Справа № 620/2902/25
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року Чернігів Справа № 620/2902/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відмови у зарахуванні до загальної тривалості військової служби ОСОБА_1 період служби у професійній пожежній частині № 65 з 12.11.1991 по 10.06.1995; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 зарахувати до загальної тривалості військової служби ОСОБА_1 період служби у професійній пожежній частині № 65 з 12.11.1991 по 10.06.1995.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно не зарахував позивачу період роботи у професійній пожежній частині № 65 з 12.11.1991 по 10.06.1995 до загальної тривалості військової служби, що вплинуло на стаж, який надає право на пенсію відповідно до Закону № 2262 ХІІ.

Ухвалою суду від 24.03.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача у відзиві позовних вимог не визнав та просив відмовити у їх задоволенні повністю, оскільки позивачем не надано доказів, які б підтверджували проходження ним служби у пожежній частині № 65 у період з 12.11.1991 по 10.06.1995. При цьому зазначає, що у військових органах та підрозділах в тому числі і в органах та підрозділах цивільного захисту поряд із військовослужбовцями передбачено посади, які можуть обіймати цивільні особи. До таких працівників належать особи, які виконують обслуговуючі, технічні, адміністративні та інші функції, не пов`язані з виконанням військових обов`язків, та їх правовий статус регулюється трудовим законодавством України, зокрема Кодексом законів про працю. Цивільні працівники можуть працювати за контрактом, строковим трудовим договором або на постійній основі. Вони не набувають статусу військовослужбовця, проте виконують завдання, забезпечуючи функціонування військових структур. Наявність таких посад є необхідною умовою для ефективної роботи військових формувань та відповідає чинному законодавству України.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

Згідно відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 , позивач у період з 12.11.1991 по 10.06.1995 прийнятий на посаду командира відділення 65-ї професійної пожежної частини та звільнений з вказаної посади.

Відповідно до архівної довідки ГУ ДСНС України у Чернігівській області від 01.10.2024 №534, позивач працював у професійній пожежній частині № 65 з 12.11.1991 (підстава: наказ Прилуцького ЗДПО-1 про призначення від 11.11.1991 № 127) по 10.06.1995 (підстава: наказ УДПО УВС Чернігівської області про звільнення від 14.07.1995 № 138 о/с). На підставі Указу Президента України від 27.01.2003 №47/2003 та спільного наказу МВС та МНС України від 07.02.2003 №35/106 підрозділи державної та професійної пожежної охорони УМВС України в Чернігівській області передані у підпорядкування МНС України. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2012 № 30 «Про утворення територіальних органів Міністерства надзвичайних ситуацій» утворено Територіальне управління МНС України у Чернігівській області, яке є правонаступником ліквідованого Управління МНС України у Чернігівській області. Указом Президента України від 24.12. 2012 № 726/2012 «Про деякі заходи з оптимізації системи центральних органів виконавчої влади» шляхом реорганізації Міністерства надзвичайних ситуацій України та Державної інспекції техногенної безпеки України утворено Державну службу України з надзвичайних ситуацій. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2013 № 33 «Про утворення територіальних органів Державної служби з надзвичайних ситуацій та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» утворено Управління ДСНС України у Чернігівській області. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10. 2020 № 939 "Про перейменування деяких територіальних органів Державної служби з надзвичайних ситуацій" утворено Головне управління ДСНС України у Чернігівській області, яке є правонаступником Управління ДСНС України у Чернігівській області.

З листа ГУ ПФУ в Чернігівській області від 28.11.2024 №16713-16720/З-02/8-2500/24 позивач дізнався, що йому до стажу не зараховано спірний період.

У подальшому адвокат позивача звернувся до відповідача зі спірного питання, на що отримав відповідь від 24.01.2025 № 5/1493к, в якій зазначено, що в архівній довідці від 01.10.2024 № 534, зазначено, що позивач дійсно працював у спірний період у професійній пожежній частині, а не проходив службу. Враховуючи той факт, що в будь - яких військових органах і підрозділах, в тому числі в органах і підрозділах цивільного захисту, за штатом можуть бути передбачені як цивільні посади, так і військові (чи прирівняні до них), то вищезазначена архівна довідка не містить інформації, яка підтверджує, яку саме посаду займав ОСОБА_1 в професійній пожежній частин №65.

Не погоджуючись з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою, другою, шостою статті 43 Конституції України визначено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Так, Закон України № 2262 ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не прямо згадує зарахування стажу роботи в професійних пожежних частинах до стажу військової служби. Однак, загальні принципи, зазначені в законі, дозволяють зробити висновок, що такий стаж може бути врахований у певних випадках.

Зокрема, у Законі України № 2262 ХІІ передбачено, що особи, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону - це особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту ( п. «б» ст. 1-2 Закону № 2262).

Це означає, що період служби осіб начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту підлягає врахуванню при обчисленні вислуги років, а також при визначенні права на пенсію та інші соціальні гарантії, передбачені для військовослужбовців.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Отже, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Приписами пункту 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Кодекс цивільного захисту України регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності (стаття 1 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно з частиною першою статті 99 Кодексу цивільного захисту України до персоналу (кадрів) органів управління та сил цивільного захисту належать особи рядового і начальницького складу, які проходять службу цивільного захисту за контрактом, державні службовці та інші працівники, з якими укладається трудовий договір.

За приписами частини першої статті 101 Кодексу цивільного захисту України служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Відповідно до пункту 2 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593 (надалі Положення № 593), служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Аналіз положень щодо служби в органах цивільного захисту доводить, що - це державна служба осіб, які проходять службу цивільного захисту особливого характеру, яка покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Тому, не зважаючи на те, що, дійсно, служба цивільного захисту та військова служба є різними видами державної служби особливого характеру, а на час спірного періоду роботи позивача в чинному законодавстві прямо не вказано, що робота на посадах командира відділення професійної пожежної частини (у подальшому органи і підрозділи цивільного захисту), є військовою службою, суд, зазначає, що в законодавстві наявна "прогалина" в тому, що немає посилань на вказану посаду, мета діяльності на якій покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

При цьому держава гарантує правовий та соціальний захист осіб державної пожежної охорони та служби цивільного захисту та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист та Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з відомостей трудової книжки позивача (у спірний період позивач займав посаду командира відділення у професійній пожежній частині № 65), яка у подальшому ліквідована та на даний час постановою КМУ від 09.10.2020 № 939 утворено ГУ ДНС у Чернігівській області Міністерства надзвичайних ситуацій України.

Отже, з наведених доказів слід зробити висновок, що позивач у спірний період займав посаду в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України, яка підпадає під норми статті 101 Кодексу цивільного захисту України, оскільки пов`язана з забезпеченням пожежної охорони, захистом населення та територій від надзвичайних ситуацій, а також ліквідацією їх наслідків, а тому перебування на такий посаді можна віднести до військової служби.

Посилання відповідача на те, що позивачем не підтверджено належними доказами, що виконання функцій на посаді командира відділення у професійній пожежній частині № 65 у спірний період пов`язані з військовою службою, спростовується наведеними мотивами суду.

За змістом частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статей 9, 90 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Разом з тим, у відповідності до пункту 29 рішення ЄСПЛ у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року, статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Крім того, суд бере до уваги позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58), згідно з якою принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд приходить до переконання, що адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо відмови у зарахуванні до загальної тривалості військової служби ОСОБА_1 період з 12.11.1991 по 10.06.1995 у професійній пожежній частині № 65.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 зарахувати до загальної тривалості військової служби ОСОБА_1 період служби у професійній пожежній частині № 65 з 12.11.1991 по 10.06.1995.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 06 червня 2025 року.

Суддя І.І. Соломко