Справа № 752/11248/25
Суддя: Чекулаєв С. О.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-аз/752/6/25
У Х В А Л А

02.06.2025 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Чекулаєв С.О.,

з участю секретаря Пастух З.Ф.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 13.02.2025 №003816

ВСТАНОВИВ:

до Голосіївського районного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 13.02.2025 №003816.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 09.05.2025 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

29.05.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинити стягнення на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення №003816 від 13.02.2025 року, винесеної Відділом Державного нагляду (контролю) у Миколаївській області, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 132-1 КУпАП України в межах виконавчого провадження НОМЕР_2.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова була пред`явлена до виконання до Інгульського відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), що підтверджується копією заяви про примусове виконання рішення від 25.04.2025 №36549/34/24-25 та копією постанови про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_2 від 02.05.2025, копією постанови про арешт коштів боржника від 02.05.2025, копією постанов про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 02.05.2025, про які позивач дізнався 07.05.2025 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, що підтверджується копією відмітки про ознайомлення в матеріалах виконавчого провадження НОМЕР_2, крім постанови про відкриття виконавчого провадження - її заявник отримав 02.05.2025.

Позивач зазначає, що поки буде тривати судовий розгляд існує велика вірогідність примусового стягнення органами державної виконавчої служби відповідної суми коштів за оскаржуваною постановою за рахунок майна боржника.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вказана заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 КАС України).

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст.150 КАС України).

Згідно частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд встановив, що ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з адміністративним позовом про скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 13.02.2025 №ПС003816.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого частиною третьою статті 132-1 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 51 000,00 гривень.

У поданій заяві про забезпечення позову позивач просить зупинити стягнення на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення до розгляду справи по суті.

Суд зазначає, що підстави, з яких може бути вжито заходів забезпечення позову, є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Також, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

У відповідності до частини другої статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими заявником вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та обов`язків.

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в цій адміністративній справі.

На переконання суду, в цьому випадку невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що намір заявника захистити свої права та інтереси, які він вважає порушеними оскаржуваною постановою не буде реалізовано у разі стягнення з нього штрафу у розмірі 51 000,00 гривень, що не відповідатиме завданню адміністративного судочинства та порушить право заявника на судовий захист.

До того ж, невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може зумовити виникнення інших спорів, для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль шляхом ініціювання нових судових процесів, що потягне за собою матеріальні витрати.

При цьому суд зазначає, що згідно положень частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч.2 ст.151 КАС України).

Норми пункту 5 частини першої статті 151 КАС України також кореспондуються із положеннями пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Суд зауважує, що подана заява про забезпечення позову відповідає вимогам частини другої статті 152 КАС України у повній мірі.

Крім того, конкретний спосіб в який позивач просить забезпечити позов має співвідноситись з заявленими позовними вимогами. Заходи забезпечення позову мають бути розумними, обґрунтованими та адекватними заявленим позовним вимогам. Такими заходами має бути забезпечено збалансованість інтересів сторін, а також інших осіб, що беруть участь у справі.

Отже, вимоги заяви про забезпечення позову є співрозмірними заявленим позовним вимогам та обставинам справи, позивач просить зупинити стягнення саме за тієї постановою, яку він просить скасувати як неправомірну.

Також, суд зауважує, що ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа не скасовує оскаржуваної постанови, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі та зацікавлених осіб, а лише тимчасово забороняє стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого документа до вирішення спору.

Водночас, застосовуючи заходи забезпечення позову, судом не розглядається питання правомірності заявлених позовних вимог і наявності обставин, як підстав для задоволення позову. У цьому випадку судом встановлюється саме існування спору та обрання адекватних заходів для забезпечення позову, які будуть діяти до моменту вступу у законну силу судового рішення.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову у такий спосіб має на меті збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Окрім цього, вжиття заходів забезпечення позову саме таким чином буде відповідати предмету позову, не тягне фактичного вирішення спору по суті та забезпечить збалансованість інтересів сторін, що у свою чергу, не суперечить положенням законодавства України.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне задовольнити заяву позивача та забезпечити позов, шляхом зупинення стягнення згідно постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 13.02.2025 №003816 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 51 000,00 гривень до ухвалення судового рішення у справі за його адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування вказаної вище постанови.

Керуючись статтями 150, 154, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення №003816 від 13.02.2025 року, винесеної Відділом Державного нагляду (контролю) у Миколаївській області, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 132-1 КУпАП України в межах виконавчого провадження НОМЕР_2 до ухвалення судового рішення у справі за його адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування вказаної вище постанови.

Стягувачем за даною ухвалою є ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.О. Чекулаєв