Справа № 761/38122/24
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/332/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.М.,

при секретарі: Харечко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення від 24 вересня 2024р. за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП за підписом заступника начальника ГУ ДПС у м. Києві Якушко І.В., яка винесена відносно позивача, за актом фактичної перевірки ТОВ «Базис Кейс» № 102204/26/15/07/45383999 від 06 вересня 2024р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що на його адресу проживання надійшла постанова про накладання адміністративного стягнення від 24 вересня 2024р. за підписом заступника начальника відповідача Якушко І.В. за актом фактичної перевірки № 102204/26/15/07/45383999 від 06 вересня 2024р. Згідно зазначеної постанови, позивач порушив порядок проведення розрахунків, а саме: суб`єкт господарювання не забезпечив можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв за продані товари, чим порушив пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 29 липня 2022р. «Про встановлення строків до яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв за продані ними товари (надані послуги), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,0 грн.

На думку позивача, такий розмір штрафу, передбачений ч. 2 ст. 163-15 КУпАП і застосування такого штрафу можливе до особи, яка протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, а саме за повторне порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів. Однак, у акті фактичної перевірки не відображено повторність правопорушення, як і не зазначено дані щодо притягнення, протягом року, до адміністративної відповідальності працівників, або керівника ТОВ «Базис Кейс» (позивача), за порушення Порядку проведення розрахунків із покупцями, вимог п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 29 липня 2022р. «Про встановлення строків до наставання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги)». При цьому, позивач зазначав, що ТОВ «Базис Кейс» було виконано вимогу п. 1 зазначеної вище № 894 в частині забезпечення можливості безготівкового розрахунку за придбані товари, що підтверджується заявою про приєднання до договору еквайрінгу AT «Ощадбанк» № 909-113630 від 14 червня 2024р.

На думку позивача, його було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку; постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. В його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, при цьому позивач звертав увагу суду, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 18 вересня 2024р. за № 4162, відповідачем було зазначено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, проте під час розгляду зазначеного протоколу, і винесення оскаржуваної постанови, його дії вже були кваліфіковані за складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-15 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення, яке передбачено санкцією ч. 2 ст. 163-15 КУпАП.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2024р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

28 листопада 2024р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Як зазначив відповідач, за результатами перевірки кіоску за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 10А (прим. 1), було встановлено що розрахунки з покупцями проводились виключно у готівковій формі. За наслідками проведення перевірки було складено акт. У зв`язку із встановленням порушення, було складено протокол про адміністративне правопорушення № 4162 від 18 вересня 2024р., за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-15 КУпАП, та запрошено позивача на його розгляд. Однак ні він, ні його уповноважений представник не з`явилися, не надали доказів на спростування порушення. Внаслідок чого була складена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, враховуючи те, що позивач вже притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП постановою про накладення адміністративного стягнення від 24 квітня 2024р. (протокол про адміністративне правопорушення № 1606 від 17 квітня 2024р.), а тому відповідачем було накладено на позивача адміністративне стягнення за повторне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 17000,0 грн.

18 грудня 2024р. на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій сторона позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити, наголошуючи, що позивачем було отримано правову позицію профільного Міністерства економіки України, листом № 3631-03/80470-01 від 12 листопада 2024р. Також, на думку сторони позивача, посилання відповідача у відзиві на позов, на іншу справу щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є порушенням вимог КУпАП, оскільки про ці обставини сторона відповідача не повідомляла під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Заперечення на відповідь на відзив не надходили.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, керівником ТОВ «Базис Кейс» є ОСОБА_1 .

На підставі ст. 20, п.п. 80.2.2, п. 80.2, ст.80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010р. № 2755-VI (із змінами та доповненнями) проведено фактичну перевірку за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 10А (прим. 1), де здійснює діяльність ТОВ «Базис Кейс» () з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у т.ч. про обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин із працівниками (найманими особами), дотримання вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки).

Відповідно до акту фактичної перевірки від 06 вересня 2024р. в кіоску за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 10А (прим. 1), де здійснює діяльність ТОВ «Базис Кейс» розрахунок за придбаний товар проводиться в готівковій формі оплати, PoS термінал в місці продажу товарів відсутній.

Відповідно до протоколу № 4162 від 18 вересня 2024р. (а.с. 11, 12), який було надано, в якості письмового доказу стороною позивача, директор ТОВ «Базис Кейс» вчинив порушення порядку проведення розрахунків, а саме: суб`єкт господарювання не здійснив перехід на обов`язкове приймання спеціальних платіжних засобів для здійснення розрахунків за продані товари, чим порушив пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 29 липня 2022р. «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (надані послуги)». Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 155-1 КУпАП. З протоколу вбачається, що в графі «притягався до адміністративної відповідальності раніше і за що» було зазначено, що не встановлено, на виклик не з`явився.

В свою чергу, відповідно до протоколу № 4162 від 18 вересня 2024р. (а.с. 65, 66), який було надано, в якості письмового доказу стороною відповідача, директор ТОВ «Базис Кейс» вчинив порушення порядку проведення розрахунків, а саме: суб`єкт господарювання не здійснив перехід на обов`язкове приймання спеціальних платіжних засобів для здійснення розрахунків за продані товари, чим порушив пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 29 липня 2022р. «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (надані послуги)». Відповідальність передбачена ч. 2 ст. 163-15 КУпАП. З протоколу вбачається, що в графі «притягався до адміністративної відповідальності раніше і за що» було зазначено, що не встановлено, на виклик не з`явився.

Відповідно до постанови від 24 вересня 2024р., складеної заступником начальника відповідача Якушко І.В., розглянувши протокол від 18 вересня 2024р. № 4162, встановила, що директор ТОВ «Базис Кейс» ОСОБА_1 допустив порушення порядку проведення розрахунків, а саме: суб`єкт господарювання не забезпечив можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані товари, чим порушив пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 29 липня 2022р. «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (надані послуги)». ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 17000,0 грн., за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-15 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За визначенням пунктів 3, 89 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» від 30 червня 2021р. № 1591-IX (далі по тексту - Закон № 1591-IX) безготівкові розрахунки - перерахування коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів, а також перерахування надавачами платіжних послуг коштів, внесених платниками готівкою, на рахунки отримувачів; торговець - суб`єкт господарювання (юридична особа або фізична особа, яка здійснює підприємницьку діяльність, незалежну професійну діяльність), який відповідно до договору з відповідним надавачем платіжних послуг (еквайром або іншим) приймає до обслуговування платіжні інструменти для здійснення оплати вартості товарів чи послуг, включаючи послуги з видачі коштів у готівковій формі.

Згідно частин 28, 29 ст. 39 Закону № 1591-IX торговці зобов`язані забезпечувати можливість здійснення безготівкових розрахунків за продані товари (надані послуги), у тому числі за допомогою електронних платіжних засобів та/або платіжних застосунків, та/або платіжних пристроїв. У разі надання можливості здійснювати безготівкові розрахунки за продані товари (надані послуги) за допомогою електронних платіжних засобів, що використовуються в платіжних системах, торговці зобов`язані забезпечувати можливість здійснення таких розрахунків з використанням електронних платіжних засобів не менше трьох платіжних систем, однією з яких є багатоемітентна платіжна система, створена резидентом України.

Терміни, до настання яких торговці мають забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги), визначаються Кабінетом Міністрів України. Контроль за дотриманням торговцями таких термінів здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, а контроль за забезпеченням захисту прав споживачів при здійсненні зазначених розрахунків - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги)» від 29 липня 2022р. № 894 (далі по тексту - постанова № 894) встановлено, що торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги), включаючи товари (послуги), реалізація (надання) яких здійснюється дистанційно:

1) з 1 січня 2023р. - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення понад 25 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту);

2) з 1 січня 2024р. - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення від 5 до 25 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту);

3) з 1 січня 2025р. - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення менше ніж 5 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту);

4) з 1 січня 2026р. - торговці - фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої групи, торговці, які здійснюють торгівлю з використанням торгових автоматів, виїзну (виносну) торгівлю, продаж власноручно вирощеної або відгодованої продукції.

Як встановлено судом, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 163-15 КУпАП та застосовано до нього санкцію у вигляді штрафу в розмірі 17 000,0 грн.

Відповідно до ст. 234-1 КУпАП податкові органи розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги) (стаття 163-15) .

Від імені податкових органів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники податкових органів та їх заступники, уповноважені ними посадові (службові) особи.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, згідно протоколу № 4162 від 18 вересня 2024р. керівник ТОВ «Базис Кейс» ОСОБА_1 вчинив порушення порядку проведення розрахунків, а саме: не здійснив перехід на обов`язкове приймання спеціальних платіжних засобів для здійснення розрахунків за продані товари (надані послуги), чим порушив пункт 1 постанови № 894.

Щодо посилань позивача на те, що він не є особою, яка має відповідати за ст. 163-15 КУпАП, то варто звернути увагу на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Судом встановлено, і це не оспорювалось стороною позивача, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які є загальнодоступними та достовірними відомостями, встановлено, що керівником ТОВ «Базис Кейс» є саме позивач ОСОБА_1 , а тому, саме він, як посадова особа, є суб`єктом адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності.

Посилання позивача на те, що суб`єктом адміністративного правопорушення є особа, яка безпосередньо здійснювала розрахунки з покупцями є безпідставним та таким, що не ґрунтується на нормах права.

Таким чином, суд вважає, що позивач, як керівник ТОВ «Базис Кейс» є суб`єктом правопорушення у контексті ст.165-13 КУпАП.

Щодо заперечень позивачем суті вчиненого порушення, суд звертає увагу, на наступне.

Як вже зазначалося, позивач мав забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків за продані товари (надані послуги), у тому числі за допомогою електронних платіжних засобів та/або платіжних застосунків, та/або платіжних пристроїв.

Стверджуючи про виконання вказаного обов`язку, позивач наголошує на тому, що ним забезпечено можливість безготівкових розрахунків шляхом розміщення на всіх об`єктах торгівлі QR-коду, який містить посилання на безготівкову оплату.

На підтвердження вказаних доводів, позивач надав: заяву про приєднання до договору надання послуг еквайрінгу АТ «Ощадбанк» № 909-113630 від 14 червня 2024р.; наказ ТОВ «Базис Кейс» № 4-од від 02 квітня 2024р..

Проте, вказані документи не містять жодної інформації, яка б свідчила про забезпечення можливості безготівкової оплати у торговій точці за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 10А (прим. 1).

При цьому, пункт 4 наказу ТОВ «Базис Кейс» № 4-од від 02 квітня 2024р. містить формальне посилання на необхідність забезпечення здійснення безготівкових розрахунків, проте ні вказаний наказ, ні будь-який інший документ не містять доказів як способу, так і самого факту реалізації позивачем чи будь-якою іншою посадовою особою ТОВ «Базис Кейс» вказаного обов`язку за згаданою адресою.

Таким чином, позивачем не спростовано допущення порушення пункту 1 постанови № 894.

Згідно з частиною 1 ст. 163-15 КУпАП порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів - тягне за собою накладення штрафу на фізичну особу - підприємця, посадових осіб юридичної особи від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 цієї статті визначено, що дія, передбачена частиною першою цієї статті, вчинена особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, санкція частини 1 ст. 163-15 КУпАП передбачає можливість накладення стягнення у вигляді штрафу до 3400,0 грн., а штраф у розмірі 17000,0 грн. може бути застосований у разі притягнення до відповідальності за частиною 2 цієї статті.

Оскаржуваною постановою, як зазначалося, було притягнуто позивача до відповідальності за частиною 1 ст. 163-15 КУпАП, проте, накладене стягнення у розмірі 17000,0 грн., яке значно перевищує санкцію цієї норми.

Окрім того, у ході судового розгляду справи відповідач надав суду відомості про те, що позивача раніше протягом року було притягнуто до відповідальності за частиною 1 ст. 163-15 КУпАП, зокрема згідно постанови відповідача 24 квітня 2024р. (протокол про адміністративне правопорушення № 1606 від 17 квітня 2024р.).

Таким чином, відповідач невірно кваліфікував дії позивача за частиною 1 ст. 163-15 КУпАП, оскільки позивача раніше протягом року вже було притягнуто до відповідальності за цією нормою. У свою чергу, відповідальність за вчинення протягом року повторного правопорушення встановлена частиною 2 ст. 163-15 КУпАП.

При цьому суд звертає увагу, що при винесені оскаржуваної постанови, відповідний суб`єкт владних повноважень розглядав протокол про адміністративне правопорушення за № 4162 від 18 вересня 2024р., проте надані сторонами, в якості письмових доказів копії зазначеного протоколу різняться, в кваліфікації складу адміністративного правопорушення.

Вказані порушення щодо кваліфікації порушення та розміру застосованої санкції є свідченням протиправності оскаржуваної постанови.

Перевіряючи, під час розгляду справи в суді, в контексті доводів позивача про відсутність в його діях повторності, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України, однією з основних засад адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (частини 2, 4 ст. 9 КАС України).

Сутність принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи полягає, серед іншого, у виявленні та дослідженні доказів судом за власною ініціативою. Суд під час розгляду справи в порядку адміністративного судочинства повинен активно використовувати процесуальні повноваження, у тому числі й щодо виявлення, витребування і дослідження доказів за власною ініціативою.

Як наголошує ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі наданих письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.

За змістом ч. 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як регламентує ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки Європейського суду з прав людини, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016р.) Європейський суд прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Зазначене вище дозволяє суду прийти до висновку, що відповідачем не розкрито суті вчиненого позивачем правопорушення, хоча формулювання повинно бути конкретним, оскільки є важливою умовою справедливого та об`єктивного розгляду справи та є необхідним для підготовки до належного захисту, на що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Відповідно до пункту 3 ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, дозволяє суду прийти до висновку, що позивач взагалі не був обізнаний про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 163-15 КУпАП, при цьому, не зазначення відповідачем суті правопорушення не свідчить про факт його відсутності, а тому суд дійшов до висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати, та надіслати справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до компетентного органу, а саме: Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень (відповідача) підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,6 грн.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 19, 25, 72, 77, 78, 90, 121, 139, 241-246, 250, 251, 286, 293, 295 КАС України; ст. 19 Конституції України; ст. ст. 7, 9, 14-1, 22, 33-35, 38, 163-15, 245, 251, 254, 280, 284 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Полуденка, 33/19) про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову заступника начальника Головного управління Державної податкової служби у місті Києві Якушко Інни Валеріївни від 24 вересня 2024р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 163-15 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 163-15 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення № 4162 від 18 вересня 2024р.) направити на новий розгляд до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 /шістсот п`ять/ грн. 60 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: