Справа № 320/24978/24
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року м. Київ № 320/24978/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить суд:

визнати протиправною відмову надати інформацію щодо позивача, як фізичної особи, а саме - запиту (звернення) відповідача до Пенсійного фонду України з проханням надати рекомендації по виконанню рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2022 у справі № 640/18525/21;

зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 копію листа відповідача від 15.02.2023 № 2600-010-5/27171 із запитом до Пенсійного фонду України щодо порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2022 у справі № 640/18525/21.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що запит (звернення) Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 15.02.2023 № 2600-0310-5/27171 до Пенсійного фонду України не належать до конфіденційної, таємної чи службової інформації, оскільки відомості, що викладені в цьому запиті (зверненні) стосуються лише самого позивача та запитуваного на підтвердження у Пенсійному фонді України механізму перерахунку його пенсії відповідно рішення суду, що не несуть обмеження в її доступі та є публічними. Право позивача отримати інформацію про себе та про порядок перерахунку його пенсії, зокрема передбачено Законом.

Позивач зазначає про те, що важливість для позивача отримання запиту (звернення) Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 15.02.2023 № 2600-0310-5/27171 до Пенсійного фонду України полягає у тому, що в ньому відповідач у справі № 640/18525/21 викладає своє бачення способу та механізму виконання судового рішення у цій справі і позивачу невідомо з яких міркувань та з дотриманням або з порушенням яких норм чинного законодавства, йому перераховано пенсію відповідно зобов`язальної частини рішення суду. Позивач впевнений, що в результаті застосування необгрунтовах дій щодо обчислення розміру його пенсії відповідно рішення суду, порушено його право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугою років.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2022 у справі № 640/18525/21 за позовом ОСОБА_1 , зобов`язано з 01.01.2018 перерахувати та виплатити раніше призначену ОСОБА_1 пенсію, обчислену з грошового забезпечення, що включає нові збільшені щомісячні основні види грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовця в календарному році з врахуванням відсоткового значення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), що виплачувалися згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.04.2014 № 125420 до моменту настання права на перерахунок пенсії у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», обчислених з урахуванням зміни цією постановою розміру основних видів грошового забезпечення в календарному році відповідно Закону № 2262-ХІІ в редакції на час призначення пенсії.

Відповідач вказав на те, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.2022 у справі № 640/18525/21, Головним управлінням у березні 2023 року проведено перерахунок пенсії в межах зобов`язальної частини з 01.01.2018 та здійснено нарахування коштів за період з 01.01.2018 по 31.03.2023 в сумі 181729,10 грн. Доплата пенсії, визначена на виконання рішення, обліковується за датою набрання рішення законної сили - 01.12.2022 та буде виплачена в порядку черговості в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Натомість, позивач зауважує на те, що на його усні та письмові звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві надати пояснення і обгрунтування механізму та застосованого порядку перерахунку, що був задіяний для цього, йому жодного разу не надавалося, окрім повідомлення працівників установи відповідача про те, що відповідачем направлено звернення до Пенсійного фонду України з проханням роз`яснити порядок обчислення його пенсії відповідно рішення суду.

На письмовий запит позивача до відповідача від 28.06.2023, яке йому було вручене 02.10.2023 з вимогою надати копію цього звернення (запиту) Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до Пенсійного фонду України, позивачем отримано відповідь з повідомленням того, що згідно Інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 55 від 17.01.2018, дане листування належить до управлінської інформації (внутрішньої), отже копії даних документів не надаються.

Позивач не погоджується з підставами відмови в отриманні запитуваної інформації у вигляді копії запитуваного запиту (звернення) до Пенсійного фонду України від 15.02.2023 № 2600-0310-5/27171, оскільки ця інформація фактично стосується саме про нього, як фізичної особи. Про номер та дату запитуваного документу позивач дізнався з листа Пенсійного фонду України від 20.03.2023 № 2800-030203-9/14356, що був направлений йому на запит до нього від 18.07.2023, але копія самого звернення (запит) Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 15.02.2023 № 2600-0310-5/27171 до нього не надавалася і пояснюється тим, що розпорядником даної інформації є саме відповідач, що і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

Наведене і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до норм ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 34 Конституції України визначено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного громадянина на доступ до публічної інформації врегульовано Законом України «Про доступ до публічної інформації» № 2939 VI від 13.01.2011 (далі - Закон № 2939-VI), за приписами статті 1 якого, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 5 Закону № 2939-VI передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом: систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; надання інформації за запитами на інформацію.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності вимог, визначених ч. 2 ст. 6 Закону № 2939-VI.

Частиною 1 ст. 6 Закону № 2939-VI визначено, що інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

У частині другій цієї статті зазначено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Як встановлює ч. 1 ст. 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною 1 ст. 22 Закону № 2939-VIвизначено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другоїстатті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятоюстатті 19 цього Закону.

Отже, виходячи з приписів наведених норм Закону, розпорядники інформації зобов`язані надавати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, за винятком випадків, передбачених ч. 1 ст. 22 Закону № 2939 VI .

Слід зазначити, що законодавством визначено виключний перелік підстав, за наявності яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту та передбачено обов`язкові реквізити такої відмови, зокрема, у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено мотивовану підставу відмови. Також, з системного аналізу норм Закону «Про доступ до публічної інформації» вбачається, що розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати акти індивідуальної дії, окрім тих, які відносяться до внутрішньоорганізаційних.

Судом досліджено, що на письмовий запит позивача на отримання публічної інформації до відповідача від 28.06.2023, з вимогою надати копію звернення (запиту) Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до Пенсійного фонду України, позивачем отримано було відповідь з повідомленням того, що згідно Інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 55 від 17.01.2018, дане листування належить до управлінської інформації (внутрішньої), отже, копії даних документів не надаються.

Суд зауважує, що під внутрішньоорганізаційними актами можна розуміти всі акти, що стосуються питань, якщо вони обмежуються внутрішньою організацією роботи органу та відповідних посадових осіб. Тому, до внутрішньоорганізаційних актів слід відносити, зокрема, акти про прийняття на роботу, звільнення з роботи, переведення на іншу роботу, направлення у відрядження, направлення на навчання, службові записки тощо.

Таким чином, суд погоджується з позицією позивача відносно того, що кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею.

У даному ж випадку, запит (звернення) Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 15.02.2023 № 2600-0310-5/27171 до Пенсійного фонду України не належать до конфіденційної, таємної чи службової інформації, оскільки відомості, що викладені в цьому запиті (зверненні) стосуються лише самого позивача та запитуваного на підтвердження у Пенсійному фонді України механізму перерахунку його пенсії відповідно рішення суду, що не несуть обмеження в її доступі та є публічними.

У той же час, відповідно до ст. 9 Закону України № 2939-VІ перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб`єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.

Суд вважає, що звернення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 15.02.2023 № 2600-0310-5/27171 до Пенсійного фонду України, за певними ознаками є службовою інформацією, пов`язаною з організацією роботи органу Пенсійного фонду України, проте, судом встановлено, а сторонами не заперечується, що інформація, порушена у листі відповідача до ПФУ, стосується рішення суду та механізму/особливостей його виконання, де позивачем був ОСОБА_1 , з огляду на що, та враховуючи, що дана інформація не підлягає обмеженню за приписами Закону, є створеною та відображеною у письмовій формі, суд дійшов висновку про відсутність належних та достатніх підстав у відповідача для відмови позивачу у наданні копії вказаного листа, запитуваного позивачем у запиті на надання публічної інформації.

Посилання відповідача на те, що згідно Інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 55 від 17.01.2018, дане листування належить до управлінської інформації (внутрішньої), отже, копії даних документів не надаються, на думку суду, не є належною та передбаченою Законом України «Про доступ до публічної інформації» підставою для відмови у наданні позивачу публічної інформації за його запитом, при цьому, що вказана Інструкція не передбачає підстав для відмови у наданні копії листа, що стосується особи, яка перебуває на обліку в пенсійному органі та порядку виконання рішення суду за його позовом.

Суд також враховує, що зміст «трискладового тесту» для оцінки відповідності втручання у право на отримання публічної інформації правомірності такого втручання охоплює такі критерії, які мають оцінюватися у сукупності: 1) законність вручання; 2) легітимна мета (виправданість втручання загальним інтересом); 3) справедлива рівновага між інтересами захисту права та загальними інтересами (дотримання принципу пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою та уникнення покладення на власника надмірного тягарю).

У даному випадку, важливість для позивача отримання запиту (звернення) Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 15.02.2023 № 2600-0310-5/27171 до Пенсійного фонду України полягає у тому, що в ньому відповідач справі № 640/18525/21 порушує питання способу та механізму виконання судового рішення у цій справі і позивач має легітимні очікування отримати доступ до інформації, про яку зазначається у листі.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.Тому, завданням адміністративного судочинства є захист саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, причому захист прав, свобод та інтересів є похідним, тобто передбачає наявність установленого судом факту їх порушення.

З огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства, суд вважає, що в даному випадку, відповідачем було протиправно відмовлено позивачу у наданні інформації, а саме, звернення відповідача до Пенсійного фонду України з проханням надати рекомендації по виконанню рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2022 у справі № 640/18525/21. Позивач навів та довів існування реального впливу надання запитуваної інформації безпосередньо на його права, як особи що перебуває на обліку у відповідача та бажає отримати інформацію про виконання рішення суду щодо перерахунку його пенсії.

Водночас, суд наголошує на тому що, у даному випадку, оцінка правовідносинам бездіяльності/діям/рішенню суб`єкта владних повноважень, що пов`язані з перерахунком пенсії/виконанням рішення суду, повнотою та обрунтованістю, не надаються, адже даний спір стосується виключно перевірки законності та обґрунтованості відмови у наданні доступу до публічної інформації, та належного мотивування рішення по такій заяві суб`єктом владних повноважень.

Суд дійшов висновку, що при розгляді заяви про надання доступу до публічної інформації, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); без використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стороною відповідача не було доведено правомірність своїх дій.

Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надати ОСОБА_1 копію запиту (звернення) Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Пенсійного фонду України від 15.02.2023 № 2600-0310-5/27171.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві надати ОСОБА_1 копію листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 15.02.2023 № 2600-010-5/27171 із запитом до Пенсійного фонду України щодо порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2022 у справі № 640/18525/21.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.