Справа № 150/380/25
Суддя: Суперсон С. П.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер судової справи 150/380/25
Номер провадження 2-а/150/29/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді Суперсона С.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Позов мотивований тим, що 11 лютого 2025 року відповідачем винесено постанову № 481 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Підставою винесення вказаної постанови слугувало те, що 18.10.2024 позивачу було скеровано повістку, згідно з якою він мав обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 31.10.2024 об 11:00 год. Однак, у вказану дату позивач до третього відділу не з`явився, про поважні причини неявки не повідомив.

Позивач не погоджується з підставами притягнення його до адміністративної відповідальності, вважає їх неправомірними, адже постанову винесено за спливом строків накладення стягнення, а тому звернувся до суду з позовом про скасування означеної постанови відповідача.

Представник позивача адвокат Поліщук О.В. подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Судом здійснювався виклик відповідача в судове засідання, про що свідчать наявні при матеріалах судової справи довідки про доставку судових документів до електронного кабінету відповідача у підсистемі Електронний Суд.

Втім, відповідач не вжив жодних заходів для скерування до суду відзиву на позовну заяву чи забезпечення явки до суду повноважного представника.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та наявні при ній докази дійшов висновку про задоволення адміністративного позову за наступних підстав.

Так, 11 лютого 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено постанову № 481 по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Зі змісту постанови слідує, що підставою для її винесення слугувало те, що позивач згідно повістки від 18.10.2024 зобов`язаний був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 11:00 год. 31.10.2024. Але на визначену дату позивач до третього відділу не з`явився, причини поважності неявки не повідомив.

Згідно з ст. 9, 77 КАС України розгляд справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін, вільності та свободи у поданні суду доказів в обґрунтування свої вимог та заперечень та доведенні перед судом в їх переконливості; однак, у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіряючи оскаржувану позивачем постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, суд перевірив її на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі "Hasan and Chaush v. Bulgaria" № 30985/96).

Відповідно до частин 1, 4 ст.11КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, де вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, факт вчинення позивачем правопорушення, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено.

Відповідно до п. 3 ч.3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Судом встановлено, що датою скоєння правопорушення, що ставиться у вину ОСОБА_1 є 31.10.2024, тобто дата, на яку останній зобов`язаний був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних, що також слідує зі змісту оскаржуваної позивачем постанови.

Таким чином, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення за скоєне закінчився 31.01.2025.

Незважаючи на це, відповідачем поза строками накладення адміністративного стягнення, а саме 11.02.2025 було винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв не в межах та не в спосіб визначений законом, що призвело до притягнення позивача до адміністративної відповідальності за спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Зважаючи на це, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 481 від 11.02.2025, винесена відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 19, 77, 90, 159, 241-246, 268-272, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 481 від 11 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С.П. СУПЕРСОН