пільгового стажу, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та зарахувати період роботи з 29.08.1996 по 31.12.1999 до пільгового стажу позивача.

Крім того, до страхового стажу позивача має бути додано додатково по одному року за кожний повний рік роботи саме за період з 29.08.1996 по 31.12.1999.

Листом від 14.10.2024 № 28137-26479/З-02/8-0500/24 відповідач фактично відмовив позивачу у перерахунку пенсії.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:

- визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, оформлене листом від 14.10.2024 № 28137-26479/З-02/8-0500/24, про відмову у проведенні перерахунку пенсії позивачу;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії позивачу з дня її призначення, а саме, з 04.07.2024, шляхом зарахування до страхового та пільгового стажів періоду роботи з 29.08.1996 по 31.12.1998, до пільгового стажу періоду з 01.01.1999 по 31.12.1999 та зарахуванням до страхового стажу додатково по одному року за кожний повний рік у періоди з 29.08.1996 по 31.12.1999, враховуючи вже зараховані періоди стажу в кратності.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стосовно посилання апелянта те, що він не є належним відповідачем у справі, належним, на його думку, є ГУПФУ у Вінницькій області, яким розглянуто заяву позивача від 09.07.2024 року про перерахунок пенсії та прийнято рішення про призначення та перерахунок пенсії.

Апеляційний суд враховує наступне.

В цій справі позивач оскаржує рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, оформлене листом від 14.10.2024 № 28137-26479/З-02/8-0500/24 про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Саме відповідачем було направлено позивачу вказаний лист з відмовою у перерахунок пенсії. Судом першої інстанції витребувано у пенсійного органу копію пенсійної справи та остання також не містить іншого рішення про відмову у перерахунку пенсії.

Поряд з цим, зі змісту вказаного листа вбачається, що 02.10.2024 позивач звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії та його заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження розгляду заяви ОСОБА_1 іншим територіальним підрозділом Пенсійного фонду.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області є належним відповідачем у даній справі, а тому, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання відповідача про заміну відповідача на ГУПФУ у Вінницькій області.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2024 року у справі № 200/7508/24 за позовом Мастюгіна Євгенія Дмитровича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 9 червня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Т.Г. Гаврищук