Справа № 826/14418/18
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2025 року м. Ужгород№ 826/14418/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судових засідань Куля Т.Т.,

за участі сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

представника позивача Брус О.М.,

представника відповідача Волочай О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Повного товариства «Ломбард «Регіональний» ПП «Златодар 585» і компанія» (вул. Ярославів Вал, 13/2, літ. «Б», м .Київ, Київська область, 01054, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, Київська область, 04116, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до частини третьої статті 243 КАС України 30 травня 2025 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено та підписано 09 червня 2025 року.

Повного товариства «Ломбард «Регіональний» ПП «Златодар 585» і компанія» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 19 липня 2017 року № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Однак справа у встановлені нормами Кодексу адміністративного судочинства України строки Окружним адміністративним судом міста Києва розглянута не була.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (далі - Закон №2825), серед іншого вирішено передати на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами інших адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі тих, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підставі пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №2825 (в редакції Закону України №3863-ІХ) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.

Так, за результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, адміністративна справа №826/14418/18 передана на розгляд та вирішення Закарпатському окружному адміністративному суду.

04 березня 2025 року вказана справа надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 березня 2025 року, дану адміністративну справу передано на розгляд судді Іванчулинець Д.В..

07 березня 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було прийняти до провадження адміністративну справу за позовною заявою Повного товариства «Ломбард «Регіональний» ПП «Златодар 585» і компанія» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 11 квітня 2025 року на 11:00 год. (засідання відбудеться за адресою: 88603, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 30).

31 березня 2025 року до Закарпатського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача по даній справі надійшов відзив на позовну заяву, згідно змісту якого вбачається, що останній заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та просить суд відмовити позивачеві в задоволені позову повністю.

07 квітня 2025 року Закарпатським окружним адміністративним судом постановлено ухвалу про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 11 квітня 2025 року було замінено відповідача Головне управління ДФС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, Київська область, 04116, ) на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, Київська область, 04116, ).

14 квітня 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд даної справи по суті позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з мотивів наведених у позові та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з мотивів наведених у письмовому відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Ретельно дослідивши спірні правовідносини, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 26 липня 2017 року (вх.№2478) Повне Товариство «Ломбард Регіональний «ПП Златодар 585» і Компанія» (далі - ПТ «Ломбард «Регіональний») отримано засобами поштового зв`язку податкове повідомлення - рішення без дати та без номера, прийняте та складене Головним управлінням ДФС у м. Києві, на підставі акту перевірки за №695/26-15-14-06-02-10/36929764 від 29 червня 2017 року, яким повідомлено визначену суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних (осіб - 599 436, 17 грн. з яких 347 109,90 грн. за податковим зобов`язанням та 252 326, 27 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (далі - ППР).

З вищевказаним податковим повідомленням-рішенням б/н, б/д ПТ «Ломбард «(Регіональний» не погодилось та направило до Державної фіскальної служби України скаргу на таке податкове повідомлення-рішення прийняте та складене Головним управлінням ДФС у/ м. Києві на підставі акту перевірки за №695/26-15-14-06-02-10/36929764 від 29 червня 2017 року.

Рішенням про результати розгляду скарги від 28 вересня 2017 року №21677/6/99-99-11-02-01-15 ДФС України залишила без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 19 липня 2017 року за № про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, а скаргу ПТ «Ломбард «Регіональний» - без задоволення.

Таким чином, з рішення про результати розгляду скарги від 28 вересня 2017 року №21677/6/99-99-11-02-01-15 ДФС України позивач дізнався дату та номер податкового повідомлення-рішення та враховуючи, що така інформація надійшла від ДФС, вважає її достовірною, а отримане 26 липня 2017 року (вх.№2478) податкове повідомлення-рішення прийняте та складене Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі акту перевірки №695/26-15-14-06-02-10/36929764 від 29 червня 2017 року, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та штрафні санкції у розмірі всього 599 436,17 грн. податковим повідомлення-рішенням ГУ ДФС у м. Києві від 19 липня 2017 року № .

Однак, ПТ «Ломбард «Регіональний» не погоджуючись з правомірністю прийнятого податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві ГУ ДФС у м. Києві від 19 липня 2017 року № , яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб всього на загальну суму 599 436,17 грн., з яких 347 109,90 грн. за податковим зобов`язанням та 252 326,27 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), оскільки вважає його безпідставним, протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернулося до суду з даним позовом.

Надаючи оцінки спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно вимог статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Так, відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового Кодексу України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Статтею 102 Податкового кодексу України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов`язань, які становлять 1095 днів.

Із змісту зазначених законодавчих норм, з урахуванням вимог статті 102 Податкового кодексу України, випливає, що платник податків може звертатися до суду з вимогою щодо протиправності рішення податкового органу протягом 1095 днів з моменту отримання такого рішення.

Відповідно до частини третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 КАС України, а також скороченими строками, визначеними, зокрема, частинами четвертою та п`ятою статті 122 КАС України.

З урахуванням викладеного, приписи пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України є нормою, що регулює питання застосування строків звернення до адміністративного суду з позовами про визнання протиправними рішень податкового органу.

За таких обставин строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду становить 1095 днів і обчислюється з дня отримання платником податків рішення, що оскаржується.

Таким чином, у строк визначений чинним законодавством України, позивачем подано дана позовну заяву про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 19 липня 2017 року № , оскільки останній вважає, що таким рішенням порушено права ПТ «Ломбард «Регіональний» та неправомірно здійснено нарахування грошового зобов`язання.

Суд зауважує, що застосовує законодавство в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Як вбачається з Акту №695/26-15-14-06-02-10/36929764 від 29 червня 2017 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки Повного товариства «Ломбард «Регіональний» ПП «Златодар 585» і Компанія» (код 36929764) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2016 року» (далі - Акт перевірки) встановлено, окрім іншого, порушення пп. 168.1.1, п.п. 168.1.4, п.п. 168.1.5 п. 168.1,168 п.п.168.4.4 п.168.4 ст.168, п.п. «а» п.171.1 ст.171, п.п. «е» п.176.1 ст. 176 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями неперерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб в сумі 347109,90 грн..

На підставі Акту перевірки прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 19 липня 2017 року відповідно до якого згідно з п.п. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно п. 127.1 ст. 127 Податкового кодексу України визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 347 109,90 грн. та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 252 326, 27 грн..

Однак, ПТ «Ломбард «Регіональний» не погоджується із застосованою штрафною санкцією, що передбачена п. 127.1 ст.127 Податкового кодексу України, оскільки вважає, що не вчиняло дій, відповідальність за які, передбачена вказаною нормою, а відповідно її застосування до позивача є неправомірним, а ППР таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до підпунктів 168.1.1, 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

При цьому згідно з підпунктом 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК України якщо «оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Пунктом 127.1 статті 127 ПК України передбачено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 догів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Отже, положеннями цієї статті встановлюється міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника.

Тобто, склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулись до чи на момент виплати доходу.

Виходячи із об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ст. 127 Податкового кодексу України необхідним є встановлення факту чи фактів виплати доходу без нарахування, сплати чи утримання податку з такого виплаченого доходу.

Згідно п. 2 Розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказ Міністерства фінансів України 20 серпня 2015 року № 727 (далі - Порядок оформлення результатів документальних перевірок) акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 5 Розділу II Порядку оформлення результатів документальних перевірок, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою І посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Враховуючи викладене, саме Акт перевірки повинен відображати виявлені порушення, а саме факти виплати ПТ «Ломбард «Регіональний» доходу на користь фізичних осіб без нарахування, сплати чи утримання податку до чи на момент виплати такого доходу.

Проте, Акт перевірки не містить таких фактів порушень, натомість згідно Акту перевірки перевіркою порушень вимог ст. 3, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» № 108/95-ВР від 24 березня 1995 року зі змінами та доповненнями, в частині своєчасності виплати заробітної плати встановлено, що станом на 31 грудня 2016 року підприємство має заборгованість но заробітній платі у сумі 4 454 270,73 грн., яка згідно таблиці викладеної в п. 4.5.2.3 Акту перевірки в період з 01 вересня 2015 року по 01 грудня 2016 року не виплачувалась (не погашалась).

Встановлений факт наявності у позивача заборгованості по заробітній платі відповідає дійсності та встановленим у Акті перевірки даним, яка виникла внаслідок відсутності коштів як і відповідає дійсності несвоєчасна сплата задекларованих та узгоджених податкових зобов`язань за платежем «податок з доходів фізичних осіб», яка виникла внаслідок заборгованості (невиплати) по заробітній платі.

При цьому, варто відмітити те, що згідно п. 4.5.3. Акту перевірки, згідно якого проводилась перевірка дотримання вимог «Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку» від 24.12.2010 № 1020 (ф.№1-ДФ), наказу від 21.01.2014 №49 та наказу Мінфіну України від 13.01.2015 року №4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» перевіркою дотримання вказаних вимог порушень не встановлено.

Таким чином варто наголосити на тому, що позивачем було належно та своєчасно задекларовано та узгоджено податкові зобов`язання за платежем «податок з доходів фізичних осіб», а несвоєчасна виплата таких зобов`язань виникла внаслідок заборгованості невиплати) по заробітній платі.

В свою чергу, в разі, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, передбачених Податковим кодексом України, а в даному випадку з урахуванням п.п. 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 ПК країни податок підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду, такий платник притягується г) відповідальності відповідно до статті 126 ПК України.

Так, згідно п. 126.1 ст.. 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 26.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу, а при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Положення ж статті 127 ПК України встановлюється як міра відповідальності, яка складається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника задатків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено статтею 126 К України, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу.

Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Однак, ПТ «Ломбард «Регіональний» не вчинено правопорушення, відповідальність за яке передбачено п.1 ст. 127 Податкового кодексу України про що свідчить відсутність -встановлених фактів такого правопорушення в ході перевірки та відповідно їх не візображення в акті перевірки.

Відтак, оскільки ПТ «Ломбард «Регіональний» не вчиняв порушення, передбаченого статтею 127 Податкового кодексу України, а саме - виплати доходу на користь платника податків попередньої або одночасної сплати нарахованого та утриманого з цих доходів податку, оскільки наявна заборгованість по заробітній платі, застосування відповідачем норми ст.127 Податкового кодексу України є протиправним, а тому податкове повідомлення-рішення із застосуванням таких штрафних санкцій на підставі вказаної статті підлягає скасуванню.

Вищевказана позиція узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07.02.2018 р. у справі № 813/5758/15 та позицією висловленою Верховним Судом України у постанові від 10 листопада 2015 року в справі № 21/2919а15, а також висновкам Вищого адміністративного суду України в Ухвалі від 02 лютого 2017 р. у справі № К/800/31809/16 (справа №813/3421/15).

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 8992,00 грн..

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Зважаючи на викладене, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 8992,00 грн., підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Повного товариства «Ломбард «Регіональний» ПП «Златодар 585» і компанія» (вул. Ярославів Вал, 13/2, літ. «Б», м .Київ, Київська область, 01054, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, Київська область, 04116, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 19 липня 2017 року № .

3. Стягнути на користь Повного товариства «Ломбард «Регіональний» ПП «Златодар 585» і компанія» (вул. Ярославів Вал, 13/2, літ. «Б», м. Київ, Київська область, 01054, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, Київська область, 04116, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 8992,00 грн. (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дві гривні 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (Шостого апеляційного адміністративного суду).

СуддяД.В. Іванчулинець