Справа № 420/5226/25
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А Д У М К А
05 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/5226/25
судді П`ятого апеляційного адміністративного суду Бітова А.І. стосовно постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2025 року у справі №420/5226/25.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2025 року апеляційну скаргу Національного університету "Одеська юридична академія" залишено без задоволення, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року про закриття провадження залишено без змін.
З постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2025 року у справі №420/5226/25 не погоджуюсь та у відповідності до правил ч.3 ст. 34 КАС України вважаю за потрібне викласти окрему думку стосовно постанови.
Висновок та мотивація.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви про відмову від позову.
Закрито провадження у справі за позовом НУ "Одеська юридична академія" до Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, Державного реєстратора Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенка А.А. про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії.
Роз`яснено позивачу, що вказані вимоги підлягають розгляду у порядку господарського судочинства.
Не погодившись із ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року, НУ "Одеська юридична академія" подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2025 року апеляційну скаргу НУ "Одеська юридична академія" залишено без задоволення, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2025 року про закриття провадження залишено без змін.
Відмовляючи у задоволені апеляційної скарги НУ "Одеська юридична академія" та залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Приймаючи ухвалу про закриття провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що дану справу №420/5226/25 не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки суть спірних правовідносин, а саме позбавлення корпоративних прав, та суб`єктний склад сторін у справі, свідчить про те, що такий спір належить розглядати у порядку господарського судочинства. При цьому, суд першої інстанції вказав на те, що та обставина, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, не змінює правову природу спірних правовідносин і не робить цей спір публічно-правовим.
Суд апеляційної інстанції погодився з такою правовою позицією суду першої інстанції та обґрунтував свою позицію правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 04 вересня 2018 року у справі за №904/5857/17 та від 23 жовтня 2019 року у справі за №819/2895/14-а, згідно яких, вимога про визнання неправомірними дій державного реєстратора з внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомостей щодо достовірності яких виник корпоративний спір, має похідний характер від корпоративного спору. Така вимога залежить від наявності самого порушеного права, яке підлягає захисту шляхом скасування запису в ЄДР, та підлягає розгляду за правилами господарського судочинства незалежно від обмеження позовних вимог лише оскарженням державної реєстрації.
Також, апеляційний суд у постанові зазначив, що процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору та вказав, що Велика Палата Верховного Суду, заповнюючи цю прогалину закону, у постановах від 20 вересня 2018 року у справі №813/6286/15, від 06 лютого 2019 року у справі №462/2646/17 зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (п.3 ч.1 ст. 20 ГПК України), а тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства. Такий спір має вирішуватися за правилами ГПК України незалежно від суб`єктного складу за місцезнаходженням юридичної особи (ч.6 ст. 30 ГПК України).
Аналізуючи вищевказане та враховуючи суть спірних правовідносин, а саме позбавлення корпоративних прав, та суб`єктний склад сторін у справі, апеляційний суд вважав, що даний спір має вирішуватись у порядку господарського судочинства. Та обставина, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, на думку суду апеляційної інстанції, не змінює правову природу спірних правовідносин і не робить цей спір публічно-правовим.
Не погоджуюсь з такими висновками з наступних підстав.
На мій погляд помилковим є висновок апеляційного суду про те, що суть спірних правовідносин полягає у позбавленні корпоративних прав.
З матеріалів справи вбачається, що у спірних правовідносинах відсутній будь-який спір з приводу корпоративних прав, також, у справі відсутній факт позбавлення будь-кого корпоративних прав.
Відповідно, у цій частині висновки апеляційного суду не відповідають обставинам справи.
Крім того, вважаю необхідним заначити, що у постанові апеляційного суду правильно вказано, що процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність подібних спорів.
При цьому, для належного вирішення справи, апеляційний суд застосував вищенаведені правові висновки Великої Палати Верховного Суду.
Вважаю, що наведені у постанові апеляційного суду правові висновки Великої Палати Верховного Суду не є релевантними до правовідносин, які склалися по даній справі.
Так, у наведених справах Великої Палати Верховного Суду позивачем є особи приватного права, суб`єкти господарювання товариства з обмеженою відповідальністю, акціонерні товариства, тощо.
У цих справах, відсутня правова конструкцію, у якій позивачем була б юридична особа публічного права.
Напроти, у даній справі позивачем є саме юридична особа публічного права НУ "Одеська юридична академія", який є закладом вищої освіти державної форми власності, відповідно, виконує функції держави в області освіти і науки та фінансується за рахунок коштів державного бюджету.
Також, вважаю необхідним проаналізувати правовідносини, які склалися по даній справі.
Так, першою ланкою спірних правовідносин було розпорядження Кабінету Міністрів України №111-р від 12 лютого 2025 року, щодо реорганізації НУ "Одеська юридична академія" шляхом приєднання його до Одеського раціонального університету імені І.І. Мечнікова.
Далі був наказ Міністерства освіти і науки України №213 від 13 лютого 2025 року про реорганізацію НУ "Одеська юридична академія" шляхом приєднання його до Одеського раціонального університету імені І.І. Мечнікова.
14 лютого 2025 року відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень були вчинені реєстраційні дії, які оскаржує позивач у даній справі.
На моє переконання, у даній правовій конструкції відсутні будь-які ознаки приватно-правових, господарських або корпоративних правовідносин, напроти наявні всі ознаки публічно-правових відносин.
За таких обставин, вважаю помилковим застосування для вирішення даної справи правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 04 вересня 2018 року у справі за №904/5857/17, від 23 жовтня 2019 року у справі за №819/2895/14-а, від 20 вересня 2018 року у справі №813/6286/15, від 06 лютого 2019 року у справі №462/2646/17, оскільки, як вже зазначав вище, вони не є релевантними до правовідносин, які склалися по даній справі.
Підсумовуючи наведене та ґрунтуючись на правилах ч.2 ст. 4 КАС України вважаю, що по даній справі наявний публічно-правовий спір, що відповідно до вимог ст. 19 КАС України поширює на цю справу юрисдикцію адміністративних судів, що, в свою чергу, зумовлює розгляд даної справи за правилами адміністративного судочинства.
За таких обставин, вважаю, що у апеляційного суду були всі підстави для задоволення апеляційної скарги Національного університету "Одеська юридична академія".
Суддя А.І. Бітов