Справа № 600/4229/24-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Чернівці Справа № 600/4229/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лелюка О.П., за участю: секретаря судового засідання Біля Я.Ф., представника позивача Павлюк Г.В. та представника відповідача Задорожного М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №000005803/Ж10/24-13-24-04 від 28.12.2022 року.

В обґрунтування незаконної оскаржуваного рішення позивач вказував про те, що відповідач здійснив направлення наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області від 02.08.2022 №1122-п Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 , повідомлення від 02.09.2022 №195/Ж4//24-13-24-04 про проведення з 10.10.2022 документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , листа Про надання документів від 02.09.2022 №6076/6/24-13-24-04, наказу від 14.10.2022 №1346-п Про продовження строків проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 , акту документальної позапланової перевірки від 25.10.2022 №3350/24-13-24-04-13/, податкових повідомлень рішень від 28.12.2022 №00000/5802/Ж10/24-13-24-04 та від 28.12.2022 №00000/5801/Ж10/24-13-24-04 за неналежною адресою позивача. На думку позивача, вказане порушення відповідачем норм податкового законодавства під час проведення позапланової невиїзної перевірки, - позбавило можливості позивача знати та розуміти, що відносно нього податковим органом проводиться перевірка, надати документи та пояснення під час проведення перевірки, спростувати та заперечити висновки акту перевірки про допущення ним порушень податкового законодавства.

Крім цього, позивач вказував, що документальна позапланова невиїзної перевірка проводилась без видачі наказу про її проведення, оскільки Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області наказ від 02.09.2022 №1122-п Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 , на підставі якого відповідачем видавалось повідомлення від 02.09.2022 №195/Ж4//24-13-24-04 та складався акт документальної позапланової перевірки від 25.10.2022 №3350/24-13-24-04-13/ НОМЕР_1 , не видавався.

Також в обґрунтування незаконності оскаржуваної вимоги позивач вказував про те, що Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області безпідставно не враховано у складі витрат позивача понесені ним витрати на придбання товарно-матеріальних цінностей за період з 01.10.2019 по 31.12.2019 на суму 616938,64 грн, за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 на суму 1767018,03 грн. Відтак, відсутній факт заниження чистого оподатковуваного доходу, у тому відповідачем неправомірно донараховано платіж по єдиному соціальному внеску у сумі 172892, 72 грн.

Ухвалою суду від 23.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання; встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Відповідачем подано до суду відзив, у якому податковий орган, вказуючи про обґрунтованість висновків проведеної перевірки та законність прийнятої вимоги про сплату боргу, просить суд у задоволенні позову відмовити. Зокрема, вказано про встановлення допущення позивачем порушення щодо заниження суми нарахованого ЄСВ з 01.10.2019 по 31.12.2020 на суму 172892,72 грн.

Ухвалою суду від 19.11.2024 року задоволено клопотання представника позивача про зупинення провадження у цій справі. Зупинено провадження у цій справі №600/4229/24-а до набрання законної сили судовим рішенням у справі №600/4181/24-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою суду від 24.04.2025 року задоволено клопотання представника позивача про поновлення провадження у справі та поновлено провадження у цій справі.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, а також з огляду на те, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.01.2025 року в адміністративній справі №600/4181/24-а адміністративний позов повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області від 28.12.2022 №0000/5802/Ж10/24-13-24-04, від 28.12.2022 №0000/5801/Ж10/24-13-24-04. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 року у справі №600/4181/24-а апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишено без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.01.2025 року - без змін.

Представник відповідача просив суд у позові відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення осіб, які з`явилися до суду, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно реєстраційних даних платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 30.05.2015 зареєстрований як фізична особа-підприємець, номер державної реєстрації 0039134; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання позивача: АДРЕСА_2 .

Згідно з реєстраційними даними платника позивач 30.03.2021 за власним рішенням здійснив процедуру припинення підприємницької діяльності.

Відповідно витягу з реєстру територіальної громади від 01.08.2024, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) проживає за адресою АДРЕСА_1 .

02.08.2022 ГУ ДПС у Чернівецькій області прийнято наказ №1122-п Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 , відповідно до якого наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 з 10.10.2022 тривалістю 5 робочих днів за період з 01.01.2017 по 30.03.2021 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за період з 30.05.2015 по 30.03.2021.

На підставі наказу від 02.09.2022 №1122-п відповідачем видано повідомлення від 02.09.2022 №195/Ж4//24-13-24-04 про проведення з 10.10.2022 документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 .

Наказ від 02.08.2022 №1122-п та повідомлення від 02.09.2022 №195/Ж4//24-13-24-04 відповідачем надіслано позивачу листом від 02.09.2022 №6075/6/24-13-24-04 за адресою: АДРЕСА_3 . Однак вказаний лист повернутий підприємством зв`язку з відміткою за закінченням терміну зберігання.

02.09.2022 ГУ ДПС у Чернівецькій області направлено позивачу лист Про надання документів №6076/6/24-13-24-04. Вказаний лист направлено за адресою: АДРЕСА_3 . Однак цей лист повернутий з відміткою за закінченням терміну зберігання.

У зв`язку з ненаданням позивачем на лист відповідача від 02.09.2022 №6076/6/24-13-24-04 затребуваних документів, відповідач склав акт про ненадання документів від 12.10.2022 №416/Ж6/24-13-24-04-06/ НОМЕР_1 .

Наказом від 14.10.2022 №1346-п Про продовження строків проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 продовжено строк проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 з 17.10.2022 тривалістю 2 робочих дні.

Наказ від 14.10.2022 №1346-п відповідачем надіслано позивачу листом від 14.10.2022 №7412/6/24-13-24-04 за адресою: АДРЕСА_3 . Проте вказаний лист повернутий з позначкою за закінченням терміну зберігання.

В період з 10.10.2022 по 05.10.2022 ГУ ДПС у Чернівецькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за період з 01.01.2017 по 30.03.2021 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 30.05.2015 по 30.03.2021.

За результатами вказаної перевірки відповідачем складено акт від 25.10.2022 №3350/24-13-24-04-13/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення:

- підпунктів 44.1, 44.3 статті 44, пункту 85.2 статті 85, підпункту 296.1.1 пункту 296.1 статті 296 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI - платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 не представлено для перевірки первинних документів, звітності, інших документів, пов`язаних із обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства;

- порушення пунктів 294.2, 294.6 статті 294 та пункту 296.2 статті 296 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме: платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 , не подано податкову декларацію платника єдиного податку 2 групи за 2021 рік (1 шт.);

- підпунктів 177.4.5, 177.4.2 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, в наслідок чого донараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення господарської діяльності за період 01.10.2019 по 31.12.2020 в сумі 429112,21 грн, в тому числі за період з 01.10.2019 по 31.12.2019 в сумі 111048,96 грн, за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 в сумі 318 063,25 грн;

- підпунктів 1.2, 1.4 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), з урахуванням змін, внесених Законом №71-ІІІ Про внесення змін до Податкового Кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 не нараховано та не утримано військовий збір з оподатковуваного (чистого доходу) за період 01.10.2019 по 31.12.2020 в сумі 35759,35 грн, в тому числі за період з 01.10.2019 по 31.12.2019 в сумі 9254,08 грн, за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 в сумі 26505,27 грн;

- пункту 4 частини другої статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 2464-VI від 08.07.2010 (із змінами та доповненнями), пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 435 платником податків фізичною особою ОСОБА_1 несвоєчасно подано звіти про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 2015, 2016 (2 шт);

- пункту 2 статті 7 розділу III Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №2464-VI від 08.07.2010 та Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України - платником податків фізичною особою ОСОБА_1 занижено суму нарахування суми єдиного соціального внеску з 01.10.2019 по 31.12.2020 на загальну суму 172892,72грн, в тому числі за період з 01.10.2019 по 31.12.2019 в сумі 38558,52 грн, за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 в сумі 134334,20 грн;

- пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), пункту 8.1 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за № 1562/20300 - платником податків фізичною особою ОСОБА_1 не повідомлено контролюючий орган за основним місцем обліку платника податків про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП.

Акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 25.10.2022 №3350/24-13-24-04-13/ НОМЕР_1 відповідачем надіслано позивачу листом від 26.10.2022 №7857/6/24-13-24-04 за адресою: АДРЕСА_3 , однак вказаний лист повернутий з позначкою за закінченням терміну зберігання.

На підставі акту від 25.10.2022 №3350/24-13-24-04-13/ відповідачем винесено податкові повідомлення - рішення від 28.12.2022 №00000/5802/Ж10/24-13-24-04, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 536390,26 грн (429112,21 грн за податковим зобов`язанням, 107278,05 штрафні (фінансові) санкції (штрафи) та від 28.12.2022 №00000/5801/Ж10/24-13-24-04, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 44699,18 грн (35759,35 грн основного платежу, 8939,83 грн штрафні (фінансові) санкції (штрафи).

Також відповідачем винесено Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №000005803/Ж10/24-13-24-04 від 28.12.2022 року, згідно якої ОСОБА_1 повинен сплатити заборгованість у сумі 172892,72 грн.

Не погоджуючись із указаною вимогою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пунктів 7 9 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

За змістом частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та заявлених у ній вимог, позивач не погоджується та оскаржує прийняту відповідачем за результатом проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №000005803/Ж10/24-13-24-04 від 28.12.2022 року,

При цьому в обґрунтування її незаконності вказує, перш за все, про порушення процедури проведення перевірки.

У зв`язку з цим варто заначити, що відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, згідно правової позиції Верховного Суду в постанові від 21 лютого 2020 у справі № 826/14123/18, Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду відступив від висновків про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки, які викладено в постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року (справа № 804/1113/16), від 24 травня 2019 року (справа № 826/16221/15), від 3 жовтня 2019 року (справа № 820/850/16), від 16 жовтня 2019 року (справа № 820/11291/15), від 22 листопада 2019 року (справа № 815/4392/15) тощо.

Водночас судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформульований правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Отже, питання правомірності дій контролюючого органу щодо призначення і проведення перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про оскарження рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17.

Таким чином, оскільки незаконність оскаржуваної Вимоги про сплату боргу (недоїмки) позивач обґрунтовує, передусім, порушенням процедури проведення перевірки, за результатом якої прийнято оскаржуване рішення, то суд, беручи до уваги наведену вище правову позицію Верховного Суду, спочатку надає оцінку таким доводам позивача.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02 грудня 2010 року (далі ПК України у редакцій на час виникнення спірних відносин).

Згідно підпунктом 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Відповідно до підпункту 20.1.2 пункту 20.1 статті 20 ПК України для здійснення функцій, визначених законом, контролюючі органи мають право: отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

В силу підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Документальною невиїзною позаплановою електронною перевіркою за заявою платника податків (далі - електронна перевірка) вважається перевірка, що проводиться на підставі заяви, поданої платником податків з незначним ступенем ризику, визначеним відповідно до пункту 77.2 статті 77 цього Кодексу, до контролюючого органу, в якому він перебуває на податковому обліку. Заява подається за 10 календарних днів до очікуваного початку проведення електронної перевірки, але не раніше офіційного повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про запровадження проведення такої перевірки для відповідних платників податків: які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності; суб`єктів господарювання мікро-, малого; середнього підприємництва; інших платників податків. Форма заяви, порядок її подання, прийняття рішення про проведення електронної перевірки встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначається статтею 78 ПК України.

Згідно пункту 78.4. статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно пункту 78.6. статті 78 ПК України строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Згідно пункту 82.2. статті 82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів.

Відповідно до пункту 79.1. статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно пункту 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Статтею 42 ПК України передбачений порядок листування платників податків та контролюючих органів.

Відповідно пункту 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 42.5. статті 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно з пунктом 45.1. статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Відповідно п.45.2. статті 45 ПК України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. обто документ вважається належним чином врученим, якщо він надісланий за адресою місцезнаходженням юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) або за місцем проживання фізичної особи, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що однією з обов`язкових умов для початку проведення податковим органом документальної позапланової невиїзної перевірки є вручення платнику податків копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Надсилання цих документів платнику податків здійснюється за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що має відповідати вимогам статті 42 ПК України. Лише виконання таких умов надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Верховний Суд у питанні застосування положень пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України у взаємозв`язку з пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України дотримується усталеної позиції, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку. Платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.

Також, суд звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 8 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 колегія суддів Великої Палати Верховного Суду дійшла таких висновків: аналізованими нормами Податкового кодексу України (зокрема, пункт 42.2 статті 42, пункт 78.4, пункт 79.2 статті 79) з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Судом встановлено, що згідно реєстраційних даних платника податків ОСОБА_1 з 30.05.2015 зареєстрований як фізична особа-підприємець та взятий на облік за адресою: АДРЕСА_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 . Із реєстраційних даних платника слідує, що позивач 30.03.2021 за власним рішенням припинив підприємницьку діяльність.

Отже, адресою ОСОБА_1 як фізичної особи в розумінні пункту 42.2. статті 42 ПК України після припинення ним 30.03.2021 підприємницької діяльності є адреса його місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

Як встановлено судом та не заперечувалось представником відповідача в судовому засіданні, наказ від 02.08.2022 №1122-п, повідомлення від 02.09.2022 №195/Ж4//24-13-24-04 та Про надання документів відповідачем надіслано позивачу листами від 02.09.2022 №6075/6/24-13-24-04 та від 02.09.2022 №6076/6/24-13-24-04 за адресою здійснення підприємницької діяльності: АДРЕСА_3 . Проте вказаний лист повернутий підприємством зв`язку з позначкою за закінченням терміну зберігання.

Враховуючи зазначене вище в сукупності слідує, що наказ від 02.08.2022 №1122-п, повідомлення від 02.09.2022 №195/Ж4//24-13-24-04, лист Про надання документів були надіслані відповідачем за неналежною адресою, а, відтак, відповідачем було порушено вимоги пункту 79.2 статті 79 ПК України в частині дотримання необхідних умов для проведення позапланової невиїзної перевірки, а саме: вручення платнику податків копії наказу про проведення перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Суд зауважує, що через один рік і п`ять місяців після припинення підприємницької діяльності у позивача був відсутній обов`язок перебувати за колишньою адресою здійснення підприємницької діяльності.

Крім того, надсилання за неналежною адресою позивачу листа Про надання документів від 02.09.2022 №6076/6/24-13-24-04 позбавило останнього можливості виконати вимоги пункту 85.2 статті 85 ПК України та надати контролюючому органу витребувані первинні бухгалтерські документи.

Вказане призвело до того, що відповідачем при здійсненні перевірки не надавалась оцінка первинній бухгалтерській документації позивача, яка б могла підтвердити або ж спростувати висновки акту документальної позапланової виїзної перевірки від 25.10.2022 №3350/24-13-24-04-13/, на підставі якого прийнято, в тому числі, оскаржувану у цій справі Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №000005803/Ж10/24-13-24-04 від 28.12.2022 року.

Вказані порушення процедури проведення перевірки свідчить про те, що позивач був позбавлений можливості знати та розуміти, що відносно нього податковим органом проводиться перевірка, надати документи та пояснення під час проведення перевірки, спростувати та заперечити висновки акту перевірки про допущення ним порушень податкового законодавства, що, на переконання суду, є достатньою підставною для визнання протиправною та скасування оскаржуваного рішення.

У ході судового розгляду цієї справи відповідачем не спростовано доводів позову про порушення податковим органом процедури проведення перевірки позивача.

Вирішуючи цей спір, суд також зважає і на те, що позовна вимога про визнання протиправною та скасування Вимоги про сплату боргу (недоїмки) №000005803/Ж10/24-13-24-04 від 28.12.2022 року фактично є пов`язаною із вимогами у справі №600/4181/24-а про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.12.2022 року №00000/5802/Ж10/24-13-24-04 та №00000/5801/Ж10/24-13-24-04, якими збільшено ОСОБА_1 суму грошового зобов`язання з податку доходи фізичних осіб та військового збору, що стало наслідком винесення відповідачем оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Згідно частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.01.2025 року в адміністративній справі №600/4181/24-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Чернівецькій області від 28.12.2022 №0000/5802/Ж10/24-13-24-04, від 28.12.2022 №0000/5801/Ж10/24-13-24-04.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2025 року у справі №600/4181/24-а апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишено без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.01.2025 року - без змін.

Отже, зважаючи на визнання незаконними та скасування в судовому порядку рішень, якими збільшено ОСОБА_1 суму грошового зобов`язання з податку доходи фізичних осіб та військового збору, що стало наслідком винесення оскаржуваної у цій справі вимоги про сплату боргу (недоїмки), то, відповідно, така вимога також є протиправною та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач довів незаконність оскаржуваного рішення та наявність правових підстав для задоволення заявленого позову. Натомість доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими. Його висновки, на підставі яких винесено оскаржувану вимогу, спростовуються обставинами, встановленими у судовому рішенні, яке набрало законної сили, у справі №600/4181/24-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат.

Частиною першою, сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, а згідно наявної у справі квитанції від 18.09.2024 року позивачем за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 1728 грн 93 коп., то вказана сума підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-77, 90, 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №000005803/Ж10/24-13-24-04 від 28 грудня 2022 року, винесену Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області щодо ОСОБА_1 .

Стягнути з Головного управління ДПС у Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору у розмірі 1728 грн 93 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 06.06.2025.

Повне найменування учасників справи: позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідач Головне управління ДПС у Чернівецькій області (58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, ).

Суддя О.П. Лелюк