Справа № 380/634/20
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року

м. Київ

справа № 380/634/20

адміністративне провадження № К/990/26764/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 (головуючий суддя Крутько О.В.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020 (головуючий суддя Макарик В.Я., судді Бруновська Н.В., Матковська З.М.)

у справі №380/634/20

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання до ГУ ПФУ у Львівській області пакету документів про призначення пенсії ОСОБА_1 за заявою від 31.07.2019;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та подати до ГУ ПФУ у Львівській області документи відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій згідно з вимогами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 щодо розгляду питання призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років.

1.1. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає те, що 31.07.2019 звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просив призначити пенсію за вислугу років. Проте, листом від 09.08.2019 №7878 відповідач відмовив у оформленні подання про призначення пенсії, оскільки не може вказати вислугу років для призначення пенсії. Стверджує, що на ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до Порядку № 3-1 покладено лише обов`язок подання та оформлення документів для призначення пенсії, тоді як прийняття рішення щодо призначення пенсії здійснюється виключно відповідним органом Пенсійного фонду України.

2. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

3. Судами попередніх інстанцій під час судового розгляду справи встановлено наступні фактичні обставини:

3.1. Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.11.2017 №268 капітана ОСОБА_1 , старшого бортового авіаційного техніка-інструктора вертолітної ескадрильї, звільненого наказом командувача сухопутних військ Збройних Сил України від 17.11.2017 №439 з військової служби у запас за пунктом "г" (через сімейні обставини), відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати, що справи та посаду здав.

3.2. 31.07.2019 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про призначення пенсії за вислугу років.

3.3. Листом від 09.08.2019 № 7878 відповідач, за результатами розгляду вказаної заяви, повідомив, що при оформленні Подання про призначення пенсії до органів Пенсійного фонду України уповноважений орган повинний зазначити у цьому документі вислугу для призначення пенси за вислугу років. Розглядаючи матеріали особової справи ОСОБА_1 та враховуючи вимоги статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ІНФОРМАЦІЯ_2 не може оформити Подання про призначення пенсії, оскільки не може вказати вислугу років для призначення пенсії. На час виключення зі списків військової частини, що вважається датою звільнення з військової служби, календарна вислуга років ОСОБА_1 становила лише 19 років 04 місяці 04 дні, ОСОБА_1 не досягнув 45 років та займав посади льотного складу лише 08 років 01 місяць 18 днів.

3.4. Не погоджуючись із вказаною бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанцій, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив із того, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії і встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу ПФУ або відмовити у такому поданні.

Суди дійшли висновку про відсутність у позивача права на призначення пенсії за вислугою років, оскільки він не має встановленої пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарної вислуги років.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020, ухваливши нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

5.1. Підставою для відкриття касаційного провадження у справі слугувало неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України).

Зокрема скаржник стверджує про те, що суд апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної постанови не врахував висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №750/9775/16-а.

5.2. Зазначає, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) передбачають наявність календарної вислуги років та наявність пільгових умов обрахунку такої вислуги саме для призначення пенсії, які, в свою чергу, визначаються Урядом. На виконанням вимог Закону № 2262-XII затверджено постанову Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

5.3. Наполягає на тому, що має пільгової вислуги 27 років 3 місяці 00 днів, а тому має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-XII.

6. У відзиві на касаційну скаргу ГУ ПФУ у Львівській області просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

7. Відповідач відзив на касаційну скаргу не надсилав, хоча й був належним чином повідомлений про відкриття касаційного провадження у справі (23.09.2024).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

8. Під час розгляду касаційної скарги колегія суддів враховує приписи частин 1-2 статті 341 КАС України, відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

9. Загальні умови і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували на службі, визначені Законом № 2262-XII.

10. Відповідно до пунктів «а», «г» частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; г) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, які займали посади льотного складу та плаваючого складу підводних човнів Збройних Сил не менше 20 років, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.

11. Згідно з частиною 4 статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

12. На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ затверджено постанову Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

13. Частиною 3 Порядку №393 визначено перелік служби (роботи), яка зараховується на пільгових умовах до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

14. Вирішуючи справу №805/3923/18-а об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 дійшла наступного висновку:

«…основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку…».

15. У постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону №2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

16. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України №1522 від 02.11.2006 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 (далі - Порядок №3-1).

17. Пунктом 1 Порядку №3-1 визначено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб.

18. Відповідно до положень Порядку №3-1 на уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

19. Пунктами 12 і 13 Порядку №3-1 визначено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженими структурними підрозділами до органів, що призначають пенсії, мають бути завірені цими уповноваженими структурними підрозділами в установленому порядку.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються безпосередньо заявниками до органів, що призначають пенсії, завіряються органами, що призначають пенсії.

20. З аналізу вказаних правових норм вбачається, що на відповідача, у випадку вирішення питання про призначення пенсії у відповідності до вище вказаного Закону, покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсію, необхідних для призначення пенсії документів.

21. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 01.08.2023 у справі № 761/19074/17 та від 08.06.2021 у справі №360/3326/18.

22. Враховуючи, що у даному випадку для призначення позивачу пенсії за вислугу років підлягає застосуванню Постанова № 393, тобто передбачена можливість пільгового зарахування окремих видів служби, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що висновки судів попередніх інстанцій про відсутність у ОСОБА_1 достатньої вислуги років є передчасними.

23. Необґрунтованим є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

24. Водночас, суди попередніх інстанцій не дослідили та не встановили факту наявності у позивача пільгового стажу, відповідно до приписів Постанови №393.

25. Вислуга років позивача в календарному та пільговому обчисленні визначається уповноваженим органом на підставі документів, зокрема трудової книжки, послужного списку, довідок про участь в антитерористичній операції (та ін.), які відповідно до вимог законодавства і мають бути враховані уповноваженим органом під час прийняття рішення про наявність чи відсутність у позивача права на пенсію за вислугу років.

26. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24.12.2024 у справі №380/682/20 під час розгляду справи у подібних правовідносинах.

27. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що під час розгляду справи судами не встановлено всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення спору. Встановлення вказаних обставин має вирішальне значення для правильного вирішення спору по суті.

28. В свою чергу з метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом підлягають застосуванню правила статті 341 КАС України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

29. При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

30. Згідно з частинами 1, 4 статті 353 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

31. Зважаючи на те, що судами попередніх інстанцій допущено порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020 скасувати, а справу №380/634/20 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення і оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач В.М. Шарапа

Судді Я.О. Берназюк

С.М. Чиркін