Справа № 260/1806/25
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2025 року м. Ужгород№ 260/1806/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 13 лютого 2025 року №89; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи в колгоспі «Дружба», зазначені в трудові книжці від 15 жовтня 1977 року, а саме: з 17 серпня 1987 року по 13 квітня 1988 року; з 25 грудня 1989 року по 24 березня 1990 року; з 20 листопада 1990 року по 22 травня 1991 року; 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня настання права, а саме з 23 лютого 2025 року.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що у зв`язку з досягненням пенсійного віку він звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. Однак за результатами розгляду такої заяви у призначенні пенсії було відмовлено з мотивів відсутності необхідного страхового стажу. Так, до такого не було зараховано період роботи в колгоспі «Дружба» з оглядну на те, що облік відпрацьованого часу вівся в грошових одиницях. Вказане рішення відповідачів вважає протиправним та таким, що порушує його право на соціальний захист.

02 квітня 2025 року відповідач 1 подав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення повних вимог заперечив. Так, зазначив, що до заяви про призначення пенсії позивачем було долучено довідку, в якій мінімум трудової участі у колгоспі у спірний період зазначено в карбованцях, що суперечить положенням чинного законодавства. Оскільки позивачем не було надано інших документів про відпрацьовані трудові дні, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області було правомірно відмовлено у призначення пенсії.

07 квітня 2025 року відповідач 2 подав до суду відзив на позовну заяву №0700-0802-8/19524 від 04.04.2025, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив та просив суд у задоволенні позову відмовити, аргументуючи безпідставністю такого. Зокрема, зазначив, що за результатами розгляду поданої позивачем заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області від 13.02.2022 було відмовлено у призначенні пенсії за відсутності необхідного страхового стажу. Так, до такого не було зараховано період роботи в СТОВ «Дружба», оскільки облік відпрацьованого робочого часу вівся у грошових одиницях, що не передбачено законодавством, та в колгоспі з 12.06.1983 по 20.10.1984, з 04.05.1992 по 19.12.1992, оскільки відсутня довідка про відпрацьовані трудодні та встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 06 лютого 2025 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої долучив ряд правовстановлюючих документів, серед яких: трудову книжку від 15.10.1977 НОМЕР_1 , довідки СТОВ «Дружба» №21/1 від 27.06.2024, №21/2 від 27.06.2024, №21/3 від 27.06.2024, №21/4 від 27.06.2024, довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №21/5 від 27.06.2024.

Вказана заява позивача, відповідно до принципу екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області).

За результатами розгляду такої заяви рішенням ГУ ПФУ в Одеській області №89 від 13.02.2025 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком за відсутності необхідного страхового стажу, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, як вбачається з такого рішення ГУ ПФУ в Одеській області страховий стаж заявника становить 14 років 06 місяців 21 день.

Проте до страхового стажу не зараховано періоди роботи за трудовою книжкою НОМЕР_1 з 12.06.1983 по 20.10.1984 та з 04.05.1992 по 19.12.1992, оскільки відсутня довідка про відпрацьовані трудодні та встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві. Окрім того, не зараховано період роботи в колгоспі «Дружба» з 17.08.1987 по 13.04.1988, з 01.11.1989 по 30.04.1990 та з 20.11.1990 по 22.05.1991 згідно з довідки №21 від 27.06.2024, оскільки облік робочого часу вівся в грошових одиницях, що не передбачено законодавством.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням органів Пенсійного фонду України, вважаючи його таким, що порушує передбачене законодавством право на пенсію, ОСОБА_1 звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Питання виникнення та реалізації права громадян на пенсійне забезпечення врегульоване положеннями Законів України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 р. (далі - Закон №1788) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті, у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Частиною 3 ст. 26 Закону №1058 передбачено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058).

Згідно ст. 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Положеннями ст. 62 Закону №1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вказане узгоджується також з положеннями п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 (далі Інструкція) та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (далі Порядок).

Відповідно до п. 2.2 Інструкції, до трудової книжки вносяться наступні відомості: про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно п. 2.3 Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (2.4 Інструкції).

Вказане кореспондується також з положеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162 (далі Інструкція №162) (що була чинна на момент видачі трудової книжки позивача).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачами, що позивач при зверненні за призначенням пенсії подав, в тому числі трудову книжку від 15.10.1977 НОМЕР_1 .

Відповідно до відомостей записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 прийнятий на роботу в колгосп «Дружба» в наступних періодах:

- з 17.08.1987 по 13.04.1988 в цеолітовий кар`єр на посаду будівельника;

- з 25.12.1989 по 24.03.1990 в токарний цех на посаду токаря;

- з 20.11.1990 по 22.05.1991 в будівельну бригаду.

Зазначені відомості внесені з дотриманням вимог Інструкції, зокрема: відомості про прийняття та звільнення з роботи зроблені акуратно, кульковою ручкою, завірені печаткою та підписом уповноваженої особи, з них можна точно встановити про місце, посаду та період роботи, номер та дату розпорядчого документа, на підставі яких зроблені відповідні записи.

Більше того, на підтвердження трудової діяльності у колгоспі «Дружба» ОСОБА_1 подав до органу Пенсійного фонду України довідки СТОВ «Дружба» №21/1 від 27.06.2024 (про підтвердження періоду роботи в колгоспі), №21/2 від 27.06.2024, №21/3 від 27.06.2024 (про те, що виробіток мінімуму у період з 1975 по 1990 рр. був встановлений в карбованцях), №21/4 від 27.06.2024, довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №21/5 від 27.06.2024.

Такі документи завірені печаткою товариства та підписом керівника. Жодних зауважень до їх достовірності відповідачі не заявляють.

В оскарженому рішенні, обґрунтовуючи відмову у зарахуванні періодів роботи в колгоспі «Дружба», ГУ ПФУ в Одеській області посилається виключно на те, що облік відпрацьованого робочого часу в колгоспі «Дружба» вівся в грошових одиницях, що не передбачено законодавством.

Проте суд не може погодитися з позицією відповідачів, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постанові від 30 вересня 2021 року №300/860/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В свою чергу судом вважає, що надані ОСОБА_1 документи на підтвердження трудової діяльності в колгоспі «Дружба» є належними та достатніми, а тому періоди робти з 17.08.1987 по 13.04.1988, з 25.12.1989 по 24.03.1990 та з 20.11.1990 по 22.05.1991 підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача при вирішенні питання про призначення пенсії.

Більше того, за результатами проведеної посадовою особою ГУ ПФУ в Закарпатській області перевірки правильності видачі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 за період роботи у колгоспі «Дружба» було встановлено, що сума заробітної плати за період з вересня 1987 по квітень 1990, зазначена в довідці, відповідає первинним документам.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що у відповідача 1 не було підстав для відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача спірного періоду роботи.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих актів, що регулюють спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що оскаржене рішення ГУ ПФУ в Одеській області підлягає скасуванню, а спірний період роботи зарахуванню до страхового стажу позивача.

З огляду на те, що страховий стаж ОСОБА_1 з урахуванням встановлених судом в даній адміністративній справі обставин є достатнім для призначення пенсії за віком, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону №1058, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З матеріалів справи вбачається, що з урахуванням наявного страхового стажу ОСОБА_1 набув право на отримання пенсії за віком при досягненні 65-річного віку, а тому така підлягає призначенню з 22 лютого 2025 року.

Щодо належного та ефективного способу захисту порушеного права суд зазначає наступне.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Одеській області, рішенням якого ОСОБА_2 було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що призначив позивачу пенсію, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Одеській області

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2024 року по справі № 500/1216/23.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням вищенаведеного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська область, 65012, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 13 лютого 2025 року №89.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в колгоспі «Дружба», зазначені в трудові книжці від 15 жовтня 1977 року, а саме: з 17 серпня 1987 року по 13 квітня 1988 року; з 25 грудня 1989 року по 24 березня 1990 року; з 20 листопада 1990 року по 22 травня 1991 року.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня досягнення пенсійного віку, а саме з 22 лютого 2025 року.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська область, 65012, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1211,20 гривень (Одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяР.О. Ващилін