Справа № 400/9437/24
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 р. № 400/9437/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
доВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати компенсації втрати частини доходів через порушення встановлених строків їх виплати з жовтня 2020 року по лютий 2024 року, з листопада 2020 року по лютий 2024 року, з грудня 2020 року по лютий 2024 року, з січня 2021 року по лютий 2024 року, з лютого 2021 року по лютий 2024 року, з березня 2021 р. по лютий 2024 р., з квітня 2021 р. по лютий 2024 р., з травня 2021 р. по лютий 2024 р., з червня 2021 р. по лютий 2024 р., з липня 2021 р. по лютий 2024 р., з серпня 2021 р. по лютий 2024 р., з вересня 2021 р. по лютий 2024 р., з жовтня 2021 р. по лютий 2024 р., з листопада 2021 р. по лютий 2024 р., з грудня 2021 р. по лютий 2024 р., з січня 2022 р. по лютий 2024 р., з лютого 2022 р. по лютий 2024 р., з березня 2022 р. по лютий 2024 р., з квітня 2022 р. по лютий 2024 р., з травня 2022 р. по лютий 2024 р., з червня 2022 р. по лютий 2024 р., з липня 2022 р. по лютий 2024 р., зокрема щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (через неправильний розрахунок розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням) за період з 01.09.2020 по 05.06.2022 включно, згідно з рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 по справі № 400/7656/23;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів через порушення встановлених строків їх виплати з жовтня 2020 р. по лютий 2024 р., з листопада 2020 р. по лютий 2024 р. з грудня 2020 р. по лютий 2024 р., з січня 2021 р. по лютий 2024 р., з лютого 2021 р. по лютий 2024 р., з березня 2021 р. по лютий 2024 р., з квітня 2021 р. по лютий 2024 р., з травня 2021 р. по лютий 2024 р., з червня 2021 р. по лютий 2024 р., з липня 2021 р. по лютий 2024 р., з серпня 2021 р. по лютий 2024 р., з вересня 2021 р. по лютий 2024 р., з жовтня 2021 р. по лютий 2024 р., з листопада 2021 р. по лютий 2024 р., з грудня 2021 р. по лютий 2024 р., з січня 2022 р. по лютий 2024 р., з лютого 2022 р. по лютий 2024 р., з березня 2022 р. по лютий 2024 р., з квітня 2022 р. по лютий 2024 р., з травня 2022 р. по лютий 2024 р., з червня 2022 р. по лютий 2024 р., з липня 2022 р. по лютий 2024 р., зокрема щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (через неправильний розрахунок розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням) за період з 01.09.2020 по 05.06.2022 включно, згідно рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 по справі № 400/7656/23.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказує на те, що відповідачем своєчасно не виплачено йому грошове забезпечення в повному обсязі, а тому відповідач повинен виплатити компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строку виплати грошового забезпечення.

Ухвалою від 30.01.2025 суд відкрив провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач надіслав відзив, заперечує проти задоволення позову. На обґрунтування своєї позиції зазначає, що грошова компенсація за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, одноразова грошова допомога при звільненні є одноразовими додатковими виплатами військовослужбовцям. При цьому, виплата грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, одноразової грошової допомоги при звільненні залежить від певних умов та лише в означений період, із настанням визначеного законодавством юридичного факту звільнення з військової служби.

Враховуючи воєнний стан та ведення бойових дій на території Миколаївської області, з метою безпеки учасників судового процесу, суд не призначав судового засідання, та розглянув справу без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 у справі № 400/7656/23 зобов`язно Військову частину НОМЕР_1 за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (з урахуванням усіх належних додаткових видів грошового забезпечення) з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 №294-ІХ на 1 січня 2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (з урахуванням усіх належних додаткових видів грошового забезпечення) з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 №1082-ІХ на 1 січня 2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 за період з 01.01.2022 року по 05.06.2022 року провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (з урахуванням усіх належних додаткових видів грошового забезпечення) з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 №1928-ІХ на 1 січня 2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

На виконання рішення суду у справі від 02.10.2023 у справі № 400/7656/23 ОСОБА_1 06.05.2024 виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі 24 168,11 грн.

12.08.2024 позивач звернувся до ВЧ НОМЕР_1 із заявою щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів за затримку виплати грошового забезпечення.

Листом від 01.04.2024 відповідач роз`яснив про виплату грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та військового звання ОСОБА_1 за період з 01.09.2020 по 05.06.2022

Не виплата компенсації втрати частини доходів і стала підставою для звернення до суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно із ст. 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:

-пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством);

-соціальні виплати;

-стипендії;

-заробітна плата (грошове забезпечення);

-сума індексації грошових доходів громадян;

-суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

-суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Згідно з абзацом шостим пункту 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі Порядок № 159), компенсації підлягають грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, сума індексації грошових доходів громадян.

Отже, у випадку бездіяльності роботодавця щодо нарахування та виплати працівнику індексації заробітної плати, такий працівник має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання роботодавця здійснити донарахування належних працівникові сум доходів.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.12.2019 у справі № 822/1731/16 і від 21.03.2023 у справі № 620/7687/21.

Статтею 4 Закону № 2050-ІІІ встановлено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до абзацу сьомого пункту 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078) у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 2050-ІІІ і пункту 8 Порядку № 159 відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Аналіз правових норм статей 1, 2, 4 Закону № 2050-ІІІ і Порядку № 159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання у разі порушення встановлених строків виплати доходу (в тому числі грошового забезпечення) громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості з перерахованого грошового забезпечення. Крім того, відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону № 2050-ІІІ не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акта індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством. Зазначену норму варто тлумачити у її системному зв`язку з нормами статей 2-4 Закону № 2050-ІІІ, які визначають, що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись у місяці, в якому проведено виплату заборгованості. Відповідно невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом № 2050-ІІІ і не потребує оформлення відмови окремим рішенням. Вчинення ж відповідачем активної дії, що проявляється, зокрема, у наданні листа-відповіді на звернення особи щодо виплати належних їй сум компенсації, слід розглядати лише як додаткову форму повідомлення про відмову.

Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 02.04.2024 у справі № 560/8194/20.

Враховуючи викладене, відповідач протиправно не нарахував і не виплатив позивачу компенсацію втрати частини доходів при виплаті йому 27.04.2024 грошового забезпечення за період з 01.09.2020 до 05.06.2022.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своєї бездіяльності, що є підставою для задоволення позову.

Позивач звільнений від сплати судового збору. Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 257-262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів за час затримки їх виплати по день фактичного розрахунку виплати грошового забезпечення за час проходження військової служби у період з 01.09.2020 по 05.06.2022.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) компенсацію втрати частини доходів за час затримки їх виплати за весь час затримки по день фактичного розрахунку виплати індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у період з 01.09.2020 по 05.06.2022.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 06.06.2025.

Суддя Н.О. Бульба