Справа № 388/1045/25
Суддя: Баранський Д. М.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 388/1045/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2025 року м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Баранського Д.М., розглянув у спрощеному провадженні (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом до відповідача та просить скасувати постанову відповідача № 22 від 17 лютого 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позов мотивує тим, що постановою відповідача № 22 від 17 лютого 2025 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено як на військовозобов`язаного штраф в сумі 17000 грн за те, що будучи засудженим за вчинення тяжкого злочину та виключений з військового обліку 28 листопада 2008 року, після відбуття покарання не став на військовий облік, чим порушив абз. 12 п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Позивач зазначає, що вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 26 червня 2007 року був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

У зв`язку з цим, 28 листопада 2008 року позивача було виключено з військового обліку згідно з п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, що діяла до 15 травня 2024 року).

Позивач стверджує, що стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення не складався, його не повідомляли про розгляд справи про адміністративне правопорушення, у постанові про накладення на нього адміністративного стягнення відсутні посилання на докази його винуватості.

На переконання позивача він не є військовозобов`язаним, не перебуває в запасі, оскільки раніше був виключений з обліку, а законодавчими актами не врегульовано питання про взяття такої категорії осіб повторно на військовий облік.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 не надіслав у встановлений строк відзив на позовну заяву, що суд розцінює як визнання позову.

Дослідивши зміст позову, матеріали справи, суд доходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Судом установлено, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17 лютого 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, а саме за те, що 3 лютого 2025 року був доставлений працівником поліції ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Згідно з рапортом лейтенанта ОСОБА_3 , під час звірки облікових даних встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 не перебуває на військовому обліку. Вказана обставина підтверджується обліковою карткою, відповідно до якої вказаний військовозобов`язаний виключений з військового обліку 28 листопада 2008 року, як такий, що був засуджений за вчинення тяжкого злочину.

Проте, після відбуття покарання ОСОБА_1 на військовий облік не став.

За даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», військовозобов`язаний ОСОБА_1 зазначений, як такий, що зобов`язаний стати на військовий облік військовозобов`язаних.

Також, ОСОБА_1 вручено під підпис попередження про необхідність стати на військовий облік з доведенням положень ст. 337 КК України про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку.

Відповідно до абз. 12 п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, підлягають громадяни України, які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

Таким чином, ОСОБА_1 після відбування покарання не став на військовий облік, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 210 КУпАП, а саме порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

ОСОБА_1 вчинив правопорушення в період дії особливого періоду, тому застосуванню підлягає ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, настає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), в особливий період.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідачем на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення будь-яких доказів не надано.

Оскільки відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, що підтверджують винуватість позивача та посилання на які здійснено у змісті мотивувальної частини постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідно це рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправним та підлягає скасуванню.

За ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, рішення відповідача підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 132 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вищезазначене, оскільки позивач у цій справі поніс судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн, відповідно ці судові витрати підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 210-1, 251, 252, 268, 278-280, 285, 287, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статями 19, 20, 72-79, 132, 134, 139, 241, 242, 244-246, 250, 271, 286 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову № 22, винесену 17 лютого 2025 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі сімнадцяти тисяч гривень. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Долинського районного суду Д. М. Баранський