Справа № 826/7578/17
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

-Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

05 червня 2025 р. справа №826/7578/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лук`яненко М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області, в якому просить суд, з урахуванням уточнень: рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області (ідентифікаційний код юридичної особи 25495818) від 12 травня 2017 року про порушення відносно ОСОБА_1 дисциплінарного провадження визнати неправомірним та скасувати, як таке, що постановлено з порушення вимог статті 33 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області від 17 серпня 2017 року про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на 6 місяців визнати неправомірним та скасувати.

Аргументуючи позовну вимогу, позивач зазначив, що займається адвокатською діяльністю протягом 30 років. Її робочою адресою як адвоката, відповідно до Єдиного реєстру адвокатів України визначено м. Київ. З огляду на положення ч. 3 ст. 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» КДКА Вінницької області не є належним органом, який повинен був здійснювати дисциплінарне провадження відносно неї, як адвоката. Крім цього, наводить доводи щодо різного тлумачення поняття здійснення адвокатської діяльності та участі у адвокатському самоврядуванні, та відсутності в її діях складу дисциплінарного проступку. Також, зазначає, що Відповідачем при постановлені оскаржуваного рішення не дотримані вимоги ч.2,3 статті 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Спірні рішення вважає незаконними та необґрунтованими, сформовані висновки вважає безпідставними, доказів вчинення проступку, обставини яких покладено в основу оскаржуваного рішення, що може мати наслідком притягнення позивача до відповідальності - немає, а також мало місце порушення процедури здійснення дисциплінарного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.06.2017 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову.

На виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2017 про закінчення підготовчого провадження у справі №826/7578/17 Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Вінницької області надано завірені належним чином копії витребуваних судом матеріалів дисциплінарної справи за скаргою адвокатів Орлова І.Ф., Вилкова С.В. та Рябенка П.К. на дії адвокати Рафальської І.В на 472 аркушах.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 до Харківського окружного адміністративного суду, згідно супровідного листа № 01-19/1430/25 від 31.01.2025 року передаємо 742 (сімсот сорок дві) судові справи згідно з актом приймання-передачі від 31.01.2025, зокрема адміністративну справу № 826/7578/17.

Відповідно до статті 31 КАС України здійснено повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду адміністративної справи.

Вказана адміністративна справа надійшла до провадження судді Харківського окружного адміністративного суду Марини Лук`яненко.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 прийнято до провадження матеріали адміністративної справи, розгляд справи вирішено здійснювати одноособовим складом суду в порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач із поданим позовом не погодився.

Мотивуючи заперечення проти позову, зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України. Наведеній нормі Закону, кореспондує пункт 8 Положення № 120.

В той же час існують виключення із загальних правил територіальної підвідомчості розгляду скарг за адресою його робочого місця. Такі випадки існують внаслідок об`єктивної неможливості здійснення розгляду відповідними кваліфікаційно-дисциплінарними комісіями адвокатури.

Згідно пункту 22, 23 Положення № 120, у разі звернення із заявами (скаргами) щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності адвокатів, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, або якщо скаржниками виступають адвокати, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, заява (скарга), яка відповідає зазначеним вимогам та може мати наслідком дисциплінарну відповідальність адвоката, не пізніше трьох днів з дня п надходження передається до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури в особі її Голови, з метою забезпечення неупередженості та об`єктивності при розгляді заяв (скарг), з урахуванням наближеності територіального розміщення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, не пізніше трьох днів з дня надходження заяви (скарги) приймає рішення про перерозподіл та направлення таких заяв (скарг) для розгляду до кваліфікаційно- дисциплінарної комісії адвокатури іншого регіону, ніж регіон, в якому зазначений адвокат входить до складу органів адвокатського самоврядування. Отримавши від Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури таку заяву (скаргу), Голова кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону перевіряє її на відповідність вимогам законодавства І цього Положення та приймає рішення про її подальший розгляд, відповідно до вимог цього Положення.

Зазначив, що на даний момент дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю з 17.08.2017 по 17.02.2018 позивачем ОСОБА_1 відбуто.

У зв`язку з викладеним у задоволенні позову ОСОБА_1 до КДКА Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення КДКА Вінницької області про порушення дисциплінарної справи від 12.05.2017 та рішення про застосування дисциплінарного стягнення від 17.08.2017 просив відмовити.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглядаючи справи, предметом яких є вирішення питання правомірності певного рішення, суди мають встановити насамперед, чи прийняте таке рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI, в редакції чинній на час спірних правовідносин (далі - Закон).

Згідно зі статтею 2 Закону адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 33 Закону адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку.

Відповідно до ст. 36 Закону право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв`язку із здійсненням ним адвокатської діяльності.

Дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).

Затверджене рішенням Ради адвокатів України від 30 серпня 2014 року № 120, в редакції чинній на час спірних правовідносин, Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність (далі - Положення № 120), регламентує питання щодо здійснення процедури дисциплінарного провадження.

Наведене Положення № 120 розроблено відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Закону України «Про звернення громадян», Правил адвокатської етики, затверджених Установчим З`їздом адвокатів України 17 листопада 2012 року, Регламенту кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2013 року № 268 (нова редакція) та інших актів законодавства України і Національної асоціації адвокатів України, з метою офіційного тлумачення відповідності поведінки адвокатів вимогам законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність та етичним стандартам, а також регламентації дисциплінарного провадження стосовно адвокатів.

Пунктом 10 Положення № 120 передбачено, що до заяв (скарг) щодо поведінки адвоката (далі узагальнено заяви (скарги)) слід відносити скарги громадян, окремі ухвали судів, постанови суддів, постанови, подання слідчих органів, ради адвокатів регіону або її членів, голови кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або її членів, заяви адвокатів, адвокатських об`єднань, адвокатських бюро, об`єднань адвокатів, підприємств, установ, організацій, громадян та інших осіб на дії адвокатів.

Перелік вимог які висуваються до заяви (скарги), щоб бути прийнятними регламентовані у п. 14 Положення № 120.

Отже, заява (скарга), а також інші документи прирівняні до скарг, можуть бути підставою для дисциплінарної відповідальності, які мають містити відомості про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката. Таку заяву (скаргу) може подати кожен кому відомі факти такої поведінки.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для ініціювання відносно позивача дисциплінарного провадження слугувала, скерована Радою адвокатів України, скарга адвоката ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , та адвоката ОСОБА_4 надіслана супровідним листом КДКА міста Києва, щодо неправомірної на їх думку, діяльності адвоката ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_5 .

В зазначеній скарзі вказувалось на допущені грубі порушення основ, критеріїв, адвокатської етики, ігнорування та недотримання актів НААУ та РАУ з боку адвокатів ОСОБА_1 , ОСОБА_5 .

Також вказувалось про відсутність у ОСОБА_1 , яка була відкликана з посади Голови Ради адвокатів м. Києва, відповідно до рішення Конференції адвокатів м. Києва від 08 жовтня 2016 року, повноважень та їх свідоме привласнення щодо звернення, підписання та скріплення печаткою, а також грубе втручання у функціонування Ради адвокатів м. Києва. Ініціювалося питання дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_1 шляхом направлення до Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури України для скерування матеріалів до відповідної комісії для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Суд наголошує, що вжите у Законі значення заяви (скарги), яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності адвоката, слід розуміти більш широко та не обмежувати її лише за формою та назвою виключно як заяви (скарги). Підставою для ініціювання дисциплінарного провадження щодо адвоката у цьому випадку можуть бути й інші документи (подання, постанови, ухвали, інші рішення, тощо) певних осіб, які за своїм змістом та суттю і є заявами (скаргами) щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність.

Отже, в даній справі суб`єкт звернення та форма такого звернення про ініціювання дисциплінарного провадження відповідають вимога законодавства.

Щодо доводів здійснення дисциплінарного провадження не за адресою робочого місця адвоката, зазначеного в Єдиному реєстрі адвокатів України, Суд зазначає наступне.

Згідно з частинами першою, п`ятою та шостою статті 50 Закону № 5076-VI, кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури утворюється з метою визначення рівня фахової підготовленості осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, та вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів.

До повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури належать:

1) організація та проведення кваліфікаційних іспитів; 2) прийняття рішень щодо видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту; 3) прийняття рішень про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю; 4) здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів;

5) вирішення інших питань, віднесених до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури цим Законом, рішеннями конференції адвокатів регіону, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України.

У передбачених цим Законом випадках повноваження кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури здійснює її кваліфікаційна або дисциплінарна палата.

Засідання кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури вважається правомочним, якщо на ньому присутні більше половини членів її палат. Засідання палати вважається правомочним, якщо на ньому присутні більше половини її членів.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Наведеній нормі Закону, кореспондує пункт 8 Положення № 120.

Отже, за загальним правилом дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється за адресою його робочого місця.

В той же час існують виключення із загальних правил територіальної підвідомчості розгляду скарг за адресою його робочого місця. Такі випадки існують внаслідок об`єктивної неможливості здійснення розгляду відповідними кваліфікаційно-дисциплінарними комісіями адвокатури.

Правові засади діяльності Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, мета, завдання та порядок її діяльності визначаються Конституцією України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», рішеннями з`їзду адвокатів України, Статутом Національної асоціації адвокатів України, Правилами адвокатської етики, рішеннями Ради адвокатів України, Положенням про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури (далі - ВКДКА або Комісія), Регламентом Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та іншими правовими актами України, що регулюють адвокатську діяльність.

Так, підпунктом 2.3.18 пункту 2.3 розділу ІІ Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 4-5 липня 2014 року № 78 (в редакції чинній на час ініціювання питання про дисциплінарне провадження) встановлено, що голова ВКДКА скеровує до КДКА скарги, що надійшли стосовно осіб, визначених статтею 63 Правил адвокатської етики, а також у разі, якщо регіональна КДКА не сформована, із урахуванням територіальної наближеності та навантаження КДКА тощо.

Частиною 2 статті 63 Правил адвокатської етики, затверджених установчим З`їздом адвокатів України від 17 листопада 2012 року було встановлено, що у разі звернення із скаргами щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення Правил адвокатської етики адвокатів, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, чи якщо скаржниками стосовно порушення цих Правил виступають адвокати, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, з метою забезпечення неупередженості та об`єктивності при розгляді зазначених скарг Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури забезпечує перерозподіл та направлення таких заяв (скарг) для розгляду до КДКА іншого регіону, ніж регіон, в якому зазначений адвокат входить до органів адвокатського самоврядування.

В подальшому, на час порушення та вирішення КДКА Вінницької області дисциплінарної справи відносно позивача, наведений підпункту 2.3.18 Регламенту зазнав змін та встановлював, що голова ВКДКА скеровує для розгляду до КДКА скарги, що надійшли стосовно осіб, визначених статтею 66 Правил адвокатської етики, а також у разі, якщо регіональна КДКА не сформована, або у разі відсутності за будь-яких причин кворуму на засіданнях КДКА (палати) регіону.

Згідно пункту 22, 23 Положення № 120, у разі звернення із заявами (скаргами) щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності адвокатів, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, або якщо скаржниками виступають адвокати, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, заява (скарга), яка відповідає зазначеним вимогам та може мати наслідком дисциплінарну відповідальність адвоката, не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури в особі її Голови, з метою забезпечення неупередженості та об`єктивності при розгляді заяв (скарг), з урахуванням наближеності територіального розміщення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, не пізніше трьох днів з дня надходження заяви (скарги) приймає рішення про перерозподіл та направлення таких заяв (скарг) для розгляду до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури іншого регіону, ніж регіон, в якому зазначений адвокат входить до складу органів адвокатського самоврядування. Отримавши від Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури таку заяву (скаргу), Голова кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону перевіряє її на відповідність вимогам законодавства і цього Положення та приймає рішення про її подальший розгляд, відповідно до вимог цього Положення.

Відтак, суд приходить до висновку, що неможливість дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії з певних причин здійснити дисциплінарне провадження стосовно адвоката за адресою реєстрації робочого місця, не може бути підставою та засобом уникнення таким адвокатом відповідальності за вчинене ним порушення, а так само не спростовує можливості здійснити належну перевірку відомостей про дисциплінарний проступок адвоката та вчинення інших передбачених Законом дій іншим органом.

Позивачем направлені до суду пояснення у справі від 27.03.2025 року, в яких ОСОБА_1 наполягала на необхідності розгляду дисциплінарного провадження за правилами встановлених ч. 3 ст. 33 Закону.

Як зазначив Верховний суд у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.10.2020 року у справі № 826/3443/18 за позовом ОСОБА_1 до КДКА Вінницької області про визнання протиправним та скасування аналогічного рішення стосовно неї від 18.02.2018 року:"...Складність цієї справи полягає у внутрішньому конфлікті органів адвокатури м. Києва. За встановлених у межах цієї справи обставин, які мають свою індивідуальну особливість з огляду на нетипову ситуацію, яка склалася у внутрішній діяльності органів адвокатського самоврядування м. Києва, в тому числі наявність двох самостійних структур Кваліфікаційно - дисциплінарних комісій адвокатури м. Києва, приводить Суд до висновку, що спрямування Головою ВКДКА ОСОБА_6 рішень Ради адвокатів України від 08 квітня 2017 року № 118 та 119 до КДКА Вінницької області, з огляду на відсутність на той час належним чином сформованої КДКА м. Києва, його кворуму, для вирішення кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури іншого регіону дисциплінарної справи відносно ОСОБА_1 було запорукою забезпечення неупередженості та об`єктивності при такому розгляді.

63. Враховуючи, що ч. 3 ст. 33 Закону встановлює загальні правила територіальної підвідомчості розгляду скарг, а наведені положення п. 2.3.18 пункту 2.3 розділу ІІ Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, пункти 22, 23 Положення № 120 є нормами, які конкретизують та допускають за умов об`єктивної неможливості, процедурно здійснити розгляд відповідними кваліфікаційно-дисциплінарними комісіями адвокатури дисциплінарних справи не за робочою адресою реєстрації адвоката, тому за таких конкретних обставин, Суд вважає, що суд апеляційної інстанції не припустився порушень вимог законодавства, що регулює наведені питання.

64. Досліджуючи правову природу діяльності відповідача, Суд зазначає, що відповідно до завдань, які визначенні в статті 50 Закону № 5076-VI з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (рішення «Срамек проти Австрії» Sramek v. Austria п. 36) КДКА Вінницької області має всі ознаки «суду» у розумінні ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року. Під час виконання своїх функцій є належним судом, встановленим законом, саме як квазісудовий орган в системі Національної асоціації адвокатів України.

65. У своїй процесуальній діяльності КДКА зобов`язана керуватися рішеннями Ради адвокатів України, актами НААУ. Рішення Ради адвокатів України в силу ч. 1 ст. 57 Закону № 5076-VI є обов`язковими до виконання. Компетенція Ради адвокатів України дає право у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом деталізувати у своїх рішеннях певні процедурні моменти діяльності КДКА та ВКДКА, зокрема, при наявності певних умов, які не відображенні в статті 33 Закону 5076-VI перенаправлення скарги на дії адвоката до іншої КДКА для подальшого розгляду та прийняття рішення, що не порушує при цьому положення вказаної статті, а навпаки регулює дотримання принципу правової визначеності. Такий висновок узгоджується із викладеним висновком у постанові КАС ВС від 27 травня 2020 року у справі № 826/5376/17. Вказане дає підстави для висновку, що органи адвокатського самоврядування зобов`язані входити до системи Національної асоціації адвокатів України, керуватися Статутом НААУ, їх актами, а тому не можуть бути засновані певними громадянами."

Відповідально до ч. 5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, суд відхиляє доводи Позивача, що дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 не могло здійснюватися іншою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією, ніж виключно за адресою робочого місця адвоката, оскільки порушень процедури щодо визначення КДКА, а також порушень передачі (направлення) відповідних матеріалів, судом не встановлено.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області від 12 травня 2017 року про порушення відносно ОСОБА_1 дисциплінарного провадження, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

З приводу порушення строку прийняття спірного рішення, суд зазначає наступне.

Статтею 37 Закону встановлені етапи дисциплінарного провадження, які складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Суд наголошує на тому, що положеннями статті 38 та 39 Закону, якими врегульовані питання щодо проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката, порушення дисциплінарної справи не визначені строки здійснення такої перевірки та порушення справи.

Тридцятиденний строк здійснення перевірки, вирішення питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката встановлений пунктами 30 та 31 Положення № 120, при цьому встановлена можливість перевищення зазначеного строку у виняткових випадках.

Зважаючи на вищенаведене, суд доходить висновку про те, що наведений строк не є безумовним та присічним, а його перевищення допускається.

Судом встановлено, за дорученням Голови ДП КДКА Вінницької області Удовицької Т.О. проведення відомостей про дисциплінарний проступок адвоката Рафальської І.В. за скаргою адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Вилкова І.Ф. доручено члену дисциплінарної палати КДКА Вінницької області Путіліну Є.В.

14.03.2017 Головою ДП КДКА Вінницької області на адресу адвоката Рафальської І.В. скеровано копію скарги та супровідних листів з метою надання письмових пояснень.

28.03.2017 на адресу ОСОБА_1 з метою перевірки доводів скарги та або спростування її направлено лист з проханням надати письмові пояснення по суті порушених у скарзі питань.

31.03.2017 на адресу відповідача надійшли надруковані пояснення з додатками на 61 аркуші, за підписом позивача та датовані 28.03.2017.

07.04.2017 на підтвердження вчинення дисциплінарного проступку адвоката ОСОБА_1 скаржником адвокатом Вилковим С.В. на адресу відповідача надано перелік документів, зокрема, які дійсно підтверджують про те, що скаржники рішенням Конференції адвокатів міста Києва від 08.10.2016 обрані керівниками регіональних органів адвокатського самоврядування в м.Києві.

Суд наголошує, що положення частини першої статті 40 Закону визначають, що дисциплінарна справа стосовно адвоката розглядається дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури протягом тридцяти днів з дня її порушення.

Дисциплінарною палатою КДКА Вінницької області 12 травня 2017 року стосовно ОСОБА_1 порушена дисциплінарна справа.

Розгляд дисциплінарної справи був призначений на 19 травня 2017, однак повідомлення про розгляд справи адвокат ОСОБА_1 отримала з запізненням, тому розгляд справи відкладений.

На призначене на 15 червня 2017 року засідання дисциплінарної палати адвокат Рафальська І.В. з`явилась, заявила відвід всьому складу дисциплінарної палати, однак у зв`язку з неявкою скаржників розгляд справи був відкладений.

14 липня 2017 року на засідання дисциплінарної палати з`явились скаржники, однак адвокат Рафальська І.В., пославшись на особисті обставини, на засідання не прибула та письмово звернулась з проханням про відкладення розгляду скарги. Розгляд справи був відкладений.

На засідання 17 серпня 2017 року з`явився скаржник ОСОБА_2 , адвокат Рафальська І.В. не з`явилась. Головний бухгалтер Адвокатського об`єднання "Українська юридична колегія "Міжнародна правова допомога" надіслала письмову заяву з проханням відкласти розгляд справи, оскільки адвокат Рафальська І.В. знаходиться у щорічній відпустці.

Дисциплінарна палата виходячи з приписів ч.4 п.2 ст.40 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" вирішила здійснювати розгляд справи за відсутності ОСОБА_1

17 серпня 2017 року дисциплінарна палата КДКА Вінницької області за результатами розгляду відповідних матеріалів прийняла рішення про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення ст. 34 п.2 пп 3, пп 6, 57 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ст. 62 Правил адвокатської етики, затверджених Установчим з`їздом адвокатів України 17 листопада 2012 року та застосовано до адвоката ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк шість місяців.

З огляду на положення ч. 2 ст. 35 Закону № 5076-УІ, п. 13 Порядку № 120, суд зазначає, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулося протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.

За встановлених обставин, для цілей застосування пункту 30 Положення № 120 (у редакції чинній на час спірних правовідносин), суд дійшов висновку про їх винятковість. Обставини перевищення визначеного пунктом 30 Положення строку, за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що це вплинуло на сам процес встановлення обставин відповідачем та його результат, не може слугувати достатнім свідченням того, що спірне рішення неправомірне. Перевищення такого процедурного строку не вплинуло на остаточний результат прийнятого рішення.

По суті порушень, за вчинення яких ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, суд зазначає таке.

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області від 17 серпня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі п.п. 3, 6 ч. 2 ст. 34, ст. 57 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (за порушення правил адвокатської етики, невиконання рішень органів адвокатського самоврядування), ч. 1, 2 ст. 62 Правил адвокатської етики, затверджених установчим З`їздом адвокатів України 17 листопада 2012 року.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1, 5 ч. 1 ст. 21 Закону під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний, зокрема, дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики.

Статтею 57 Закону встановлено, що рішення з`їзду адвокатів України та Ради адвокатів України є обов`язковими до виконання всіма адвокатами.

Рішення конференцій та рад адвокатів регіонів є обов`язковими до виконання адвокатами, адреса робочого місця яких знаходиться у відповідному регіоні та відомості про яких включено до Єдиного реєстру адвокатів України.

Рішення органів адвокатського самоврядування набирають чинності з дня їх прийняття, якщо інший строк не передбачений рішеннями.

Правила адвокатської етики затверджує з`їзд адвокатів України, який є вищим органом адвокатського самоврядування України (ч. 1, п. 3 ч. 7 ст. 54 Закону).

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає дотримання Правил адвокатської етики як одного з основних професійних обов`язків адвоката.

Відповідно до статті 1 Правил адвокатської етики, затверджених установчим З`їздом адвокатів України 17 листопада 2012 року (далі - Правила) норми цих Правил не відміняють і не замінюють положень чинного законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, а доповнюють і конкретизують його.

Положеннями статті 2 Правил встановлено, що дія цих Правил поширюється на всі види адвокатської діяльності та в частині, визначеній Правилами, - на іншу діяльність (дії) адвоката, яка може вступити в суперечність з його професійними обов`язками або підірвати престиж адвокатської професії.

Дія цих Правил поширюється на всіх адвокатів України, а також на адвокатів іноземних держав, які здійснюють адвокатську діяльність в Україні, незалежно від обраних ними форм здійснення адвокатської діяльності (індивідуально, у формі адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання);

Дія цих Правил поширюється також на членів органів адвокатського самоврядування, помічників та стажистів адвокатів, працівників адвокатських бюро та об`єднань у частині, яка застосовна до їх діяльності.

Статтею 12 Правил встановлено, що всією своєю діяльністю адвокат повинен стверджувати повагу до адвокатської професії, яку він уособлює, її сутності та громадського призначення, сприяти збереженню та підвищенню поваги до неї в суспільстві;

Цього принципу потрібно дотримуватись у всіх сферах діяльності адвоката: професійній, громадській, публіцистичній та інших.

Адвокат зобов`язаний виконувати законні рішення органів адвокатського самоврядування, прийняті в межах їх компетенції, що не виключає можливості критики останніх та їх оскарження у встановленому законом порядку. Критика діяльності, рішень, порядку формування, членів органів адвокатського самоврядування тощо не може бути спрямована на приниження авторитету адвокатури, адвокатської професії та статусу адвоката, бути вираженою у принизливій чи такій, що порочить честь, гідність та ділову репутацію особи формі, а також містити завідомо неправдиву інформацію або заклики до невиконання рішень органів адвокатського самоврядування;

Адвокат не повинен вчиняти дій, спрямованих на обмеження права особи на захист, професійних прав адвокатів, незалежності адвокатської професії, честі, гідності та ділової репутації своїх колег, підрив престижу адвокатури та адвокатської діяльності.

Згідно ст. 61 Правил, органи адвокатського самоврядування діють з метою забезпечення дійсної незалежності адвокатів у здійсненні їх професійної діяльності;

Органи адвокатського самоврядування сприяють та контролюють дотримання Правил адвокатської етики всіма адвокатами України та адвокатами іноземних держав, які у відповідності до законодавства України здійснюють в Україні адвокатську діяльність;

Органи адвокатського самоврядування та їх члени самі мають в своїй діяльності неухильно керуватись загальними принципами адвокатської етики, не допускати дій чи бездіяльності, що їх порушують, виявляти повагу як до професійних прав адвокатів, так і до права кожного адвоката на участь в адвокатському самоврядуванні.

За приписами абзаців першого та третього статті 62 Правил, адвокат зобов`язаний дотримуватись загальнообов`язкових рішень органів адвокатського самоврядування, прийнятих в межах їх компетенції в спосіб, передбачений Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Адвокати, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, зобов`язані неухильно виконувати свої повноваження згідно законодавства, приймати участь в роботі органів адвокатського самоврядування, до яких їх обрано, дотримуватись вимог закону та актів НААУ, не допускати дій чи бездіяльності, що завдають шкоди адвокатурі в цілому, або блокують роботу окремих органів адвокатського самоврядування.

Відповідно до статті 63 Правил, за порушення Правил адвокатської етики до адвоката можуть бути застосовані заходи дисциплінарної відповідальності в порядку, передбаченому чинним законодавством про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також актами Національної асоціації адвокатів України.

Згідно з ч. 1, п. 3, 6 ч. 2 ст. 34 Закону підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є порушення правил адвокатської етики, невиконання рішень органів адвокатського самоврядування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року.

Згідно п. 1, 3 ч. 2 ст. 31 Закону накладення на адвоката дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю може застосовуватися виключно у разі: повторного протягом року вчинення дисциплінарного проступку; систематичного або грубого одноразового порушення правил адвокатської етики.

При цьому, суд виходить також із того, що пункт третій частини другої статті 31 Закону № 5076-VI містить норму, яка відсилає до Правил адвокатської етики, приписи статті 12 та статті 62 яких встановлюють обов`язок адвоката виконувати рішення органів адвокатського самоврядування.

Отже, невиконання адвокатом рішень органів адвокатського самоврядування, блокування роботи окремих органів адвокатського самоврядування є дисциплінарним проступком та свідчить про порушення правил адвокатської етики. У разі якщо порушення вчиняється повторно (протягом року), є систематичним, або грубим, то до такого адвоката може бути застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року.

Як вбачається з матеріалів справи, спірним рішенням ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі п.п. 3, 6 ч. 2 ст. 34, ст. 57 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (за порушення правил адвокатської етики, невиконання рішень органів адвокатського самоврядування), ч. 1, 2 ст. 62 Правил адвокатської етики, затверджених установчим З`їздом адвокатів України 17 листопада 2012 року.

В основу порушень допущених ОСОБА_1 покладено те, що після висловленої конференцією адвокатів м. Києва 08 жовтня 2016 року недовіри та дострокового відкликання з посади голови Ради адвокатів м. Києва, вона продовжувала позиціонувати себе головою Ради адвокатів м. Києва та вчиняла дії, використовуючи відповідні печатки та бланки, які відносяться до повноважень іншого обраного голови Ради адвокатів м. Києва, чим фактично чинила перешкоди у роботі органів адвокатського самоврядування м. Києва, безпідставно втручаючись та дестабілізуючи їх функціонування. Такі дії призвели до створення внутрішнього конфлікту в органах адвокатського самоврядування м. Києва, що не мало позитивного впливу на діяльність та не підвищувало авторитету органів адвокатури.

Зокрема, 5 листопада 2016 під головуванням ОСОБА_1 проведено зібрання, яке не має статусу конференції як органу адвокатського самоврядування в розумінні ст.47 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Адвокат Рафальська І.В, усвідомлюючи, що конференцією адвокатів міста Києва від 08 жовтня 2016 законно обрано Голову Ради адвокатів міста Києва ОСОБА_3 , звернулась до Міністерства юстиції України в Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації про скасування державної реєстрації змін, які були внесені на підставі рішення конференції від 8 жовтня 2016, мотивуючи тим, що державному реєстратору було подано незаконне рішення конференції від 08 жовтня 2016 року, що стало підставою для скасування відомостей в ЄДР стосовно обраного Голови Ради адвокатів міста Києва ОСОБА_3 .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.19.2016 у справі №826/17484/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2017, з цього питання встановлено, що ОСОБА_3 є єдиним легітимним та повноваженим керівником Ради адвокатів міста Києва; визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 25 жовтня 2016 року №3055/5 "Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

На підставі ч. 4 ст. 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, ні Національна асоціація адвокатів України, ні Рада адвокатів України, не визнавала належними дії та повноваження ОСОБА_1 . Єдиним легітимним та повноваженим головою Ради адвокатів м. Києва цими органами визнавався ОСОБА_3 .

Також на підставі прийнятих 08.10.2016 Конференцією адвокатів м. Києва рішень було зареєстровано легітимну Кваліфікаційно-дисциплінарну Комісію адвокатури м. Києва () та її установчий документ - Положення. Правомірність скликання зазначеної конференції та її рішень були неодноразово підтверджені судовими рішеннями (постанова Апеляційного суду м. Києва від 22.03.2018 у справі № 758/14638/16-ц та Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2019 у справі №826/16500/17).

Крім того, судом з даних Єдиного держаного реєстру судових рішень та офіційного сайту Верховного суду встановлено, що Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 28 листопада 2018 року у справі № 761/582/17-ц, згідно відомостей ЄДРСР справа № 758/14638/16-ц (провадження № 61-12847св18) залишено без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_13, ОСОБА_14 та залишено без змін постанову апеляційного суду міста Києва від 22 березня 2018 року (справа про визнання нечинним з моменту прийняття рішення Ради адвокатів України від 11 червня 2016 року № 155 «Про скликання позачергової конференції адвокатів міста Києва, затвердження Порядку висування та обрання делегатів конференції адвокатів міста Києва, Регламенту конференції адвокатів міста Києва та встановлення квоти представництва», визнання нечинним з моменту прийняття розпорядження голови Ради адвокатів України від 13 липня 2016 року № 61 «Про доповнення складу організаційного комітету з проведення конференції адвокатів міста Києва»; визнання нечинним з моменту прийняття рішення організаційного комітету з проведення конференції адвокатів міста Києва від 22 липня 2016 року № 2 «Про заходи організаційно-технічного забезпечення проведення конференції адвокатів міста Києва»; визнання нечинним з моменту прийняття рішення Ради адвокатів України від 13 вересня 2016 року № 191 «Щодо питань, які виникли у зв`язку з проведенням конференції адвокатів міста Києва 6 серпня 2016 року»; визнання нечинними з моменту прийняття рішення Ради адвокатів України від 17 листопада 2016 року № 266 «Щодо питань, які виникли у зв`язку з проведенням конференції адвокатів міста Києва 5 листопада 2016 року» та № 267 «Про розгляд інформації звернення щодо відновлення адвокатського самоврядування у м. Києві і набуття статусу адвоката окремими особами»).

У вказаній справі Верховний Суд вказав, що "...суд апеляційної інстанції правильно встановив, що Рада адвокатів України при прийнятті рішень № 152 від 13 листопада 2015 року та № 155 від 11 червня 2016 року діяла у межах повноважень, визначених законом та мала правові підстави для скликання за своєю ініціативою конференції адвокатів міста Києва. Законність підстав для скликання Радою адвокатів України конференції адвокатів міста Києва, які вказані у рішенні № 155 від 11 червня 2016 року, не спростовано. Зазначено, що Рада адвокатів України скористалась правом на скликання конференції адвокатів регіонів, при недоведеності факту порушення, невизнання або оспорювання прав позивачів, не може бути підставою для визнання не чинними оскаржених рішень Ради адвокатів України. При цьому вказано, що рішення організаційного комітету з проведення конференції адвокатів м. Києва від 22 липня 2016 року № 2 «Про заходи організаційно-технічного забезпечення проведення конференції адвокатів м. Києва», розпорядження голови Ради адвокатів України № 61 від 13 липня 2016 року «Про доповнення складу організаційного комітету з проведення конференції адвокатів м. Києва», рішення Ради адвокатів України № 191 від 13 вересня 2016 року «Щодо питань, які виникли у зв`язку з проведення конференції адвокатів міста Києва 6 серпня 2016 року», рішення № 266 від 17 липня 2016 року «Щодо питань, які виникли у зв`язку з проведенням конференції адвокатів м. Києва 5 листопада 2016 року» і № 267 «Про розгляд інформації звернення щодо відновлення адвокатського самоврядування у м. Києві і набуття статусу адвоката окремими особами» є похідними від рішення № 155 від 11 червня 2016 року Ради адвокатів України про скликання конференції адвокатів м. Києва, а тому посилання позивачів на незаконність вказаних рішень визнані необґрунтованими".

При цьому, Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2019 у справі №826/16500/17 суд встановив що, рішенням Ради адвокатів України № 154 від 11 червня 2016 року «Про затвердження Положення про Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури міста Києва» скасовано рішення Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 4, яким було затверджено Положення про Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури міста Києва. Уповноважено Голову Ради адвокатів України, Національної асоціації адвокатів України доручити відповідній особі вчинення реєстраційних дій щодо утворення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва та реєстрації відповідних документів.

Вказане рішення є обов`язковим до виконання всіма адвокатами в силу Закону (ч. 1 статті 57 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Також, зазначеним судовим рішенням встановлено, що п. 4 рішення Ради адвокатів України від 23 вересня 2017 року № 211 визначено, «що проведені 20 вересня 2017 року у місті Києві збори адвокатів в конфренц-залі UBI FashionCenter, за адресою: вул. Дорогожицька, 8, проведені не уповноваженими на те особами, і у розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відбулися поза межами Закону та без обов`язкових рішень Ради адвокатів України, необхідних для скликання і проведення конференції адвокатів регіону».

Також, вищенаведене рішення підтвердило, що КДКА м. Києва () є єдиним легітимним органом.

Вищенаведене, на думку суду, спростовує твердження ОСОБА_1 щодо відсутності складу, події дисциплінарного проступку та відсутності правових підстав для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності.

Поряд із цим, спірне рішення від 17 серпня 2017 року містить висновок, що у діях ОСОБА_1 наявний склад дисциплінарного проступку внаслідок грубого та систематичного невиконання рішень органів адвокатського самоврядування, блокування роботи окремих органів адвокатського самоврядування.

Суд зазначає, що позивач як адвокат несе відповідальність не лише за свою професійну діяльність з надання правової допомоги, а й за свою діяльність у адвокатському самоврядуванні, у тому числі за невиконання ним рішень відповідних органів з питань адвокатського самоврядування. Мірою такої відповідальності адвоката є дисциплінарні стягнення, які чітко визначені Законом та одним із яких є зупинення права на заняття адвокатською діяльністю. Норми чинного законодавства не виокремлюють окремий вид та санкцію відповідальності за порушення, вчинені у сфері адвокатського самоврядування.

Аналіз законодавства, що регулює правовідносини у сфері адвокатської діяльності вказує на те, що адвокатська діяльність не обмежується виключно наданням адвокатом певних видів юридичних послуг (допомоги) та виконання обов`язків пов`язаних із наданням таких послуг невизначеному колу осіб, а передбачає здійснення адвокатом інших видів та форм діяльності у сфері адвокатури та дотримання покладених на нього обов`язків, в тому числі і під час перебування та участі адвокатом у органах адвокатського самоврядування. Участь адвоката у вирішенні питань щодо організації та діяльності адвокатури в цілому є внутрішніми відносинами, повинно бути направлене на підтримання престижу адвокатської професії, така діяльність є невід`ємною частиною статусу адвоката. Участь у органах адвокатського самоврядування не скасовує обов`язку для такого адвоката дотримуватися встановлених правил та обов`язкових до виконання рішень суб`єктів відповідних органів адвокатського самоврядування, що є гарантією дотримання єдності та належного функціонування такого органу.

Суб`єктом відповідальності як за порушення, вчинені під час здійснення адвокатської діяльності так і при участі у адвокатському самоврядування є адвокат. Тому, невиконання адвокатом рішень відповідних органів адвокатського самоврядування, не може звільняти його від встановленої Законом дисциплінарної відповідальності.

Також, слід зазначати, що хоч позивач і не погоджується із такими рішеннями, проте не вправі їх не виконувати, оскільки вони є чинними, діючими та обов`язковими для виконання, а відповідач не вправі їх не враховувати під час розгляду дисциплінарної справи.

Проаналізувавши вищенаведене, суд відхиляє доводи Позивача щодо відсутності складу, події дисциплінарного проступку та відсутності правових підстави для притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності та зазначає, що підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні, тому позов задоволенню не підлягає.

При розв`язанні спору, суд зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), надав оцінку усім юридично значимим факторам та нормам закону, котрі здатні вплинути на правильне вирішення спору; дослухався до сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; виклав власні висновки та міркування як з приводу тлумачення належних норм права, так і з приводу усіх слушних доводів поданих учасниками спору процесуальних документів.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 210 КАС України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, оскільки не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Підстави для розподіл судових витрат по справі враховуючи ч. 5 ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 238, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 05.06.2025, враховуючи час перебування судді у відпустці, а також з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко