Справа № 520/5427/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 р. № 520/5427/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення з військового обліку ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення 30.04.2014 з військового обліку ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами медичного огляду 30.04.2014 рішенням військово-лікарської комісії при Валківському військоматі на підставі ст. 53 б графи І Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, його визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, у зв`язку з чим позивача виключено з військового обліку, про що внесено запис до його військового квитка. Разом з тим, після отримання електронного військово-облікового документа з Резерв+ позивачу стало відомо, що відповідно до даних, внесених ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивач є військовозобов`язаним та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . З метою актуалізації інформації в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та в електронному військово-обліковому документі, позивач 16.01.2025 звернувся до відповідача з відповідною заявою. Листом від 13.05.2025 на запит адвоката відповідачем повідомлено про відсутність підстав для виключення позивача з військового обліку. Позивач вважає свої права порушеними, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 14.03.2025 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів. Витребувано в ОСОБА_1 рішення військово-лікарської комісії, згідно якого ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Витребувано в ІНФОРМАЦІЯ_1 : письмові пояснення щодо підстав фактичного перебування ОСОБА_1 на військовому обліку; копію рішення військово-лікарської комісії, згідно якого ОСОБА_1 було виключено з військового обліку.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження доставлена відповідачу до електронного кабінету через підсистему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Позивачу копія ухвали про відкриття провадження надіслана засобами поштового зв`язку за адресою, зазначеною в позовній заяві, та копія такої ухвали отримана позивачем 21.03.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач подав до суду письмові пояснення, до яких додав копію витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії № 24 від 30.04.2014 (аркуші 64-67 книги протоколів засідань військово-лікарської комісії), яким затверджено рішення військово-лікарської комісії, згідно якого ОСОБА_1 на підставі ст. 53 «б» наказу МО України від 14.08.2008 № 402 було визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

Позивач подав до суду додаткові пояснення, згідно яких зазначив, що його було лише ознайомлено з висновком ВЛК про непридатність його до військової служби, однак копії такого висновку або рішенням про визнання його непридатним до військової служби йому видано не було, тому він не має можливості надати копії відповідного висновку ВЛК або рішення про визнання його непридатним до військової служби до суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд встановив наступне.

За доводами позивача, викладеними в позовній заяві, за результатами медичного огляду 30.04.2014 рішенням військово-лікарської комісії при Валківському військоматі на підставі ст. 53 б графи І Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, його визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, у зв`язку з чим позивача виключено з військового обліку, про що внесено запис до його військового квитка.

Судом встановлено, що копія військового квитка позивача серії НОМЕР_1 містить відомості про звільнення позивача від військового обов`язку, внесені 30.04.2024 у зв`язку з визнанням непридатним до військової служби з виключенням з обліку за графою І ст. 53 "б" Розкладу хвороб на підставі протоколу лікарської комісії № 24. Також, військовий квиток містить відомості про виключення позивача з військового обліку.

Із відомостей, наявних в електронному військово-обліковому документі в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (РЕЗЕРВ+), роздруківка якого наявна в матеріалах справи, встановлено, що позивач перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Валки) в статусі військовозобов`язаного. У військово-обліковому документі містяться відомості про визнання позивача непридатним до служби в мирний час та придатним у воєнний час. (а.с. 16)

У матеріалах справи міститься копія заяви позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 від 16.01.2025, згідно якої позивач просить суд внести зміни до його відомостей та виключити інформацію про нього, як військовозобов`язаного, з застосунку "Резерв+", як таку, що була внесена помилково. Відомостей щодо направлення такої заяви до відповідача та отримання відповіді на таку заяву матеріали справи не містять.

Разом з тим, матеріали справи містять копію листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 13.02.2025 № 840, наданий адвокату Мирошниченко Ксенії Павлівні у відповідь на адвокатський запит від 07.02.2025, згідно якої надано інформацію про військовозобов`язаного ОСОБА_1 . У листі зазначено, що згідно книги протоколів засідань військово-лікарської комісії протоколом № 24 від 30.04.2014 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 військовозобов`язаний ОСОБА_1 на підставі статті 53 "б" НМО України № 402 від 14.08.2008 визнаний придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Підстави для виключення з військового обліку військовозобов`язаного ОСОБА_1 відсутні.

Вважаючи протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення з військового обліку ОСОБА_1 , останній звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою, другою статті 17 Конституції України встановлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Згідно статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 "Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні" введений воєнний стан. У подальшому воєнний стан було неодноразово продовжено. На час розгляду справи воєнний стан триває.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до частини 1, 3 статті 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Згідно з частиною 5 цієї статті Закону №2232-ХІІ, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина 1 статті 34 Закону №2232-ХІІ).

Пунктом 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 (далі - Порядок №1487) визначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством та проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.

ідповідно до частини 6 статті 37 Закон №2232-XII виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначені Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» № 1951-VIII від 16.03.2017 (далі за текстом - Закон № 1951-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1951-VIII єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - це інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Основними завданнями Реєстру є: ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (стаття 2 Закону № 1951-VIII).

Згідно зі статтею 3 Закону № 1951-VIII, основними засадами ведення Реєстру є:

1) обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

2) повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення, а також гарантує дотримання законодавства щодо захисту персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявних у Реєстрі.

Частиною 5 статті 5 Закону №1951-VIII передбачено, що органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: уповноважений орган адміністрування держателя Реєстру; оперативні командування; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; Центральне управління Служби безпеки України; відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (частини 8, 9 статті 5 Закону № 1951-VIII).

За змістом статті 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною (частина 3 статті 14 Закону № 1951-VIII).

Тотожні за змістом вказівки містяться у пункті 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, згідно яких районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони; надають громадянам України інформацію відповідно до статті 9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» шляхом взаємодії (обміну інформацією) через інформаційні (інформаційно-телекомунікаційні) системи Мінцифри в порядку, визначеному спільним наказом Мінцифри з Міноборони.

Також, відповідно до частини першої статті 34 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", персонально-якісний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей (біографічні дані, стан здоров`я, результати співбесід тощо) щодо призовників і військовозобов`язаних, які узагальнюються в особових справах призовників або в облікових картках військовозобов`язаних та реєструються в Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних. Ведення персонально-якісного обліку покладається на районні (міські) військові комісаріати.

З урахуванням зазначеного, суд зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та здійснює функції із забезпечення актуалізації його бази даних.

Повертаючись до обставин даної справи суд зазначає, що згідно книги протоколів засідань військово-лікарської комісії протоколом № 24 від 30.04.2014 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 військовозобов`язаний ОСОБА_1 на підставі статті 53 "б" НМО України № 402 від 14.08.2008 визнаний непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Роздруківка відповідної книги протоколів міститься в матеріалах справи.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази (відповідний протокол комісії, висновок, довідка, постанова військово-лікарської комісії), згідно яких суд міг би встановити, що позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Ухвалою від 14.03.2025 було витребувано в ОСОБА_1 рішення військово-лікарської комісії, згідно якого ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та витребувано в ІНФОРМАЦІЯ_1 : письмові пояснення щодо підстав фактичного перебування ОСОБА_1 на військовому обліку; копію рішення військово-лікарської комісії, згідно якого ОСОБА_1 було виключено з військового обліку.

Позивач подав до суду додаткові пояснення, згідно яких зазначив, що його було лише ознайомлено з висновком ВЛК про непридатність його до військової служби, однак копії такого висновку або рішенням про визнання його непридатним до військової служби йому видано не було, тому він не має можливості надати копії відповідного висновку ВЛК або рішення про визнання його непридатним до військової служби до суду.

Відповідач надав до суду вищезазначену копію витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії № 24 від 30.04.2014 (аркуші 64-67 книги протоколів засідань військово-лікарської комісії), яким затверджено рішення військово-лікарської комісії, згідно якого ОСОБА_1 на підставі ст. 53 «б» наказу МО України від 14.08.2008 № 402 було визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

Разом з тим, суд зазначає, що визнання "непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час" та "визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку" не є тотожними поняттями.

Будь-яких документів, що б свідчили про прийняття відносно позивача рішення про визнання непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку матеріали справи не містять.

При цьому, в позовній заяві позивачем зазначену єдину підставу для внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення позивача з військового обліку, а саме те, що до його військового квитка внесено запис про звільнення його від військового обов`язку через непридатність до військової служби та виключення з військового обліку.

Разом з тим, суд не приймає зазначені доводи позивача до уваги, оскільки записи до військового квитка вносяться на підставі первинних даних військового обліку. Будь-яких первинних документів щодо визнання позивача непридатним до військової служби у воєнний час з виключенням з військового обліку матеріали справи не містять, тому відповідні записи у військовому квитку позивача, на переконання суду, самостійного правового значення не мають.

Інших альтернативних відомостей, з яких суд міг отримати достовірну інформацію щодо військово-облікових даних стосовно позивача, а саме щодо визнання його непридатним до військової служби з виключенням його з військового обліку, матеріали справи не містять, тому підстави для відображення в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей саме про виключення позивача з військового обліку відсутні.

За таких обставин, суд не вбачає протиправної бездіяльності відповідача, а відтак і підстав зобов`язувати його вносити дані до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про визнання позивача непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2023 у справі №600/3900/21-а від 12 червня 2018 року у справі №826/4406/16.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу в судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, позивачем не надано до суду належних доказів щодо вчинення відповідачем протиправної бездіяльності або щодо наявності порушеного права позивача. Судом таких обставин також не встановлено.

Дослідивши обставини справи та подані сторонами документи, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог позивача без задоволення.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН