Справа № 240/9511/23
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2025-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/9511/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 70 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, за період з 03.09.2022 по 30.09.2022.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 70 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, за період з 03.09.2022 по 30.09.2022;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, за періоди: - з 01.10.2022 по 31.10.2022 ; - з 01.11.2022 по 14.11.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, за періоди: - з 01.10.2022 по 31.10.2022; - з 01.11.2022 по 14.11.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням несення військової служби у період дії воєнного стану, за період з 15.11.2022 по 25.11.2022;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням несення військової служби у період дії воєнного стану, за період з 15.11.2022 по 25.11.2022.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що під час виконання обов`язків військової служби, позивач в період з 03.09.2022 по 16.09.2022, з 17.09.2022 по 14.11.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2023 № 584. Відтак, у зв`язку з безпосередньою участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі проведення таких заходів, позивач набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, за періоди: з 03.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 14.11.2022. Водночас, позивачу не було нараховано зазначену додаткову винагороду. Більш того, виплата додаткової винагороди за листопад 2022 року у розмірі 100 000 грн та 30 000 грн передбачена витягом із наказу від 25.11.2022 р. № 231 про виключення позивача зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

До суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що за самовільне залишення військової частини в серпні 2022 року за рапортом командира підрозділу у серпні 2022 року ОСОБА_1 було позбавлено (не включено) виплати додаткової винагороди, а також премії. Також, за невиконання наказу у вересні 2022 року за рапортом командира підрозділу у жовтні 2022 року ОСОБА_1 було позбавлено (не включено) виплати додаткової винагороди, а також премії. Вказує, що на момент видання наказу про виплату додаткової винагороди Військова частина НОМЕР_1 не порушувала вимоги чинного законодавства і чітко дотримувалась положень Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Ухвалою суду витребувано у Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України наказ про результати службового розслідування по факту невиконання бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади № ІНФОРМАЦІЯ_1 /окп старшим лейтенантом ОСОБА_1 .

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів військова частина надала наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 03.12.2022 № 2956 «Про результати службового розслідування по факту невиконання бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади № БР 782дск/окп військовослужбовцями 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 .

Представник Військової частини НОМЕР_1 подав до суду додаткові пояснення, в яких вказав, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.10.2022 № 3792 було призначене службове розслідування за фактом невиконання бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади №БР 79дск/окп від 06 жовтня 2022 року військовослужбовцями 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 . В ході службового розслідування було підтверджено факт невиконання бойового розпорядження командира НОМЕР_2 омбр №782дск/ОКП від 28 вересня 2022 року військовослужбовцями 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , а також позивачем. 28.11.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 було затверджено акт службового розслідування та видано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.11.2022 № 2867 «Про результати службового розслідування по факту невиконання бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади №БР 7829дск/окп від 06 жовтня 2022 року військовослужбовцями 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 . На командира 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 покладено обов`язок подати рапорт про позбавлення додаткової винагороди за жовтень місяць 2022 року військовослужбовців 7 механізованої роти, в тому числі і Позивача, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168.

Крім того, представник відповідача вказав, що абзацами 8, 9 пункту 182 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.11.2022 № 321, визначено виплатити позивачу додаткову винагороду пропорційно в розрахунку на місяць згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»:

з 01 листопада 2022 року по 14 листопада 2022 року у сумі 100 000 грн;

з 15 листопада 2022 року по 25 листопада 2022 року у сумі 30 000 грн.

За листопад місяць 2022 року відповідачем було нараховано позивачу додаткову винагороду у розмірі 50 666,67 грн.

У зв`язку з тим, що позивач не мав права на виплату додаткової винагороди за вересень 2022 року, яка йому була виплачена в жовтні 2022 у розмірі 30 000 грн, про що свідчить довідка від 21.01.2023 року № 412, при виключенні позивача зі списків особового складу військової частини 25 листопада 2022 року суму у розмірі 30 000 грн було утримано та виплачено позивачу додаткову винагороду за листопад 2022 року у розмірі 20 666, 67 грн у грудні 2022 року.

У відповідності до положень частини п`ятої статті 262, частини першої статті 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 22.03.2022 №73 з 22.03.2022 ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Під час виконання обов`язків військової служби, позивач в період з 03.09.2022 по 16.09.2022, з 17.09.2022 по 14.11.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2023 № 584.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2022 № 231 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини.

Позивач вказує, що у зв`язку з безпосередньою участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі проведення таких заходів, набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022.

Водночас, позивачу не було нараховано зазначену додаткову винагороду.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати додаткової винагороди, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991№ 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно п. 1 ст. 9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2 - 4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок № 260).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 в Україні введено воєнний стан, який триває по сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята Постанова Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану № 168 (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 .

Отже, з 24.02.2022 у військовослужбовців Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000, 00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.

Відповідно до довідки військової чатини про доходи від 24.01.2023 №412 позивачу була нарахована та виплачена додаткова винагорода:

у серпні 2022 року 0,00 грн;

у вересні 2022 року 0,00 грн;

у жовтні 2022 - 30000,00 грн;

у листопаді 2022 - 0,00 грн;

у грудні 2022 20666,67 грн.

У межах спірних правовідносин позивач оскаржує бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати йому додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168, за період з 03.09.2022 до 30.09.2022, із 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 до 14.11.2022, та з розрахунку 30 000 грн 15.11.2022 по 25.11.2022.

Судом встановлено, що позивача було позбавлено додаткової винагороди за самовільне залишення вйськової частини та невиконання бойового наказу командира.

Оцінючи правомірність дій відповідача, суд виходитьз наступного.

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин, було чинним окреме доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022, п.9 якого передбачені підстави, наявність яких позбавляє права військовослужбовців на отримання додаткової винагороди передбаченої Постановою № 168 в розмірі 100 000 грн чи 30 000 грн.

Такими підставами, зокрема, є відмова виконувати бойові накази (розпорядження) та самовільне залишення військової частини, місця служби або дезертири за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного з залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

Разом з тим, суд зазначає, що п.9 окремого доручення не є самостійною підставою невиплати йому додаткової винагороди на період воєнного стану, оскільки факт порушення дисципліни потребує доведення та підтвердження відповідними доказами. Тобто, вина військовослужбовця має бути встановлена у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 11 затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут внутрішньої служби), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців обов`язки.

У статті 30 Статуту внутрішньої служби вказано, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання.

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Відповідно до статті 35 Статуту внутрішньої служби, накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.

Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут). Відповідно статтям 1-2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту установлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з ст. 7 Дисциплінарного статуту застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Відповідно до ст.45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.48 Статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Відповідно до ст. 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Статтями 84, 85 та 87 Дисциплінарного статуту, серед іншого, передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником).

Згідно з ч. 2 ст. 86 Дисциплінарного статуту №551-XIV під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Наказом Міністра оборони України від 21 листопада 2017 року №608 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок №608).

Вимогами п. 1 розділу II Порядку № 608 передбачено випадки, коли може призначатися службове розслідування, зокрема, невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань.

Пунктом 3 розділу II Порядку № 608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Згідно з п. 1 розділу V Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування.

Згідно з вимогами п. 6 розділу V Порядку № 608 після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Пунктом 1 розділу VI Порядку № 608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до вимог п. 2 розділу VI Порядку № 608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення.

Згідно з вимогами п. 3 розділу VI Порядку № 608 якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Таким чином, у разі порушення військовослужбовцем військової дисципліни, призначається службове розслідування, за результатами якого, у разі, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Отже, факт порушення військової дисципліни, має бути підтверджений у встановленому порядку.

Як свідчать матеріали справи, командиром 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_2 29.09.2022 до особового складу військовослужбовців 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 було зачитано бойове розпорядження командира 30 омбр №751дск/ОКП, щодо убуття в район АДРЕСА_1 , для виконання бойового завдання за призначенням.

Разом з тим, у зв`язку з відмовою виконати бойовий наказ, тимчасово виконуючим обов`язки командира батальйону НОМЕР_3 механізованого батальйону був поданий рапорт по факту відкритої відмови виконання наказу військовослужбовцем військової служби за мобілізацією молодшим сержантом ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.10.2022 № 3665 було призначене службове розслідування за фактом невиконання бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади №БР782дск/окп військовослужбовцями 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 .

29.11.2022 було складено акт службового розслідування по факту невиконання бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади №БР782дск/окп військовослужбовцями 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 .

В ході службового розслідування було підтверджено факт невиконання бойового розпорядження командира НОМЕР_2 омбр №782дск/ОКП військовослужбовцями 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , в тому числі і позивачем.

Відповідно до акта службового розслідування за порушення військової дисципліни, відкриту відмову виконувати бойове розпорядження молодшому сержанту ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення «догана» на підставі п «в» ст 48 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України.

На командира 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 покладено обов`язок подати рапорт про позбавлення додаткової винагороди за вересень місяць 2022 року військовослужбовців 7 механізованої роти, в тому числі і позивача, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168, на підставі підпункту 9.7 пункту 9 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 року № 912/з/29, щодо врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової виплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 року № 168.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 03.12.2022 № 2956 «Про результати службового розслідування по факту невиконання бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади № БР 782дск/окп військовослужбовцями 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 » за порушення військової дисципліни, відкриту відмову виконувати бойове розпорядження ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення «Догана» на підставі п. «б» ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

За невиконання наказу у вересні 2022 року молодшого сержанта ОСОБА_1 було позбавлено (не включено) виплати додаткової винагороди за вересень 2022 року.

Суд звертає увагу, що позивач в позовній заяві жодним чином не заперечує обставин, встановлені в акті службового розслідування, та не висловлює незгоду з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2022 № 2956 про результати службового розслідування, а посилається лише на неналежне позбавлення його додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Матеріали справи не містять доказів того, що наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2022 № 2956 оскаржено позивачем чи зазначений наказ скасовано в установленому порядку.

В межах даної справи позивачем також не оскаржується вказаний наказ, тому судом не досліджується питання правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, оскільки наказ, яким позивача позбавлено виплати додаткової винагороди та накладено дисциплінарне стягнення за невиконання бойового наказу є чинним та ніким не скасований, суд дійшов висновку про відсутність у позивача права на нарахування та виплату додаткової винагороди за вересень 2022 року виходячи з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168.

Тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо нарахування додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, за період з 01.10.2022 по 31.10.2022, суд зазначає таке.

З матеріалів справи встановлено, що старшим лейтенантом ОСОБА_2 06.10.2022 до особового складу військовослужбовців 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , поблизу АДРЕСА_2 , було зачитано бойове розпорядження командира НОМЕР_2 омбр №79дск/ОКП від 06 жовтня 2022 року, щодо убуття в район АДРЕСА_1 , для виконання бойового завдання за призначенням.

Разом з тим, у зв`язку з відмовою виконати бойовий наказ, командиром 3 механізованого батальйону був поданий рапорт по факту відкритої відмови виконання наказу військовослужбовцем військової служби за мобілізацією молодшим сержантом ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06.10.2022 № 3792 було призначене службове розслідування за фактом невиконання бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади №БР79дск/окп військовослужбовцями 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 .

28.11.2022 було складено акт службового розслідування по факту невиконання бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади №БР79дск/окп військовослужбовцями 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 .

В ході службового розслідування було підтверджено факт невиконання бойового розпорядження командира НОМЕР_2 омбр №79дск/ОКП військовослужбовцями 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , в тому числі і позивачем.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.11.2022 №2867 «Про результати службового розслідування по факту невиконання бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади № БР79дск/окп військовослужбовцями 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 » за порушення військової дисципліни, відкриту відмову виконувати бойове розпорядження ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення «Сувора догана» на підставі п. «в» ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

На командира 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 покладено обов`язок подати рапорт про позбавлення додаткової винагороди за жовтень місяць 2022 року військовослужбовців 7 механізованої роти, в тому числі і позивача, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168, на підставі підпункту 9.7 пункту 9 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 року № 912/з/29, щодо врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової виплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 року № 168.

За невиконання наказу у жовтні 2022 року молодшого сержанта ОСОБА_1 було позбавлено (не включено) виплати додаткової винагороди за жовтень місяць 2022 року.

Суд звертає увагу, що позивач в позовній заяві жодним чином не заперечує обставин, встановлені в акті службового розслідування, та не висловлює незгоду з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2022 №2867 про результати службового розслідування, а посилається лише на неналежне позбавлення його додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Матеріали справи не містять доказів того, що наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2022 №2867 оскаржено позивачем чи зазначений наказ скасовано в установленому порядку.

В межах даної справи позивачем також не оскаржується вказаний наказ, тому судом не досліджується питання правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, оскільки наказ, яким позивача позбавлено виплати додаткової винагороди та накладено дисциплінарне стягнення за невиконання бойового наказу є чинним та ніким не скасований, суд дійшов висновку про відсутність у позивача права на нарахування та виплату додаткової винагороди за жовтень 2022 року виходячи з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року № 168..

Тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Як встановлено судом, 03.12.2022 було прийнято наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №2956 «Про результати службового розслідування по факту невиконання бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади №БР 782дск/окп військовослужбовцями 7 механізованої роти 3 механізованого батальйлну військової частини НОМЕР_1 ».

Пунктом 4.2 вказаного наказу передбачено встановленим подати рапорт про позбавлення додаткової винагороди за вересень місяць 2022 року, в тому числі, молодшому сержанту ОСОБА_1 , встановленої Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницбкого складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168, на підставі підпункту 9.7 пункту 9 окремого доручення Міністра оборони від 23.06.2022 №912/3/29, щодоврегулювання виплати військовослужбовцям додаткової виплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницбкого складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168.

У зв`язку з тим, що позивач не мав права на виплату додаткової винагороди за вересень 2022 року, яка йому була виплачена в жовтні 2022 у розмірі 30 000 грн, суму у розмірі 30 000 грн було утримано та виплачено позивачу додаткову винагороду за листопад 2022 року у розмірі 20 666, 67 грн у грудні 2022 року.

Відтак суд встановив, що додаткову винагороду, яку позивач мав отримати за листопад 2022 року, було фактично нараховано, однак не виплачено у зв`язку з утриманням додаткової винагороди за вересень 2022 року на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2022 №2956.

Водночас суд зазначає, що фактично відповідач нарахував позивачу додаткову винагороду за листопад 2022 року, щодо якої виник вказаний спір, але утримано у зв`язку з виконанням іншого наказу відповідача. Вказаний наказ та вчинення відповідачем дій, спрямованих на його виконання, не були предметом розгляду у вказаній справі. Водночас такі дії можуть бути предметом окремого адміністративного позову з метою перевірки правомірності вчинених дій.

Щодо посилання позивача на те, що Окреме доручення Міністра оборони від 23.06.2022 №912/з/29 не було зареєстровано в Міністерстві юстиції України і що положення цього Доручення не підлягають до застосування для прийняття рішення щодо невключення позивача до наказу про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану, регламентованої Постановою КМУ №168, суд відхиляє з огляду на наступне.

Прийняття Міністром оборони України вказаного Доручення від 23.06.2022 №912/з/29 узгоджується з повноваженнями, визначеними пунктом 17 Порядку № 260, а тому відповідні рішення підлягають врахуванню при вирішення питання про виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, а тому відсутні підстави для їх задоволення.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, оцінки поданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246,256 КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_4 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_6 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

10.06.25