Справа № 420/7610/25
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/7610/25

Перша інстанція суддя Свида Л.І.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Крусяна А.В., Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСАН» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ «МАКСАН» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню ДПС в Одеській області, а саме:

- визнання протиправними дій Головного управління ДПС в Одеській області щодо включення ТОВ «МАКСАН» до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2025 рік;

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 24 лютого 2025 року № 2006-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «МАКСАН».

Крім того, ТОВ «МАКСАН» подано до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову, шляхом:

- зупинення дії наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 24 лютого 2025 року № 2006-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «МАКСАН» до набрання законної сили рішення у даній справі та заборони Головному управлінню ДПС в Одеській області вчиняти будь які дії на виконання наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 24 лютого 2025 року № 2006-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «МАКСАН» до набрання законної сили рішення у даній справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року задоволено заяву ТОВ «МАКСАН», а саме:

- зупинено дію наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 24 лютого 2025 року № 2006-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «МАКСАН» до набрання законної сили рішення у цій справі;

- заборонено Головному управлінню ДПС в Одеській області вчиняти будь-які дії на виконання наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 24 лютого 2025 року № 2006-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «МАКСАН» до набрання законної сили рішення у цій справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвали та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про необхідність забезпечення адміністративного позову у даній справі, так як ТОВ «МАКСАН» не доведено наявності достатніх підстав для забезпечення позову, а також не доведено протиправності оскаржуваного наказу.

Крім того, апелянт вважає, що встановлена судом першої інстанції заборона без дослідження обставин та доказів у справі є втручанням у діяльність податкового органу та не спрямована на реальний захист позивача.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом ГУ ДПС в Одеській області від 05 вересня 2024 року № 2006-п заплановано провести документальної планової виїзної перевірки ТОВ «МАКСАН», тривалістю 10 робочих днів, починаючи з 28 березня 2025 року.

За наслідком дослідження доводів заяви позивача про забезпечення позову, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що у разі можливого проведення перевірки ТОВ «МАКСАН», складення акта за результатами такої перевірки, позивач буде позбавлений права на оскарження наказу ГУ ДПС в Одеській області від 05 вересня 2024 року № 2006-п, а відтак не зможе реалізувати право на судовий захист, яке передбачено нормами чинного законодавства.

В свою чергу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність забезпечення адміністративного позову, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 вказаної статі встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності дій Головного управління ДПС в Одеській області щодо включення ТОВ «МАКСАН» до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2025 рік, а також правомірності наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 24 лютого 2025 року № 2006-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «МАКСАН».

При цьому, як зазначено вище, позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про забезпечення адміністративного позову у зв`язку з наявністю у нього суб`єктивного переконання, що у межах спірних правовідносин існує пряма загроза порушення його прав та інтересів у разі застосування до нього негативних наслідків недопуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки, правомірність призначення якої ним оскаржено у даній справі.

В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, правовий інститут забезпечення адміністративного позову має застосовуватися лише у виключних випадках та за умови існування обґрунтованої небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам особи до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадках, якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Між тим, колегія суддів зазначає, що згідно п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Так, з аналізу зазначених норм матеріального права вбачається, що платник податків зобов`язаний допустити посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки, навіть за умови його незгоди з правомірністю наказу про призначення відповідної перевірки з підстав безпідставного внесення платника податків до плану-графіку проведення документальних планових перевірок.

При цьому, згідно п. 94.1 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно п. 94.4 ст. 94 ПК України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Крім того, згідно пп. 20.1.31 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючий орган має право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях такого платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

В даному випадку, враховуючи право позивача на оскарження наказу про призначення його перевірки податковим органом, колегія суддів вважає, що можливий недопуску позивачем посадових осіб контролюючого органу до його повірки, може нести для позивача зазначені вище негативні наслідки.

При цьому, за умови підтвердження протиправності оскаржуваних дій та/або наказу податкового органу, можливий арешт майна позивача чи зупинення його видаткових операцій на певний період часу, очевидно може завдати шкоди його господарській діяльності, відшкодування якої не відбудеться лише за наслідком задоволення позовних вимог у даній справі.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що проведення спірної перевірки та можливе встановлення порушень вимог податкового законодавства позивачем, призведе до неефективності обраного позивачем у даній справі способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки позивач вимушений буде повторно звертатись до суду для оскарження результатів відповідної перевірки.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може значно ускладнити або унеможливити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду у даній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права при вирішенні питання забезпечення позову у даній справі, що є підставою для відмови в задоволенні апеляційної скарги податкового органу.

Керуючись ст.ст. 150, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління ДПС в Одеській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді А.В. Крусян О.А. Шевчук