Справа № 120/333/25
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 червня 2025 р. Справа № 120/333/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Мурованокуриловецької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся з адміністративний позовом Керівник Могилів-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до Мурованокуриловецької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані бездіяльністю Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області щодо невжиття заходів щодо виготовлення та затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду ботанічного заказника місцевого значення «Дошка», внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Тому, з метою зобов`язання відповідача забезпечити організацію проведення робіт із виготовлення та затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду ботанічного заказника місцевого значення «Дошка», та внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру, позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 15.01.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.

30.01.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив щодо задоволення заявлених керівником Могилів-Подільської окружної прокуратури вимог та вказав, що до 27.05.2021 саме на Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області було покладено обов`язок щодо нанесення меж новоствореного об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення ботанічного заказника «Дошка».

Надалі земельна ділянка, на якій розташований об`єкт природно-заповідного фонду місцевого значення ботанічний заказник «Дошка», перейшла у комунальну власність Мурованокуриловецької селищної ради.

Рішенням 36 сесії селищної ради 8 скликання від 07.04.2023 № 2481 було затверджено Програму розробки проектної документації на земельні ділянки комунальної власності Мурованокуриловецької селищної ради на 2023 2024 роки, якою також передбачено розроблення документації із землеустрою для територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Обсяг фінансування на виготовлення зазначеної документації із землеустрою за даною Програмою передбачався у 2023 р. 25 000 грн, у 2024 р. 25 000 грн (п.п. 2, 3, 5, 6, 7 Програми).

Так, за рахунок коштів, виділених з місцевого бюджету на реалізацію даної Програми, 08.09.2023 селищною радою був укладений договір з ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» для виконання відповідних землевпорядних робіт з розробки проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду місцевого значення «Долина ірисів» за межами населеного пункту с. Снітків на території Мурованокуриловецької селищної ради. Вартість даних робіт склала 25000 грн.

Орієнтовна вартість робіт щодо проведення інвентаризації земель з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, формування земельних ділянок та щодо розробки проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду по одному об`єкту у 2025 році складає близько 50000 грн.

Відповідач зазначає, що в умовах дії воєнного стану бюджетні кошти насамперед спрямовуються для забезпечення видатків, які здійснюються в першочерговому порядку, а фінансування інших програм та заходів, які не є першочерговими, здійснюється у разі наявності вільних коштів.

Таким чином, фінансування програм по розробленню документації із землеустрою для територій та об`єктів природно-заповідного фонду буде здійснюватись селищною радою при наявності вільних бюджетних коштів.

Відтак зазначає, що бездіяльності, про яку зазначає позивач, Мурованокуриловецькою селищною радою допущено не було.

07.02.2025 від прокуратури надійшла відповідь на відзив, в якій позивач наголошує, що Мурованокуриловецькою селищною радою зазначені у позовній заяві порушення не усунуто, тому, на переконання позивача, адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

12.02.2025 на адресу суду надійшли заперечення, в яких підтримано позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Могилів-Подільською окружною прокуратурою під час виконання повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», виявлено факт порушення законодавства в сфері охорони об?єктів природно-заповідного фонду на території Мурованокуриловецької селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області.

Встановлено, що рішенням 10 сесії 7 скликання Вінницької обласної ради №197 від 22.09.2016 «Про оголошення об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення - ботанічних заказників «Дошка», «Красне» та «Криничка» до переліку об`єктів природного заповідного фонду місцевого значення області віднесено ботанічний заказник місцевого значення «Дошка» орієнтовною площею 40 га на території Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району без вилучення із користування.

Відповідно до Положення про ботанічний заказник місцевого значення «Дошка», затвердженого наказом Департаменту екології та природніх ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації №890Д від 13.10.2016, Заказник входить до складу природно-заповідного фонду України охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення й використання (п. 1.3 Положення).

1.2. Заказник загальною площею 40 га, розташована на околиці с. Жван Мурованокуриловецького району Вінницької області на території Жванської сільської ради (далі - Користувач).

1.4. Територія, оголошена Заказникаом, не вилучається із користування Користувача, який здійснює на ній свою діяльність відповідно до природоохоронного законодавства та цього Положення; несе відповідальність за належне її утримання і додержання встановленого режиму території.

1.7. Межі Заказника встановлюються в натурі, оформляються відповідними знаками та інформаційними матеріалами, наносяться на планово-картографічні матеріали територіальних органів Держземагентсва Землекористувача, відображаються у відповідних формах статистичної звітності з кількісного обліку земель (форма N? 6-зем) та землевпорядній документації, обов?язково враховуються при реконструкції та розвитку прилеглих територій.

2.1. Заказник створено з метою збереження ділянки природної степової рослинності з місцем зростання видів.

3.4 Забезпечення режиму охорони території земельних ділянок у межах Заказника здійснюється Землекористувачем.

Відповідно до охоронного зобов`язання № 10/16, виданого 12.10.2016 Департаментом екології та природних ресурсів Вінницької обласної державної адміністрації, Жванська сільська рада дає зобов`язання щодо забезпечення режиму охорони та збереження ботанічного заказника місцевого значення «Дошка» площею 40 га, розташованого на території Жванської сільської ради Мурованокуриловецького району.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження території територіальних громад Вінницької області» до переліку територіальних громад Вінницької області входить Мурованокуриловецька територіальна громада з адміністративним центром територіальної громади - смт Муровані Курилівці, до складу якої віднесена, зокрема, Жванська сільська рада Мурованокуриловецького району.

Таким чином, Мурованокуриловецька селищна рада є правонаступником всіх прав та обов?язків Жванської сільської ради, в тому числі і обов`язку із забезпечення режиму охорони та збереження території Заказника.

Відповідно до листа Мурованокуриловецької селищної ради від 25.10.2024 №02-13/3715, земельні ділянки, на яких розташований об`єкт природно-заповідного фонду - ботанічний заказник місцевого значення «Дошка», перейшли в комунальну власність Мурованокуриловецької селищної ради відповідно до пунку 24 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України з 27.05.2021.

Також селищна рада повідомила, що рішенням 35 сесії селищної ради 8 скликання від 17.03.2023 №2426 затверджено Програму охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання природних ресурсів Мурованокуриловецької селищної ради на 2023-2025 роки та рішенням 36 сесії селищної ради 8 скликання від 07.04.2023 № 2481 затвердженого Програму розробки проектної документації на земельні ділянки комунальної власності Мурованокуриловецької селищної рали на 2023-2024 роки, якими передбачено розроблення документації із землеустрою для територій та об?єктів природно-заповідного фонду, разом з тим, фінансування даних програм на даний час обмежено.

Відповідно до інформації Головного управління Держтеокадастру у Вінницькій області №0-2-0.6-9304/2-24 від 24.10.2024, документації із землеустрою з організації та встановлення меж території природно-заповідного фонду - ботанічного заказника місцевого значення "Дошка" не виявлено. Відомості про межі території природно-заповідного фонду - ботанічного заказника місцевого значення «Дошка», межі обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об?єктів згідно даних Державного земельного кадастру відсутні.

За інформацією Управління розвитку територій та інфраструктури Вінницької обласної військової адміністрації №08-20/3410 від 21.10.2024 до Управління проект землеустрою щодо організації та встановлення меж ботанічного заказника місцевого значення «Дошка» не надходив.

Відтак, як зазначає прокурор, необхідність його звернення до суду з цим позовом обумовлена наміром захисту інтересів держави у сфері встановлення меж ботанічного заказника місцевого значення «Дошка» в натурі (на місцевості) та внесення відомостей про земельну ділянку цього заказника до Державного земельного кадастру, адже невиконання відповідачем вимог законодавства у цій сфері тривалий час залишається без уваги та реагування з боку держави в особі уповноважених органів.

Щодо наявності підстав для представництва прокурором державних інтересів від імені Державної екологічної інспекції у Вінницькій області, то суд зазначає таке.

Прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 23.10.2018 у справі № 906/240/18.

З огляду на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, звертаючись до суду з позовом, прокурор має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Таким чином, при зверненні з позовом прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Суд також враховує, що бездіяльність компетентного органу не обов`язково повинна носити умисний характер достатньо самого факту наявності бездіяльності, яка може також виявлятися у пасивній поведінці, неможливості реалізувати відповідні повноваження з незалежних від органу причин, тощо.

З матеріалів справи видно, що на підставі положень ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та ст. 53 КАС України прокурор звернувся із листами №02.53-6021ВИХ-24 від 29.11.2024 та №02.53-6488вих-24 від 31.12.2024 до Державної екологічної інспекції у Вінницькій області з приводу здійснення заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог природоохоронного законодавства Мурованокуриловецькою селищною радою, просив також повідомити чи не планує Інспекція самостійно звертатися до суду з позовом та чи немає заперечень щодо звернення окружної прокуратури з відповідним позовом.

Листом №5232/6/24 від 10.12.2024 Державна екологічна інспекція у Вінницькій області повідомила прокурора, що Інспекцією не вживалися заходи представницького характеру щодо зобов`язання винесення в натурі меж Заказника та найближчим часом не плануються.

Отже, прокурор правомірно та за наявності відповідних підстав звернувся до адміністративного суду з позовом для забезпечення представництва в суді законних інтересів держави, захист яких не здійснює уповноважений орган державної влади Державна екологічна інспекція у Вінницькій області.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд керується такими мотивами.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" № 1264-ХІІ від 25 червня 1991 року (далі Закон № 1264-ХІІ) передбачено, що природні ресурси України є власністю Українського народу.

Згідно із статтею 5 Закону № 1264-ХІІ державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Особливій державній охороні підлягають території та об`єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об`єкти, визначені відповідно до законодавства України.

Пунктом "і" частини першої статті 19 Закону № 1264-ХІІ передбачено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища в межах своєї компетенції приймають рішення про організацію територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення.

Згідно з частиною другою статті 61 Закону № 1264-ХІІ до складу природно-заповідного фонду України входять державні заповідники, природні національні парки, заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні та зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, заповідні урочища.

Відповідно до частин другої, третьої статті 2 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (далі ЗК України) суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно з пунктом "в" частини першої статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.

Пунктами "д", "к" частини першої статті 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до статті 43 ЗК України землі природно-заповідного фонду це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва) (стаття 44 ЗК України).

Згідно з частиною першою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до частини сьомої статті 79-1 ЗК України винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Частиною восьмою статті 79-1 ЗК України передбачено, що у разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Згідно з частиною четвертою статті 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" № 2456-ХІІ від 16 червня 1992 року (далі Закон № 2456-ХІІ) межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Частиною третьою статті 26 Закону № 2456-ХІІ передбачено, що власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Також відповідно до частини третьої статті 60 Закону № 2456-ХІІ органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про землеустрій" № 858-IV від 22 травня 2003 року (далі Закон № 858-IV) під проектом землеустрою розуміють сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Статтею 2 цього ж Закону передбачено, що землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

Відповідно до статті 19 Закону № 858-IV до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності.

Згідно із статтею 20 Закону № 858-IV землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).

Статтею 22 цього ж Закону унормовано, що підставою для здійснення землеустрою є рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, укладені договори між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення.

Згідно із статтею 25 Закону № 858-IV одним із видів документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 858-IV замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

Статтею 47 Закону № 858-IV передбачено, що проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою, зокрема: збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій.

Відомості про межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, межі обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів вносяться до Державного земельного кадастру.

Таким чином, природоохоронне законодавство України передбачає ідентифікацію територій природно-заповідного фонду, в тому числі шляхом встановлення в натурі їх меж, для чого в обов`язковому порядку розробляються проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду.

Наведене убезпечує від використання землі на території природно-заповідного фонду (в тому числі заказника) не за цільовим призначенням та запобігає її протиправному привласненню.

Отже, оскільки відносно ботанічного заказника місцевого значення "Дошка" не вжито заходів щодо організації проведення робіт із винесення його меж та закріплення їх в натурі (на місцевості), що підтверджується матеріалами справи, то є ймовірність використання цієї території за нецільовим призначенням, що суперечить природоохоронному законодавству.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позову та, як наслідок, наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду справи не залучались свідки та не проводились експертизи, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Мурованокуриловецької селищної ради щодо невжиття заходів щодо виготовлення та затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду ботанічного заказника місцевого значення «Дошка», внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Зобов`язати Мурованокуриловецьку селищну раду забезпечити відповідно до вимог чинного законодавства України організацію проведення робіт із виготовлення та затвердження проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду ботанічного заказника місцевого значення «Дошка», та внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Могилів-Подільська окружна прокуратура (вул. Покровська, 5, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, ) в інтересах Держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (вул. 600-річчя, 19, м. Вінниця, 21100, )

Відповідач: Мурованокуриловецька селищна рада (вул. Соборна, 45, с-ще Муровані Курилівці, Могилів-Подільський район, Вінницька область, )

Суддя Мультян Марина Бондівна