Справа № 400/3743/25
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.06.2025 р. Справа № 400/3743/25
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі
провизнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення №00/184270408 від 31.12.2024,

Судом розглянута адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАНЕМ» до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 00/184270408 від 31.12.2024 р.
Рішенням суду від 02.06.2025 р. позов задоволено повністю.

06.06.25 представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

За правилами ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Так, згідно зі ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За приписами ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд встановив, що у позовній заяві позивач заявив про орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу 10000,00 грн. Рішення по справі винесене 02.06.2025 р. Докази розміру витрат на правничу допомогу подано 06.06.2025 р., тобто в межах строку, передбаченого ч. 7 ст. 139 КАС України.

На доказ понесених витрат відповідачем надано копії ордеру на ім`я ОСОБА_1 , договору №1-а про надання правової (юридичної) допомоги від 02.04.2025, акту приймання-передачі наданих послуг № 1 до Договору про надання правової допомоги №1-а від 02.04.2025 р. від 09.08.2024 р.

В п. 4.1 Договору про надання правової (юридичної) допомоги 02.04.2025 р. та п. 2 акта приймання-передачі наданих послуг від 03.06.2025 р. розрахунок вартості правничих послуг складається з погодинної оплати.

Водночас, з наданих документів не вбачається на які саме послуги Адвокатом витрачено 10 годин.

За умовами договору (п. 4.2) оплата послуг здійснюється після підписання акту приймання виконаних послуг, але Позивачем не надано до суду підтвердження проведення оплати послуг Адвоката.

Обґрунтований розрахунок витрат правничої допомоги Позивачем не надано.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 р. у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 р. у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в рішеннях від 26.02.2015 р. у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 р. у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 р. у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 р. у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Витрати на ведення справи повинні бути не лише підтверджені, а й співмірні зі складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим адвокатом часом на надання таких послуг, з урахуванням саме складності справи, тому суд, з урахуванням викладеного, вважає, що стягненню підлягає частина витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст. 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Ухвалити по справі додаткове рішення.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4,м. Полтава,36011, ідентифікаційний код 44057192) витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн (три тисячі грн 00 коп.) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПАНЕМ» (вул. 7-а Слобідська, 70/8, м. Миколаїв, 54055, ідентифікаційний код 41452665).

Додаткове рішення може бути оскаржене.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Додаткове рішення складено в повному обсязі 09.06.2025 р.

Суддя Н. В. Лісовська