Справа № 553/969/25
Суддя: Крючко Н. І.
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Подільський районний суд міста Полтави
Справа № 553/969/25
Провадження № 2-а/553/13/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.06.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави в складі :

головуючого судді Крючко Н.І.,

при секретарі - Литвин А.С.,

розглянувши у загальному позовному провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року позивач ОСОБА_1 , звернулась до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якому прохала скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4142296 від 24.02.2025 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАп, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції на користь ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Ухвалою суду від 17 березня 2025 року відкрито загальне позовне провадження, призначено справу до підготовчого провадження.

В ході підготовчого провадження 27 березня 2025 року, стороною відповідача подано відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому прохали відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ухвали суду від 08 травня 2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідачів Департаменту патрульної поліції, Управляіння патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції - Грешнова А.Ю. в судове засідання не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, в задоволенні позовних вимог прохала відмовити в повному обсязі.

У відповідності до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06// Єдиний державний реєстр судових рішень № - 263872).

Суд, дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серія ЕНА № 4142296 від 24.02.2025 року, у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 1190 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 24.02.2025 року о 18 год 28 хв. у м. Полтава по вул. О. Бідного, 1А керувала транспортним засобом марки HYUNDAI I30, НОМЕР_1 , номерний знак якого в темну пору доби був не освітлений, чим порушила п.2.9 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121-3 КУпАп.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність ( ч.1 ст. 9 КУпАП).

Положенням ст. 245 КУпАП зазначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин і умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як випливає з положень пункту 1 частини першої ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.2 ст.122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частина 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 30.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР України) на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Згідно із п.2.9 в. ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно визначень, які містяться п. 1.10 ПДР, під темною порою доби розуміється частина доби від заходу до сходу сонця.

Відповідно до п.1.10 ПДР, недостатня видимість видимість дороги в напрямку руху менше ніж 300 м у сутінках, в умовах туману, дощу, снігопаду тощо.

Частиною 1 статті 121-3 КУпАП встановлено відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Тобто керування транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості є порушення ПДР та створює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

При цьому, наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Судом встановлено, поліцейським 1 взводу 3 роти 1 бат. Управління патрульної поліції в Полтавської області капралом Токар Д.О., 24.02.2025 року винесену спірну постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4142296 від 24.02.2025 року, у відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн. ( а.с.9).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 24.02.2025 року о 18 год. 28 хв. у м. Полтава по вул. О. Бідного, 1а ОСОБА_1 керувала транспортним засобом HYUNDAI I30, НОМЕР_1 , на якому не працювала підсвітка заднього номерного знаку ( був не освітлений) в темну пору доби, чим порушив п. 2.9 в Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

Так, відповідно до відеозапису здійсненого з бодікамери поліцейського 47318, встановлено, що ОСОБА_1 дійсно керувала транспортним засобом HYUNDAI I30, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , на якому в темну пору доби не працювала підсвітка заднього номерного знаку ( номерний знак не був освітлений).

Відповідно до матеріалів відеофіксації з нагрудної камери інспектора, відео 4.export-bqepi, який скріплений електронним підписом уповноваженої на те особи, о 18 год. 35 хв. після повідомлення інспектором ОСОБА_1 , причину зупинки, про те, що номерний знак не освітлюється, не горять лампочки, на що позивач відповіла «А де вони знаходяться?», що в свою чергу спростовує твердження позивача по справі, про те, що остання перед здійснення виїзду на даному транспортному засобу перевіряла справність лампочок, які повинні освітлювати номерний знак.

Таким чином, з відеозапису та стоп кадрів, які містяться на СД диску, який міститься в матеріалах справи ( а.с.25) вбачається, що в ході розгляду справи про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності остання вказала, що не знає про місцезнаходження лампочок, які здійснюють освітлення номерного знаку.

Водночас за положенням пункту 2.3 «а» для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

При цьому, доводити сторони позивача про те, що перед тим, як почати рух вона перевіряла справність транспортного засобу, в тому числі і підсвітку номерного знаку, суд вважає безпідставними, оскільки з відеозапису свідчить, що в ході розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу позивачка повідомила поліцейським лише про те, що вона не знає де знаходяться лампочки для підсвітки номерного знаку. Поряд з цим, позивачем не було повідомлено поліцейського про те, що нею було перевірено перед початком руху транспортного засобу справність освітлювальних частин автомобіля, в свою чергу, останньою, як зафіксовано на відео виражалось обурення, з приводу дій поліцейських та незгода з твердженнями останніх про те, що нею допущено порушення Правил дорожнього руху. В зв`язку з чим, ОСОБА_1 , було подано на адресу УПП в Полтавській області департаменту Патрульної поліції України скаргу щодо незаконних дій працівників поліції та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій остання прохала скасувати постанову поліцейського 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капрала поліції Токаря Дмитра Олександровича серія ЕНА № 4142296 від 24.02.2025 року, за відсутності складу та події правопорушення, згідно п.1 ст. 247 КУпАП закрити, провести профілактичну - роз`яснювальну роботу із поліцейськими ОСОБА_3 , Макаренком А.С. щодо неухильного дотримання ними при спілкуванні із громадянами Правил етичної поведінки поліцейських, виконання ЗУ «Про національну поліцію України», інших нормативно правових актів, які регулюють службову діяльність патрульного, поліцейського ( а.с.10).

Так, відповідно до листа від 07.03.2025 року, за вих. № С-178/41/26/03-2025, Управлінням патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, надано відповідь з приводу того, що за результатами розгляду звернення, на підставі пункту 1 частини 1 ст. 293 КУпАп, прийнято рішення про залишення постанови серії ЕНА № 4142296 без змін, а скарги, щодо її скасування, без задоволення.

Поряд з цим, за результатами проведеної перевірки правомірності дій працівників УПП в Полтавській області ДПП встановлено, що останні діяли в межах чинного законодавства, відповідно до повноважень наданих ЗУ «Про національну поліцію» та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 ( а.с.11).

При цьому, наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС).

У постанові Верховного Суду від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17 зазначено, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Отже, керування транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості є порушенням ПДР та створює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП.

Поряд з цим, одне з тверджень сторони позивача при складанні оскаржуваної постанови з приводу того, що якщо несправність виникла під час руху раптово, водій, будучи за кермом автомобіля, не в змозі бачити і контролювати справність освітлення номерного знаку, що ззаду, під час руху. При цьому в позові, позивач не наводить своїх заперечень щодо того факту, що задній номерний знак на ТЗ був неосвітлений у темну пору доби, тобто не освітлювався взагалі, і не висловлює своїх міркувань та висновків щодо раптового виникнення на його ТЗ несправності відразу в двох лампах підсвітки номерного знаку.

Отже, зазначені доводи позивача судом до уваги не приймаються, оскільки за вимогами п.п. а) та б) п.2.3. Правил дорожнього руху водій перед виїздом повинен перевірити та забезпечити технічно справний стан свого транспортного засобу та в ході його експлуатації бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріпленням вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Окрім того, п. 31.5 ПДР України передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це заробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Разом з тим, така несправність, як неосвітлений номерний знак не входить у перелік несправностей, зазначених у пункті 31.4 ПДР України.

Надаючи оцінку іншим вказаним доводам, суд зазначає наступне

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 5 липня 2022 року у справі №522/3740/20, від 27 вересня 2022 року у справі № 320/1510/20, від 3 жовтня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 1 листопада 2022 року у справі № 640/6452/19 та від 18 січня 2023 року у справі № 500/26/22.

Крім того Верховний Суд у постанові від 16 березня 2023 року по справі №400/4409/21 зазначив, що визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, яке спрямоване на захист суспільних інтересів, внаслідок застосування судами надмірного формалізму може призвести до таких наслідків, як, зокрема нанесення суттєвої шкоди суспільним інтересам або уникнення правопорушником обов`язку виконувати або дотримуватися законодавства.

При цьому, на відміну від надмірного формалізму, застосування судами підходу до вирішення спору, що ґрунтується на засадах, визначених статтею 2 КАС України,передбачає:1)винесення судового рішення у межах суддівського розсуду (дискреції суду), керуючись верховенством права (справедливістю);забезпечення мотивованості судового рішення шляхом оцінки: причин, які призвели до процедурних порушень; наслідків, до яких призвели ці процедурні порушення; можливості безпосередньо у судовому процесі усунути (нейтралізувати) ці процедурні порушення; добросовісності/недобросовісності суб`єкта, який допустив процедурні порушення; 3) застосування трискладового тесту вирішення публічно правового спору (передбачає, що суд, приймаючи рішення у межах суддівського розсуду (дискреції суду), перевіряє його на відповідність (несуперечність) принципам національної безпеки, суспільного інтересу, ефективності захисту порушеного права особи).

У вказаній постанові Верховний Суд при визначення підходів до відмежування формалізму від надмірного формалізму, зокрема, наголосив на тому, що якщо є доступ до суду, «правопорушник» доводить, у першу чергу, сам факт відсутності правопорушення, що дозволяє суду оцінити суть відповідного правопорушення.

Як вбачається з обставин справи та досліджених у судовому засіданні доказів, позивачку було зупинено саме за керування автомобілем, номерний знак якого не був освітлений в темну пору доби. Більш того, позивачем у позовній заяві не заперечується керування нею автомобілем, номерний знак якого не був освітлений в темну пору доби.

В силу п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до змісту ст. 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та іншими доказами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені норми передбачають покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Виходячи з викладеного, судом встановлено, що правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, дійсно мало місце, оскільки даний факт об`єктивно підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, отже дії позивача є неправомірними та в них вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП і відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 90, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі- залишити без задоволення.

Постанову поліцейського 1 взводу 3роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Токар Дмитра Олександровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4142296 від 24.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 гривень залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд міста Полтави протягом десяти днів з дня його проголошення.

Найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1

Відповідач Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , адреса: 03048, м. Київ, вул. Федоро Ернста,3

Відповідач Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Національної поліції України 38751, Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2В

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Н. І. Крючко