Справа № 138/1489/25
Суддя: Київська Т. Б.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 138/1489/25
Провадження №:2-а/138/64/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2025 м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Київська Т.Б., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

02.06.2025 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшов вказаний вище позов.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 160,161 КАС України, враховуюче таке.

Згідно п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також, відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Частиною 3 цієї статті передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Позивач обґрунтовуючи свій позов зазначає, що про оскаржувану постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.02.2025 він дізнався на початку квітня 2025 року виявивши відкрите виконавче провадження з примусового виконання постанови. Після чого 15.04.2025 він звернувся по правову допомогу і 16.04.2025 адвокат звернулась до відповідача із запитом про надання інформації стосовно розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 04.05.2025 адвокатом отримано відповідь на запит, якою їй було відмовлено у надані запитуваної інформації у зв`язку з відсутністю згоди ОСОБА_1 , а тому строк подання даного позову було пропущено ним з поважних причин. 05.05.2025 на адресу відповідача адвокатом надіслано повторний запит разом із згодою позивача на надання інформації. 23.05.2025 отримано відповідь до якої і було долучено оскаржувану постанову.

Зважаючи на викладене вище, просить суд поновити йому пропущений строк на оскарження вказаної вище постанови.

В розрізі розгляду питання про поновлення процесуальних строків, слід звернути увагу на те, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що наведені нею обставини дійсно перешкоджали їй вчасно скористатись наданим їй правом звернення до суду.

Згідно з частиною 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до пункту 6 частини 5 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

У відповідності до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Водночас поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами.

Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Без наявності строків на процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Зазначених вище висновків дійшла ВП ВС у своїй постанові від 10.11.2022 у справі № № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22).

У даному випадку позивач, обґрунтовуючи підстави подання позову поза строками, встановленими ст. 289 КУпАП, відзначає про те, що йому не було відомо про оскаржувану постанову, а про її існування фактично дізнався на початку квітня. При цьому, не уточнює якого саме числа йому стало відомо про неї. Після чого, вже в середині квітня він звернувся до адвоката і після надсилання нею запит до відповідача 23.05.2025 було отримано оскаржувану постанову. При цьому, зі змісту позову слідує, що позивачу достовірно було відомо про наявність адміністративної справи відносно нього, а також дату, час та її місце розгляду, про що він розписався в протоколі про адміністративне правопорушення, однак він не виявив бажання дізнатись про результат її розгляду, у тому числі, шляхом звернення до відповідача з метою отримання відповідної інформації після завершення лікування дітей, лише після сплину двох місяців і отримання повідомлення про примусове виконання постанови він звернувся до адвоката із метою отримання відповідної інформації. Тобто, фактично позивач проявив байдужість до результатів розгляду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Жодних доказів того, що до квітня 2025 року позивач намагався отримати інформацію про результати розгляду відносно нього адміністративної справи матеріали адміністративного позову не містять.

Крім того, суд також звертає увагу, що отримати копію оскаржуваної постанови також можливо було і через орган виконавчої служби, у тому числі і в електронному виді за допомогою ідентифікатора доступу, який зазначається у постанові про відкриття виконавчого провадження, однак доказів звернення до органу ДВС матеріали справи також не містять.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Це право може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (рішення ЄСПЛ у справах «Мушта проти України», заява № 8863/06, п. 37; «Kreuz v. Poland», заява № 28249/95, п. 53; «Golder v. the United Kingdom», заява № 4451/70, п. 38, «Stanev v. Bulgaria», заява № 36760/06, п.п. 229-230).

Суд зауважує, що неможливість вчинити певні процесуальні дії підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах. Разом з тим, доказів такої неможливості позивачем не надано, як і не підтверджено відсутності можливості дізнатись про результати розгляду адміністративної справи щодо притягнення його до відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та звернутись до суду з належним чином оформленою позовною заявою у встановлені процесуальним законом строки.

Зважаючи на викладені вище обставини, наявні підстави для залишення позову без руху.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, слід залишити позов без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подання до суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку разом з доказами поважності причин пропуску такого строку.

Керуючись ст. 5, 160, 169 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про поновлення пропущеного процесуального строку відмовити.

Визнати не поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку на подання скарги на постанову про накладення адміністративного стягнення.

Залишити без руху позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Т.Б.Київська