Справа № 520/30398/23
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року

м. Київ

справа № 520/30398/23

адміністративне провадження № К/990/5235/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів Шишова О. О., Яковенка М. М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2025 року, постановлену колегією суддів у складі Чалого І С., Ральченка І. М., Катунова В. В., у справі № 520/30398/23 за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Акціонерне товариство "Харківобленерго" (далі - позивач, АТ "Харківобленерго") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач, скаржник, податковий орган, контролюючий орган), в якому позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27 липня 2023 № 330/, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 25 665 582,00 грн за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він мав податковий борг з податку на додану вартість (далі - ПДВ), який контролюючий орган стягнув у примусовому порядку шляхом направлення інкасових доручень.

Позивач указує, що всі розрахунки з бюджетом щодо ПДВ повинні здійснюватися виключно через рахунок платника в системі електронного адміністрування ПДВ. Отже, примусово стягнуті кошти мали спершу бути зараховані на цей рахунок, що, своєю чергою, спричинило б збільшення реєстраційного ліміту. Лише після цього кошти могли б бути спрямовані безпосередньо на погашення податкового боргу.

Позивач стверджує, що якби контролюючий орган не обминув обов`язковий етап зарахування коштів на відповідний рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ, то він мав би достатній реєстраційний ліміт для своєчасної реєстрації податкових накладних. Через відсутність такого ліміту позивач був позбавлений можливості вчасно зареєструвати податкові накладні, що стало наслідком неправомірних дій відповідача, а відтак уважає застосований до нього штраф у розмірі 25 665 582,00 грн безпідставним, оскільки затримка сталася не з його вини.

Позивач також зазначає, що до Податкового кодексу України внесені зміни, що передбачили збільшення строків реєстрації податкових накладних та зменшення розміру штрафів за порушення таких строків. Однак відповідач застосував штрафні санкції не у розмірах, передбачених зазначеними змінами, що суперечить положенням статті 58 Конституції України.

Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 14 лютого 2024 року відмовив у задоволенні позову.

Суд першої інстанції зауважив, що зменшений розмір штрафних санкцій може бути застосований лише щодо податкових накладних, складених після набрання чинності Законом № 2876-IX або до накладних, строк реєстрації яких не закінчився станом на день набрання чинності цим Законом (08 лютого 2023 року).

Місцевий суд також зазначив, що на електронний рахунок платника в системі електронного адміністрування ПДВ вносяться лише готівкові кошти, вилучені посадовою особою контролюючого органу, а не стягнуті з рахунків підприємства в установі банку. Відтак відсутні підстави вважати, що стягнуті кошти повинні були бути зараховані на електронний рахунок позивача в системі електронного адміністрування ПДВ.

Суд першої інстанції звернув увагу, що дії відповідача щодо незарахування стягнутих коштів на рахунок позивача в системі електронного адміністрування ПДВ вже були предметом судового розгляду, за результатами якого у задоволенні вимог позивача було відмовлено.

У зв`язку з цим суд першої інстанції зазначив, що обов`язок поповнення реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування ПДВ покладається виключно на платника податку, а позивачем не доведено, що у спірний період ним були вчинені всі залежні від нього дії для реєстрації податкових накладних.

Крім того, суд першої інстанції указав, що факт дії воєнного стану та території України не є підставою для невиконання платником податків своїх зобов`язань та звільнення від відповідальності. Суд акцентував увагу, що лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 щодо засвідчення форс-мажорних обставин не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Відтак, кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Харківобленерго" направило до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2025 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 520/33406/24, оскільки справи є взаємопов`язаними, а тому вирішення спору у вказаній справі матиме безпосередній вплив на розгляд цієї справи.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що предметом спору у справі № 520/33406/24 є рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 07 листопада 2024 року № 342/6/35-00-04-01-22 щодо можливості своєчасного виконання платником податків АТ "Харківобленерго" свого податкового обов`язку, тоді як у межах справи № 520/30398/23 розглядається податкове повідомлення-рішення, яким наклали штраф на позивача невиконання (несвоєчасне виконання) відповідного податкового обов`язку.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

Не погодившись з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2025 року, Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить зазначену ухвалу скасувати, а справу направити до Другого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач зазначає, що зібрані у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду.

Скаржник звертає увагу, що позивач, обґрунтовуючи підстави позову, не покликався на обставини неможливості виконання своїх обов`язків, а зазначав лише про відсутність його вини з огляду на неправильне зарахування стягнутих у примусовому порядку коштів, а також про незастосування зменшених розмірів штрафних санкцій у зв`язку з ухваленням Закону № 2876-IX.

Крім того, станом на момент ухвалення оскаржуваного у цій справі податкового повідомлення-рішення, рішення податкового органу від 07 листопада 2024 року № 3424/6/35-00-04-01-22 про можливість виконання обов`язків, яке є предметом розгляду у справі № 520/33406/24, ще не було прийнято, а тому жодним чином не могло бути враховане контролюючим органом.

Верховний Суд ухвалою від 19 лютого 2025 року відкрив касаційне провадження за указаною касаційною скаргою.

Позивач подав відзиву на касаційну скаргу, в якому зазначає, що факт пов`язаності справ є очевидним, а рішення суду у справі про оскарження податкових повідомлень-рішень матиме преюдиційне значення у межах справи, що розглядається.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції, та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з огляду на таке.

Пунктом 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Варто також звернути увагу, що додатково процесуальний закон забороняє суду посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як вже зазначалося, предметом позову у цій справі є скасування податкового повідомлення-рішення, яким до позивача застосовано штрафні санкції на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 та пункту 90 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України у зв`язку із порушенням граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201 та пунктом 89 підрозділу 2 розділу ХХ цього Кодексу.

Зі свого боку, згідно з положеннями підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання строків реєстрації у відповідних реєстрах, серед іншого, податкових накладних та розрахунків коригування, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Суд апеляційної інстанції встановив, що позивач подав до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків заяву від 17 травня 2023 року № 01-16/2592 про неможливість виконання податкових обов`язків щодо дотримання строків сплати податків та зборів, реєстрації податкових накладних, подання звітності на підставі пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Рішенням Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 07 червня 2023 року № 1703/6/35-00-04-01-22 визнано можливість позивача своєчасно виконувати податкові обов`язки.

Це рішення було визнано протиправним та скасоване постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року у справі № 520/16237/23, а контролюючий орган було зобов`язано повторно розглянути заяву АТ «Харківобленерго» про неможливість своєчасного виконання податкового обов`язку урахуванням висновків суду.

На виконання вказаної постанови, рішенням Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 26 січня 2024 року № 372/6/35-00-04-01-22 визнано можливість позивача своєчасно виконувати податкові обов`язки.

Вказане рішення було скасоване постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2024 року у справі № 520/8524/24, а контролюючий орган було зобов`язано повторно розглянути заяву АТ «Харківобленерго» про неможливість своєчасного виконання податкового обов`язку урахуванням висновків суду.

Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, на виконання зазначеної постанови апеляційного суду, рішенням від 07 листопада 2024 року № 342/6/35-00-04-01-22 визнало можливість своєчасного виконання позивачем свого податкового обов`язку.

Зазначене рішення є предметом судового розгляду у межах адміністративної справи № 520/33406/24.

З огляду на наведене, Верховний Суд доходить висновку про існування об`єктивної взаємопов`язаності цієї справи зі справою № 520/33406/24, оскільки підстави притягнення платника податків до відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних безпосередньо пов`язані з можливістю такого платника своєчасно виконувати відповідні податкові обов`язки в умовах воєнного стану. Згідно з положеннями підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України платник не може бути притягнутий до відповідальності за прострочення реєстрації податкових накладних у разі встановлення неможливості своєчасного виконання ним таких обов`язків. Водночас, зважаючи на триваючий спір між позивачем і контролюючим органом щодо визначення наявності чи відсутності такої можливості, остаточне вирішення спору в межах цієї справи є об`єктивно неможливим до ухвалення остаточного судового рішення у справі № 520/33406/24.

Посилання відповідача на те, що станом на момент ухвалення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення рішення контролюючого органу від 07 листопада 2024 року № 3424/6/35-00-04-01-22 ще не існувало, не спростовує необхідності зупинення провадження у цій справі, оскільки заява про неможливість своєчасного виконання податкових обов`язків була подана позивачем до контролюючого органу ще 17 травня 2023 року, тобто значно раніше ухвалення спірного податкового повідомлення-рішення. Подальше ж виникнення обставин, на які посилається відповідач (зокрема, ухвалення рішень контролюючим органом у листопаді 2024 року), обумовлено виключно неналежним виконанням податковим органом судових рішень щодо повторного розгляду заяви платника податків про неможливість виконання ним податкових обов`язків. Отже, аргументи відповідача про відсутність підстав для зупинення провадження не є обґрунтованими.

Таким чином, з огляду на наведені вище обставини, Верховний Суд вважає ухвалу суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі законною та обґрунтованою, а касаційну скаргу відповідача - такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

З огляду на зазначене, керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2025 року у справі № 520/30398/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін

Судді О. О. Шишов

М. М. Яковенко