Справа № 505/1353/25
Суддя: Ващук О. В.
Дата ухвалення: 2025-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Справа № 505/1353/25

№ 2-а/505/102/2025

02 червня 2025 року м. Подільськ

суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області Ващук О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_1 23 квітня 2025 року звернувся до Котовського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить: скасувати постанову №20205 від 02 грудня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

Крім того, позивач у позовній заяві просив також поновити йому строк оскарження зазначеної постанови. В обґрунтування зазначеного клопотання ОСОБА_1 вказав, що моментом отримання копії постанови не можна вважати дату складання постанови 02 грудня 2024 року, оскільки в день складання оскаржуваної постанови працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 її копію йому не надали. Про винесення оскаржуваної постанови він дізнався після блокування його банківських рахунків, у тому числі банківського рахунку на який отримує пенсію, що є єдиним його доходом.

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних суддів» номер 4273-ІХ від 26 лютого 2025 року, який набрав чинності 25 квітня 2025 року, змінено найменування Котовського міськрайонного суду Одеської області на Подільський міськрайонний суд Одеської області.

Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 06 травня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому пропущеного строку звернення до суду та залишено адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення без руху, надано строк для усунення недоліків, а саме для подачі до суду заяви про поновлення строку звернення з цим позовом до суду із належним обґрунтуванням причин поважності пропуску такого строку та надати підтверджуючі відповідні обставини докази.

Копію даної ухвали суду позивач отримав 14 травня 2025 року, що підтверджується розпискою.

15 травня 2025 року ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків позовної заяви. Вказана заява обґрунтована тим, що він дізнався про оскаржувану постанову лише після блокування його карткового рахунку, що підтверджується відповідними постановами від 01 квітня 2025 року про відкриття виконавчого провадження, про арешт коштів боржника та постановою про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операції ВП №77668854 від 11 квітня 2025 року, копію яких було додано позивачем до заяви.

Разом з тим, позивач не зазначає точної дати, коли саме він дізнався про оскаржувану постанову, чи це 01 квітня 2025 року чи це інший день.

Позивач ОСОБА_1 надав суду копію заяви від 04 квітня 2025 року, яку він подав цього ж дня до Подільського ВДВС у Подільському районі Одеської області, зі змісту якої вбачається, що він просив надати йому копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копію постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 , та просив щоб йому зателефонували коли матеріали будуть готові.

Зазначене свідчить про те, що станом на 04 квітня 2025 року позивачу було відомо про постанову №20205 від 02 грудня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

При цьому жодних обґрунтувань та доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з 14 квітня 2025 року надано суду не було.

З позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 23 квітня 2025 року.

Таким чином, позивач пропустив десятиденний строк на звернення до суду з позовом щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Відповідно до ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно з ч.1 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п.6 ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява №23436/03).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, поважними причинами пропуску строку на оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивач у заяві про усунення недоліків позовної заяви не вказує коли саме він отримав копію оскаржуваної постанови, та не обґрунтовує причини пропуску ним строку після того як йому стало відомо про зазначену постанову та не підтверджує поважність причин належними доказами, тому приходжу до висновку, що десятиденний строк для подання позову був пропущений з неповажних причин, та в поновленні цього строку слід відмовити, а позов повернути позивачу.

Керуючись ст.ст.120,121,123,286 КАС України, суддя,

ухвалила:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - повернути позивачу разом із доданими до неї документами.

Копію позовної заяви залишити в суді.

Роз`яснити позивачу, що за змістом ч. 8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В. Ващук