Справа № 608/3151/23
Суддя: Запорожець Л. М.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія:
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року Справа № 608/3151/23

Номер провадження2-а/608/1/2025

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Запорожець Л. М.

за участю секретаря судового засідання Фаштиковської М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Чорткова справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови серії ЕНА № 1111387 від 16 грудня 2023 року про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови серії ЕНА № 1111387 від 16 грудня 2023 року про накладення адміністративного стягнення посилаючись на те, що поліцейським ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області капралом поліції Максимчаком Д.І. було винесено постанову серії ЕНА № 1111387 від 16.12.2023 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16.12.2023 року о 10:54:18 в місті Теребовля по вул. Січових Стрільців, 6, керуючи т/з VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2, а саме: проїзд без зупинки заборонений, чим порушив п. 8.4.г ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Накладене адміністративне стягнення вважає таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, а тому постанову вважає незаконною та такою, що підлягає до скасування.

Посилається на вимоги ст. ст. 7, 9, 287, 288, 289 КУпАП та п. 8.4 ПДР України просить скасувати постанову серії ЕНА № 1111387 від 16 грудня 2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень в дохід держави.

Представник ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого не визнає позовні вимоги та просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, враховуючи позицію представника позивача адвоката Дядика Я.Б., дослідивши зміст позовної заяви та додані до неї письмові докази, зміст відзиву на позовну заяву та додані до нього письмові докази, допитавши раніше свідка ОСОБА_2 приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав:

Судом встановлено, що 16 грудня 2023 року поліцейським ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області капралом поліції Максимчаком Д.І. було винесено постанову серії ЕНА № 1111387 від 16.12.2023 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16.12.2023 року о 10:54:18 в місті Теребовля по вул. Січових Стрільців, 6, керуючи т/з VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2, а саме: проїзд без зупинки заборонений, чим порушив п. 8.4.г ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки, спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору проводиться за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що при притягнені позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш, як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п.п. 2.2 п. 2 розділу 33 ПДР України дорожній знак пріоритету 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а Лггкож праворуч рівнозначною дорогою.

Відповідно до п. 8.2-1 ПДР України дорожні знаки застосовуються відповідно до Правил повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки _ винні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху; у світлу, так і в темну пору доби.

При цьому, дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Відповідно до пункту 8.4. Дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила; д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування; е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

?Отже, поліцейським, як посадовою особою, що наділена дискредиційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР України, маючи відповідні повноваження, зроблено висновок про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Підстав для умисного спотворення обставин події у працівників поліції не було та вказане позивачем не доведено.

Аргументи відповідача, що викладені у відзиві, грунтуються на вимогах Закону України Національну поліцію", Правил дорожнього руху, Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Аналізуючи відомості, що викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення, постанова поліцейського виконана на стандартному бланку, форма якого затверджена відповідною Інструкцією.

Постанова за змістом відповідає приписам статті 283 КУпАП та фактичними даними, встановленими поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, яким керував позивач.

У постанові зазначено прізвище, ім`я та по батькові та посаду поліцейського, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, а саме: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, місце проживання, опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення та прийняте у справі рішення.

У постанові зазначено відомості про транспортний засіб, яким керував позивач, розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.

Суд вважає, що поліцейський ВР № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Максимчак Д.І., як діючий поліцейський, діяв відповідно до Закону, на своє переконання виніс законну постанову про адміністративне правопорушення, оскільки зобов`язаний був відреагувати на адміністративне правопорушення позивача ОСОБА_1 .

При складанні адміністративних матеріалів відповідач переконався в тому, що саме позивач ОСОБА_1 , порушивши вимоги п. 8.4 г ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення як порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 122 КУпАП.

Главою 19 КУпАП передбачено, що у разі виявлення адміністративного правопорушення, в тому числі, передбаченого ст. 122 КУпАП, посадова особа органу Національної поліції має право розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та за результатами такого розгляду винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Так, згідно вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановленому Законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 33 УКпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими Законами.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» вбачається, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, суд вважає, що розглядаючи дану справу, поліцейський ВП № 3 (м. Теребовля)Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Максимчак Д.І., при виявленні адміністративного правопорушення, з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

В судовому засіданні не знайдено доказів підтвердження факту не правомірності дій поліцейського при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Правилами Дорожнього Руху України, ст.ст. 7, 33, ч.1 ст. 122, 251, 254, 258, 268, 280, 287, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 7, 9, 10, 11, 69, 70, 71, 86, 158, 159, 160-163 , 167, 186 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови серії ЕНА № 1111387 від 16 грудня 2023 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу (проголошення вступної та резолютивної частини постанови), протягом 10 днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/3151/23

Рішення набрало законної сили " " ______________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " _______________ року.

Секретар: