Справа № 490/1104/25
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/1104/25
Номер провадження 2-а/489/78/25
Рішення

Іменем України

10 червня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В.В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 або відповідач, третя особа - Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними, скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі

встановив

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними, скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19.12.2024 року ОСОБА_1 працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 зупинили на дорозі та примусили проїхати до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 . Близько 10:00 того ж дня проведено перевірку щодо правильності військового обліку та було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 є військовозобов`язаним. У приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 працівники цього органу намагалися вручити ОСОБА_1 повістку на проходження ВЛК. Хоча, коли її вручили ОСОБА_1 , він виявив, що це не повістка на проходження ВЛК, а повістка для уточнення персональних даних, даних військово-облікового документа з даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів при ІНФОРМАЦІЯ_5 датована тим же днем, а саме 19.12.2024 на 10:30 год. З урахуванням цього факту, а також через те, що Позивача зупинили просто на вулиці і жодної медичної документації, що свідчила б про його актуальний стан здоров`я, у нього з собою не було, він відмовився проходити ВЛК саме 19.12.2024 року.

Згодом, працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 попросили Позивача пред`явити його військово-обліковий документ. ОСОБА_1 пред`явив роздруковану копію свого тимчасового посвідчення та пояснив, що перебував на обліку в Донецькій області. У подальшому, того ж дня, 19.12.2024 року гр. ОСОБА_1 було взято на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 19.12.2024 року головний спеціаліст ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 склав протокол № 877 про адміністративне правопорушення за ст. 210 КУпАП.

Відповідно до змісту трьох згаданих протоколів, розгляд справ за цими правопорушеннями був призначений на 21.12.2024 року о 10:00 за адресою АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінет № 46. ОСОБА_1 разом зі своїм представником прибули до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою присутності при розгляді справи, але у зв`язку з відсутністю начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 на робочому місці розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності не відбувся. У винесених 23.12.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_3 постановах № 879, № 880, № 881, відносно ОСОБА_1 вказано, що ОСОБА_1 та його представнику в усній формі було повідомлено про перенесення слухання з 21.12.2024 року на 23.12.2024 року о 09:00. Це твердження не відповідає дійсності, оскільки Позивачеві та його представнику 21.12.2024 було повідомлено, що розгляд переноситься на іншу дату про яку буде повідомлено додатково. Проте таку дату їм так і не повідомили.

Також, позивач вказує, що після 18.05.2024 Президент України не приймав указу про оголошення мобілізації, а тому у позивача не виникло обов`язку виконати припис абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Позивач уточнив дані одразу як у нього з`явилась така можливість, так як оновити дані в ІНФОРМАЦІЯ_6 він не міг ні в електронному, ні в паперовому вигляді. Позивач намагався дізнатися в телефонному режимі, куди йому зараз звертатися, але точну інформацію не отримав. Так, 19.12.2024 року, тобто, того ж дня, коли було складено протокол працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , Позивач оновив дані через застосунок «Резерв+»

З цих підстав просив суд визнати протиправною та скасувати постанову № 879 за справою про адміністративне правопорушення від 23.12.2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , підполковником ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 ; визнати протиправною та скасувати постанову № 880 за справою про адміністративне правопорушення від 23.12.2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , підполковником ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 ; визнати протиправною та скасувати постанову № 881 за справою про адміністративне правопорушення від 23.12.2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , підполковником ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 ; закрити провадження у вказаних справах.

Представник позивача в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду відзив, в якому вказав, що позивач жодного військово-облікового документа з відміткою про перебування на військовому обліку не надавав, у зв`язку з чим, відповідач керувався інформацією отриманої з ЄДРПВР «Оберіг», яка є актуальною на момент запиту, відповідно до якої позивач не перебуває на військовому обліку в жодному ІНФОРМАЦІЯ_2 . За таких умов позивач повинен був стати на військовий облік військовозобов`язаних, тому твердження позивача, щодо протиправного взяття на військовий облік є хибним. Строки притягнення до адміністративної відповідальності згідно статті 38 КУпАП не є такими, які закінчились, адже інформація про те, що позивач не перебуває на обліку в жодному ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач дізнався в день складання протоколу, 19 грудня 2024 року, з цього дня почався відлік 3-х місяців для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

19 грудня 2024 року позивачеві було запропоновано отримати повістку №6442 на проходження ВЛК, а не як було хибно зазначено в позові, «… Позивачеві видали лише одну повістку, яка, до того ж, не мала жодного відношення до направлення на ВЛК». Позивач відмовився від отримання вказаної повістки склавши власноруч без примусу письмову заяву, про відмову від проходження ВЛК. Причиною відмови від проходження ВЛК, як вказав сам Позивач, є відсутність медичних довідок. Відповідно до Наказу МОУ від 14.08.2008 №402 «Про затвердження Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України», лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ. ЕСОЗ це електронна система охорони здоров`я, двокомпонентна система, в якій користувач через МІС взаємодіє з центральною базою даних.

Також, позивач мав нагоду самостійно уточнити облікові дані, за допомогою додатку «Резерв +», який є у вільному доступі та не передбачає особистої явки як до ІНФОРМАЦІЯ_2 , так і до ЦНАП, але за невідомих відповідачеві обставин цього не зробив.

Єдиним достатнім доказом для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за неуточнення даних є витяг з ЄДРПВР «Оберіг», відповідно до якого, позивач взагалі ніколи не уточнював дані жодним чином.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

19.12.2024 головним спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 було складено протокол №876 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , встановлено, що під час проведення перевірки правильності військового обліку було встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та станом на 19.12.2024 не уточнив свої облікові дані. ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи, призначеної на 21.12.2024, де він поставив свій підпис та вказав "не згоден".

19.12.2024 головним спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 було складено протокол №877 про адміністративне правопорушення за ст.210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , встановлено, що під час проведення перевірки правильності військового обліку було встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та станом на 19.12.2024 не перебуває на військовому обліку в жодному ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому, того ж дня 19.12.2024 ОСОБА_1 було взято на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 .. ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи, призначеної на 21.12.2024, де він поставив свій підпис та вказав "не згоден".

19.12.2024 головним спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 було складено протокол №874 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , встановлено, що під час проведення перевірки правильності військового обліку було встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним. В приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 відмовився від підпису повістки на проходження ВЛК, наслідком чого був складений акт відмови від отримання повістки. Поважних причин не проходження ВЛК ОСОБА_1 не заявляв. ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи, призначеної на 21.12.2024, де він поставив свій підпис та вказав "не згоден".

Відповідно до Акту від 19.12.2024 встановлено, що ОСОБА_1 під час направлення на проходження ВЛК відмовився отримати направлення ставити свій підпис. Також в цей день складено АКт про відмову від підпису на проходження ВЛК позивачем.

Заявою від 19.12.2024, підписаною власноручно позивачем, останній відмовився від проходження в зазначений час 19.12.24, тому що має серйозні вади здоров`я та на підтвердження свого стану має надати відповідні медичні документи; просив надати строк для збору всіх необхідних документів та подання їх на ВЛК.

23.12.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 було винесено постанову №879 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним. В приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 відмовився від підпису повістки на проходження ВЛК, наслідком чого був складений акт відмови від отримання повістки. Поважних причин не проходження ВЛК ОСОБА_1 не заявляв. Розгляд справи був призначений на 21.12.2024 о 10:00 год., ОСОБА_1 разом із своїм представником прибули до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою присутності на даній справі, але у зв`язку з відсутністю начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 на робочому місці розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності не відбувся. ОСОБА_1 та його представнику в усній формі було повідомлено про перенесення слухання з 21.12.2024 на 23.12.2024 об 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 разом із своїм представником на розгляд справи не прибув. Поважних причин неприбуття не повідомили. Таким чином визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000,00 грн.

Також, 23.12.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 було винесено постанову №880 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та станом на 19.12.2024 не перебуває на військовому обліку в жодному ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому, того ж дня 19.12.2024 ОСОБА_1 було взято на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Розгляд справи був призначений на 21.12.2024 о 10:00 год., ОСОБА_1 разом із своїм представником прибули до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою присутності на даній справі, але у зв`язку з відсутністю начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 на робочому місці розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності не відбувся. ОСОБА_1 та його представнику в усній формі було повідомлено про перенесення слухання з 21.12.2024 на 23.12.2024 об 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 разом із своїм представником на розгляд справи не прибув. Поважних причин неприбуття не повідомили. Таким чином визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000,00 грн..

Також, 23.12.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 було винесено постанову №881 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Встановлено, що під час проведення перевірки правильності військового обліку було встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та станом на 19.12.2024 не уточнив свої облікові дані. Розгляд справи був призначений на 21.12.2024 о 10:00 год., ОСОБА_1 разом із своїм представником прибули до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою присутності на даній справі, але у зв`язку з відсутністю начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 на робочому місці розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності не відбувся. ОСОБА_1 та його представнику в усній формі було повідомлено про перенесення слухання з 21.12.2024 на 23.12.2024 об 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 разом із своїм представником на розгляд справи не прибув. Поважних причин неприбуття не повідомили. Таким чином визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000,00 грн.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинені в особливий період.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24.02.2022, оголошується та проводить загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували 23.12.2024, тобто станом на дати винесення оскаржуваних постанов).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч.2 ст. 235 КУпАП).

Згідно з ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище,ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу,стосовно якої розглядається справа(прізвище,ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Приписами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024.

Абзацом четвертим підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Як вказує позивач, він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , тому ні в електронному, ні в паперовому вигляді не міг оновити дані. Проте оновив свої дані за допомогою "Резерв+" 19.12.2024.

Проте з таким твердженням погодитись не можна, оскільки законодавець встановив імперативний обов`язок всіх військовозобов`язаних оновити свої дані у період з 18.05.2024 по 16.07.2024 у три можливі варіанти або шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Суд зазначає, що позивач міг скористатися будь-яким з перелічених варіантів оновлення своїх даних до 19.12.2024, в тому числі за допомогою застосунку "Резерв+", про те цього у встановлений Законом строк не зробив.

Що стосується спірної постанови від 23.12.2024 про відмову від проходження ВЛК, то суд зазначає таке.

Згідно із ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Питання військово-лікарської експертизи вирішуються спеціальним законодавством, а саме - Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі - Положення).

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

Відповідно до п.6.2 розділу VI Положення на військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК, подаються: направлення із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, ТЦК та СП, яким призваний у Збройні Сили України (колишнього СРСР), попереднього діагнозу та мети огляду (направлення на огляд може бути підписане начальником штабу (від начальника штабу полку та вище) або начальником кадрового органу (від начальника управління роботи з особовим складом об`єднання та вище) із посиланням на рішення відповідного командира (начальника).

Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання.

Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений абз.4 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Аналізуючи вищенаведені правові положення, встановлено, що відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству, адже Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 чітко регламентований прямий обов`язок проходити ВЛК з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я та неможливість відмовитися від проходження ВЛК.

Суд виходить з того, що проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.

Тим же Положенням передбачено, що у разі мобілізаційних заходів постанова ВЛК дійсна протягом 12 місяців, тобто військовозобов`язаний може бути викликаний для проходження ВЛК через 12 місяців.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач вказував, що був обізнаний про направлення його на проходження медичного огляду (хоча від підпису відмовився), проте заперечував, що такий огляд мав проводитись в день його доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 та просив перенести проходження медичного огляду на інший день,ж щоб підготувати необхідні медичні документи. Тобто позивач у своєму позові фактично не заперечує своєї відмови від проходження ВЛК, мотивуючи це тим, що вважав, що йому потрібен був час, щоб підготувати необхідні документи для огляду лікарів ВЛК.

Згідно з абз.3 п.3.4 розділу 3 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

З цього слідує, що у лікарів ВЛК є доступ до ЕСОЗ для отримання необхідних медичних даних військовозобов`язаного.

У разі незгоди із направленням на медичний огляд ВЛК позивач мав право оскаржити його у встановленому чинним законодавством порядку.

Оцінюючи доводи позивача з приводу порушення процедури розгляду адміністративних справ відповідачем та винесення оскаржуваних постанов, суд зазначає таке.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В даному випадку розгляд справи був призначений на 21.12.2024, і позивач та представник з`явилися на вказаний розгляд справи. Проте розгляд справи був перенесений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 на 23.12.2024, з зазначенням, що позивача повідомлено усно про це.

Проте позивачем оскаржується належне повідомлення його про розгляд справи який відбувався 23.12.2024 та матеріали справи не містять жодного підтвердження про те, що позивача та його представника було проінформовано про це.

Зокрема факт не повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною, як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі N 813/3355/16 та постанові Верховного Суду від 06.03.2018 №522/20755/16-а.

Також, суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи.

Оскільки у матеріалах справи відсутня інформація про те, що позивач був поінформований про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 210-1 та за ст..210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд погоджується із доводами позивача щодо порушення його права на захист.

В той же час, суд відхиляє твердження позивача про неналежність надсилання повістки на його адресу, оскільки матеріали справи не містять відомостей про існування повістки про виклик на 23.12.2024.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, постанови у справах про накладення адміністративних стягнень підлягають скасуванню, а справи про адміністративні правопорушення - закриттю.

Відповідно до ст. 139 КАС України витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову та заяви про забезпечення позову підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст. ст.241-246,286 КАС України,суд

вирішив

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 879 у справі про адміністративне правопорушення від 23.12.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та закрити провадження у справі.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 880 у справі про адміністративне правопорушення від 23.12.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210 КУпАП та закрити провадження у справі.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 881 у справі про адміністративне правопорушення від 23.12.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та закрити провадження у справі.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), адреса: 54001 ,м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 18.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В. В. Кокорєв