Справа № 440/1303/25
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/1303/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Проскурні Я.О.,

представника позивача - Литвиненко Я.С.,

представника відповідача - Набока В.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хоробор Агро" до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Хоробор Агро" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області , в якій просить визнати протиправним та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення, винесені Головним управлінням ДПС у Полтавській області, а саме:

- податкове-повідомлення рішення від 22.10.2024 №1 форми «В4», яким встановлено завищення від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 841 857,00 грн.;

- податкове-повідомлення рішення від 22.10.2024 №1 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 513 096,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 128 274,00 грн.;

- податкове-повідомлення рішення від 22.01.2025 №1 форми «ПС», яким за не подання повідомлення за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти пов`язані з оподаткуванням до СТОВ «ХОРОБОР АГРО» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 16 320,00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив про безпідставність висновків документальної перевірки щодо порушення Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю вимог податкового законодавства, на підставі яких сформовані спірні податкові повідомлення-рішення. Щодо податкових повідомлень від 22.10.2024 №1 форми «В4», яким встановлено завищення від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 841 857,00 грн. та від 22.10.2024 №1 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 513 096,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 128 274,00 грн зазначає, що у податкових повідомленнях-рішеннях зазначено, що перевіркою СТОВ «ХОРОБОР АГРО» в частині нарахування податку на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет за період з 01.07.2019 по 31.03.2024, встановлено його заниження в сумі 513 096 грн., в т.ч. за липень 2023 46 218 грн., жовтень 2023 513 096 грн. та перевіркою встановлено завищення задекларованих суб`єктом оподаткування показників у рядку 10.1 податкових декларацій з податку на додану вартість «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження) з податком на додану вартість на митній території України товарів (послуг) та основних фондів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20% та нульовою ставкою» на суму 1 354 953 грн., внаслідок включення протягом 2020 2024 року до складу податкового кредиту ПДВ від вартості будівельних послуг, що оприбутковані на підставі документів, які не доводять їх фактичне виконання та не є достатніми доказами реального характеру господарських операцій по контрагентах, зазначених у згадуваних податкових повідомленнях-рішеннях. Стосовно податкового кредиту щодо послуг з благоустрою території на суму 1024617,19 грн позивач зазначає, що у період з січня 2023 року по березень 2024 року позивач отримував від СТОВ «МРІЯ» послуги з благоустрою території навколо господарських будівель МТФ с. Петрівка на суму 6147703,09 грн і тому числі ПДВ 20% в розмірі 1024617,19 грн про що складено відповідні акти надання послуг та надані відповідачу під час перевірки. Вказує, що з ТОВ «МРІЯ» укладено Договір №01/01/23 від 02 січня 2023 року відповідно до якого СТОВ «МРІЯ» як виконавець надає послуги та виконує роботи за заявкою замовника, про проведених господарських операціях складені податкові накладні, які зареєстровані в ЄРПН. Стосовно податково кредиту щодо витрат на ремонт основних засобів в загальній сумі 330335,30 грн по таким контрагентам: ПП «ТОГ-АЛЕКС» в сумі 585412,80 в т.ч. 20% 97568,80 грн; ТОВ «БК РЕСПЕКТ» в сумі 551284,80 грн в т.ч. ПДВ 20% 91880,80 грн; ТОВ «ТЦ ГАРАНТ» в сумі 845314,23 в т.ч. 20% 140885,70 грн. Зазначає, що позивач протягом 2020 2022 років в цілях належної господарської діяльності здійснював капітальні ремонти/поліпшення основних засобів об`єктів нерухомості (молочно-товарних ферм). Суму понесених витрат у загальному розмірі 1001317,20 грн , в т. ч. ПДЛВ 166886,20 грн по даних ремонтах віднесено на капітальні витрати позивача та відображено в бухгалтерському обліку на рахунку 1522 «Виготовлення та модернізація основних засобів», зареєстровано відповідні накладні. Щодо податкового повідомлення- рішення від 22.01.2025 №1 форми «ПС» позивач зазначає, що дане ППР підлягає скасуванню з підстав неможливості ідентифікувати об`єкти оподаткування, стосовно яких Відповідач притягає Позивача до відповідальності та застосовує штрафні санкції. Крім того, Позивач не погоджується з порушенням ним п. 63.1 ст. 63 ПК України п. 8.1; п. 8.2 ст. 8 Порядку обліку платників і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588 зі змінами та доповненнями, а саме: застосування санкцій за не подання повідомлення за формою 20-ОПП також у зв`язку з тим, що застосування до Позивача штрафних (фінансові) санкцій на підставі пункту 117.1 статті 117 ПК України у розмірі 16 320,00 грн, внаслідок неподання повідомлення про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП, є безпідставним, оскільки норми ПК України не встановлюють строки подання повідомлення за формою № 20-ОПП, що в свою чергу виключає одну з необхідних складових для притягнення особи до відповідальності згідно пункту 117.1 статті 117 ПК України. Крім того, Позивач все ж подавав інформацію про об`єкти оподаткування, що знаходяться у власності/оренді Позивача, однак ідентифікував їх не пооб`єктно, а комплексно, - « 669»- КОМПЛЕКС; Найменування об`єкту оподаткування «Молочно Товарна Ферма».

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 27 лютого 2025 року.

24.02.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якої просив відповідач відмовити у задоволенні позову. Зазначав, що в результаті перевірки встановлені взаємовідносини з контрагентами по яким встановлена нереальність наданих будівельних послуг, що оприбутковані на підставі документів , які не доводять їх фактичне виконання не є достатніми доказами реального характеру господарських операцій по наступних контрагентах: ПП «ТОГ-АЛЕКС»; ТОВ «БК Респект», ТОВ «Гарант». В ході перевірки встановлено відсутність актів виконаних робіт (форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ 3), в яких зазначається інформація щодо робочих витрат (кошторисна трудомісткість), будівельні машини і механізми, будівельні машини, враховані в складі загальновиробничих витрат, будівельні матеріали, вироби і конструкції, тощо, що унеможливлює, визначення кількість людино-годин, які відпрацьовані робітниками - будівельниками та робітниками, найменування та кількість використаних будівельних матеріалів для виконання даних робіт. Також перевіркою встановлено, що в період з 2019 року по грудень 2022 року СТОВ «МРІЯ» здійснено компенсацію вартості енергозабезпечення об`єктів оренди нерухомого майна, шляхом виписки та реєстрації податкових накладних на адресу СТОВ «ХОРОБОР АГРО», в яких зазначено код послуги згідно з ДКПП 66.21.10-00.02, одиниця виміру кВт-год., код послуги 0415, кількість та об`єм спожитої електроенергії. Отже, за відсутності в актах виконаних робіт та податкових накладних, складених СТОВ «МРІЯ» за період січня 2023 року по березень 2024 року, відомостей про компенсацію спожитої у кількісному виразі електроенергії в ході виконання робіт по благоустрою території навколо господарчих будівель МТФ с. Петрівка, неможливо встановити правильність та повноту задекларованих обсягів виконаних робіт та правомірність здійсненої оплати на банківський рахунок СТОВ «МРІЯ» за спожиту/використану електроенергію. Для перевірки не надано жодних підтверджуючих документів, в яких зазначається обсяг спожитої електроенергії, по яким було сплачено СТОВ «ХОРОБОР АГРО» на банківський рахунок СТОВ «МРІЯ» за спожиту/ використану електроенергію. Щодо не подання повідомлення за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням відповідач зазначає, що на підставі наданих до перевірки документів, облікових регістрів, наказів по підприємству, договорів оренди та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав перевіркою встановлено, що СТОВ «ХОРОБОР АГРО» фактично у періоді з 01.07.2019 по 31.03.2024 використовувались в господарській діяльності нерухоме майно, земельні ділянки, транспортні засоби та інше. Станом на 31.03.2024 СТОВ «ХОРОБОР АГРО» подано «Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність» (далі - форма № 20-ОПП) без відображення до своїх облікових даних по 40 типам об`єктів оподаткування (не подано повідомлення за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням).

27 лютого 2025 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача на 18 березня 2025 року.

03 березня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначає, що Сільським товариством з обмеженою відповідальністю «Хоробор Агро» надано відповідачу всі первинні документи, що підтверджують легітимність та реальність правовідносин з контрагентами. Зазначає, що доводи вказані відповідачем у відзиві не спростовують протиправність ППР та необхідності їх скасування.

18 березня 2025 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 10.04.2025 / т.2 а.с. 112- 115/.

10 квітня 2025 року протокольною ухвалою закрито підготовче провадження, суд перейшов до розгляду справи по суті, судове засідання призначено на 08 травня 2025 року. / т.2 а.с.169 171/.

08.05.2025 судове засідання перенесено на 27 травня 2025 року.

У судовому засіданні 27 травня 2025 року представник позивача просив задовольнити позовну заяву.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ХОРОБОР АГРО» ( ) зареєстровано як юридична особа / т.1 а.с.27/.

Головним управлінням ДПС у Полтавський області проведено документальну планову виїздну перевірку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ХОРОБОР АГРО» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2019 по 31.03.2024,валютного законодавства за період з 01.07.2019 по 31.03.2024, з питань правильності нарахування та обчислення єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2019 по 31.03.2024, іншого законодавства за період з 01.07.2019 по 31.03.2024, Головним управлінням ДПС у Полтавській області.

За результатами документальної планової виїзної перевірки складено Акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки СТОВ «ХОРОБОР АГРО», №12158/16-31-07-01-02/32934346 від 10.09.2024.

У Акті ГУ ДПС у Полтавській області зазначило про встановлені перевіркою порушення, а саме:

- п. 44.1 cт.44, п.198.1, п. 198.2, п.198.3, п 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (надалі - ПK України), п. 16 Наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015р №1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», внаслідок чого занижено податок на додану вартість на суму 513 096 грн, в т.ч. за липень 2023 року в сумі 46 218 грн, за жовтень 2023 року в сумі 466 878 грн.

- п. 44.1 cт. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 , п 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, п. 16 Наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 р. №1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», внаслідок чого встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд 21 декларації) на суму 841 857 грн в т. ч. за березень 2024 р. в сумі 841 857 грн.

- п. 63.3 ст. 63 ПК України п. 8.1, 8.2 ст. 8 Порядку обліку платників податків та зборів, затвердженого Міністерством фінансів України від 09.12.2011р №1588 зі змінами та доповненнями а саме: невнесення інших змін до своїх облікових даних по 40 типам об`єктів оподаткування (не подано повідомлення за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти пов`язані з оподаткуванням).

Позивач не погодився з вищезазначеними порушеннями та 27.09.2024 подав до Відповідача заперечення №336-ХА на Акт перевірки, останній розглянув заперечення та надав відповідь від 15.10.2024 №29003/6/16-31-07-01-08, якою висновки Акту перевірки залишив без змін,

Головне управління ДПС у Полтавській області прийнято:

- податкове-повідомлення рішення від 22.10.2024 №1 форми «В4», яким встановлено завищення від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 841857,00 грн.;

- податкове-повідомлення рішення від 22.10.2024 №1 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 513096,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 128274,00 грн.;

- податкове-повідомлення рішення від 22.10.2024 №1 форми «ПС», яким за не подання повідомлення за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти пов`язані з оподаткуванням до СТОВ «ХОРОБОР АГРО» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 40 800,00 грн.

Позивач не погодився з прийнятими податковими повідомленнями рішеннями та оскаржив їх в адміністративному порядку до ДПС України.

Рішенням про результати розгляду скарги від 30.12.2024 №39307/6/99-00-06-01-01-06 ДПС України скасувала ППР Відповідача від 22.10.2024 №1 в частині неподання/несвоєчасного подання повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність, за формою №20-ОПП у сумі 24 480,00 грн., а в іншій частині зазначене ППР та ППР ГУ ДПС у Полтавській області від 22.10.2024 №1 та №1 залишено без змін, а скаргу частково задоволено.

Головним управлінням ДПС у Полтавській області складено податкове-повідомлення рішення від 22.01.2025 №1 форми «ПС», яким за не подання повідомлення за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти пов`язані з оподаткуванням до СТОВ «ХОРОБОР АГРО» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 16 320,00 грн.

Позивач не погоджується з податковими - повідомленнями рішеннями від 22.10.2024 №1 форми «В4», від 22.10.2024 №1 форми «Р», від 22.01.2025 №1 форми «ПС», в зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту 1.1 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку (пункт 22.1 статті 22 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Положеннями пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У пункті 198.6 статті 196 Податкового кодексу України наведено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

Перевіряючи правомірність висновків податкового органу щодо відсутності реального характеру господарських операцій між позивачем та контрагентами в оспорюваній сумі, які були покладені в основу акта перевірки, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (далі Закон України №996-XIV, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію; фінансова звітність звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Згідно з частинами першою та другою статті 3 Закону України №996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною першою статті 9 Закону України №996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, документальному підтвердженню підлягає одна із вищезазначених подій, і якщо ця подія оформлена первинним документом, що містить усі обов`язкові реквізити, визначені частиною другою статті 9 Закону України №996-XIV, зазначена обставина є належним доказом реальності господарської операції.

Відповідно до вимог пунктів 2.1, 2.4, 2.15 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 №168/704 (далі Положення № 88, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення; господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 16.03.2021 року у справі № 580/2490/19.

З урахуванням зазначеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 22.10.2024 №1 форми «В4», яким встановлено завищення від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 841 857,00 грн. та від 22.10.2024 №1 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 513 096,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 128 274,00 грн. суд зазначає, що у податкових повідомленнях-рішеннях зазначено, що перевіркою СТОВ «ХОРОБОР АГРО» в частині нарахування податку на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет за період з 01.07.2019 по 31.03.2024, встановлено його заниження в сумі 513 096 грн., в т.ч. за липень 2023 46 218 грн., жовтень 2023 513 096 грн. та перевіркою встановлено завищення задекларованих суб`єктом оподаткування показників у рядку 10.1 податкових декларацій з податку на додану вартість «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження) з податком на додану вартість на митній території України товарів (послуг) та основних фондів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20% та нульовою ставкою» на суму 1 354 953 грн., внаслідок включення протягом 2020 2024 року до складу податкового кредиту ПДВ від вартості будівельних послуг, що оприбутковані на підставі документів, які не доводять їх фактичне виконання та не є достатніми доказами реального характеру господарських операцій по контрагентах, зазначених у згадуваних податкових повідомленнях-рішеннях.

Разом з цим, судом встановлено, що стосовно податкового кредиту щодо послуг з благоустрою території на суму 1024617,19 грн, у періоді з січня 2023 року по березень 2024 року СТОВ «ХОРОБОР АГРО» отримував від СТОВ «МРІЯ» (30378024) послуги з благоустрою території навколо господарських будівель МТФ с. Петрівка на суму 6 147 703,09 грн, (шість мільйонів сто сорок сім тисяч сімсот три гривні 09 копійок) в т.ч. ПДВ 20% в розмірі 1 024 617,19 грн. про що складено відповідні Акти надання послуг, а саме:№ МР000000006 від 18.01.2023 на суму 331 944,50 грн. в т. ч. ПДВ 55 324,08 грн.;№ МР000000039 від 15.02.2023 на суму 343 041,88 грн. в т. ч. ПДВ 57 173,65 грн; № МР000000065 від 20.03.2023 на суму 343 349,58 грн. в т. ч. ПДВ 57 224,93 грн.; № МР000000100 від 17.04.2023 на суму 331 830,59 грн. в т. ч. ПДВ 55 305,10 грн.;№ МР000000190 від 25.05.2023 на суму 345 158,70 грн. в т. ч. ПДВ 57 526,45 грн.; № МР000000243 від 15.06.2023 на суму 301 738,90 грн. в т. ч. ПДВ 50 289,82 грн.; № МР000000290 від 13.07.2023 на суму 320 792,78 грн. в т. ч. ПДВ 53 465,46 грн.; № МР000000407 від 14.08.2023 на суму 433 324,09 грн. в т. ч. ПДВ 72 220,68 грн.; № МР000000499 від 14.09.2023 на суму 469 198,67 грн. в т. ч. ПДВ 78 199,78 грн.;№ МР000000578 від 10.10.2023 на суму 418 987,72 грн. в т. ч. ПДВ 69 831,29 грн.; № МР000000666 від 13.11.2023 на суму 407 758,12 грн. в т. ч. ПДВ 67 959,69 грн.; № МР000000707 від 11.12.2023 на суму 453 760,69 грн. в т. ч. ПДВ 75 626,78 грн. № МР000000011 від 09.01.2024 на суму 476 931,00 грн. в т. ч. ПДВ 79 488,50 грн; № МР000000079 від 12.02.2024 на суму 658 662,07 грн. в т. ч. ПДВ 109 777,01 грн; № МР000000174 від 15.03.2024 на суму 511 223,80 грн. в т. ч. ПДВ 85 203,97 грн.

Договором надання послуг (виконання робіт) № 01/01/23 від 2 січня 2023 року передбачено, що СТОВ «МРІЯ» як виконавець надає послуги та виконує роботи за усною або письмовою заявкою замовника (Товариства). Перелік таких робіт та послуг визначено у додатках, актах приймання передачі виконаних робіт та послуг.

Відповідно до Специфікацій до договору, які було складено до кожного Акту надання послуг/виконання робіт загальна сума отриманих робіт та послуг за період перевірки розподіляється наступним чином:

- компенсація вартості енергозабезпечення - 5 234 075,62 грн.

- впорядкування території (розчищення снігу) - 107 638,20 грн.

- грейдерування під`їзних шляхів до МТФ - 61 688,96 грн.

- облаштування літніх загонів для утримання ВРХ - 52 918,33 грн.

- грейдерування загонів та площадок для утримання ВРХ - 162 120,52 грн.

- впорядкування території (обкошування, прибирання, вирівнювання ) - 271 517,02 грн.

- підготовка та облаштування силосних траншей - 107 628,80 грн.

- впорядкування під`їзних шляхів до МТФ - 150 315,64 грн.

Відповідно до статей 17 та 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни, підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію.

Згідно зі статтею 21 цього Закону елементами (частинами) об`єктів благоустрою є:

1) покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів;

2) зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях;

3) будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів;

4) засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами;

5) технічні засоби регулювання дорожнього руху;

6) будівлі та споруди системи інженерного захисту території;

7) комплекси та об`єкти монументального мистецтва, декоративні фонтани і басейни, штучні паркові водоспади;

8) обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків;

9) малі архітектурні форми;

10) інші елементи благоустрою, визначені нормативно-правовими актами.

До основних видів благоустрою належать: зовнішнє впорядкування вулиць, площ, набережних і житлових кварталів; транспортне обслуговування населення;

водопостачання, освітлення, озеленення, обводнення, телефонізація, радіофікація, очищення міст.

Отже, послуги, які зазначено сторонами у специфікаціях до актів вище перелічених послуг підпадають під визначення «благоустрою території» навколо господарських будівель МТФ с. Петрівка Красноградського району Харківської області, як і зазначається в актах виконаних робіт та складених до них податкових накладних.

Відповідно до пункту 201.10 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/ послуг платник податку продавець товарів /послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна складена та зареєстрована в єдиному реєстрі податкових накладних податку, який здійснює операції з постачання товарів/ послуг, є для покупця таких товарів /послуг підставою для нарахування суми податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні по вищезазначених господарських операціях включено до складу податкового кредиту Позивача відповідно до зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних на загальну суму 1024 617,19 грн., що не заперечується відповідачем.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим п. 44.1 ст. 44 ПК України.

У даному ж випадку, господарська операція була здійснена в повній мірі про що свідчать відповідні бухгалтерські та платіжні документи, а висновки перевіряючих щодо неможливості ідентифікувати дану господарську операцію суд вважає не обґрунтованими, та такими, що не можуть бути підставою для позбавлення товариства права на формування податкового кредиту.

У постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 160/5065/20 Верховний Суд вказав, що наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер. Необхідно зазначити, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Крім того, не є свідченням нереальності господарських операцій відсутність деталізації їх опису в первинних документах.

У постанові від 10.10.2024 у справі № №420/670/20 Верховний Суд надав висновок у питанні документального підтвердження операцій з проведення благоустрою земельної ділянки зазначивши, що презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого частиною першої статті 77 КАС України обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу), повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначенні суми його податкового обов`язку.

Щодо податкового кредиту щодо витрат на ремонт основних засобів в загальній сумі 330 335,30 грн. по наступним контрагентам:

- ПП «ТОГ-АЛЕКС» п.н 37650854 в сумі 585 412,80 грн в т.ч. ПДВ 20% 97568,80 грн.

- ТОВ «БК РЕСПЕКТ» п.н 43517301 в сумі 551 284,80 грн в т.ч. ПДВ 20% 91880, 80 грн.

- ТОВ «ТЦ ГАРАНТ» п.н 39313850 в сумі 845 314,23 грн. в т.ч. ПДВ 20% 140885,70 грн.

Судом з`ясовано, що відповідно до умов договору підряду №31652/APS-5909 від 04.10.2021 укладеного з ПП «ТОГ-АЛЕКС» п.н. 37650854 було виконано роботи по ремонту даху корівника №3 МТФ с. Смотрики на суму 466 492,80 грн. та ремонту даху корівника №1 МТФ Петрівка на суму 534 824,40 грн., про що було складено та підписано відповідні Акти приймання виконаних будівельних робіт. Суму понесених витрат у загальному розмір 1001317,20 грн., в т..ч. ПДВ 166 886,20 грн. по даних ремонтах віднесено на капітальні витрати Позивача та відображено в бухгалтерському обліку на рахунку 1522 «Виготовлення та модернізація основних засобів».

При цьому, постачальник зареєстрував в ЄРПН податкові накладні на суму ПДВ 20 % - 97568,80 грн.

Зазначені податкові накладні були включені Позивачем до складу податкового кредиту відповідного звітного (податкового) періоду.

По незареєстрованій сумі податкового кредиту в розмірі 69317,40 грн. Позивачем у податковій декларації з ПДВ за січень 2023 року було подано Скаргу (додаток 7 до податкової декларації з податку на додану вартість) Заява про допущення продавцем товарів / послуг помилок про зазначення обов`язкових реквізитів податкової накладної та / або порушення продавцем / покупцем граничних термінів реєстрації в ЄРПН податкової накладної та / або розрахунку коригування на даного постачальника послуг.

З метою примусового відшкодування втраченої суми податкового кредиту Позивачем було подано позов до ПП «ТОГ-АЛЕКС», який задоволений рішенням Господарського суду Полтавської області у справі №917/1147/23 від 18.01.2024 року за яким було стягнено 69317,40 грн. на користь Позивача.

А отже, Позивач правомірно відніс суму ПДВ в розмірі 97 568,80 грн. до складу податкового кредиту Товариства.

Також судом встановлено, що відповідно до договору підряду №30/06/20ХОМ від 30.06.2020р укладеного з ТОВ «БК-Респект» (код 43517301) в період липень грудень 2020 були виконані наступні роботи:

- ремонт молочного блоку МТФ с. Богданівка Яготинського району Київської області на суму 45060,00 грн. про що складено Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2020 року;

- ремонт побутового приміщення №5 МТФ с. Смотрики Пирятинського району Полтавської області на суму 34 416,00 грн. про що складено Акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2020 року;

- ремонт молочного блоку №11 МТФ с.Лазірки Оржицького району Полтавської області на суму 99103,20 грн. про що складено Акт №3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року;

- ремонт побутового приміщення №7 МТФ с.Денисівка Оржицького району Полтавської області на суму 34152,00 грн. про що складено Акт №4 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року;

- ремонт молочного блоку №7 МТФ с.Денисівка Оржицького району Полтавської області на суму 42806,40 грн. про що складено Акт №5 приймання

виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року;

- ремонт побутового приміщення №6 МТФ с.Денисівка Оржицького району Полтавської області на суму 44292,00грн про що складено Акт №6 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року;

- ремонт молочного блоку №6 про що складено Акт №7 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року; МТФ с.Денисівка Оржицького району Полтавської області на суму 7848,00 грн.

- ремонт молочного блоку №8 МТФ с.Денисівка Оржицького району Полтавської області на суму 1080,00 грн про що складено Акт №8 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року;

- ремонт даху молочного блоку №4 МТФ с. Смотрики Пирятинського району Полтавської області на суму 242527,20 грн про що складено Акт №9 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 року;

Суму понесених витрат в загальному розмірі 551 284,80 грн. в т .ч ПДВ 91880,80 грн. по даних ремонтах відображено в бухгалтерському обліку на рахунку 1522 «Виготовлення та модернізація основних засобів».

Податкові накладні по вищезазначених господарських операціях включено до складу податкового кредиту Товариства відповідно до зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних.

Оплата за отримані послуги будівельних робіт проведено Позивачем в повному обсязі відповідно до платіжних доручень (№1717 від 07.07.2020р в сумі 202201,20 грн; №3677 від 24.12.2020р в сумі 290903,00 грн; №135 від 20.01.2021р в сумі 58108,60 грн) на загальну суму 551212,80 грн.

А отже, Позивач правомірно відніс суму ПДВ в розмірі 91 880,80 грн. до складу податкового кредиту Товариства на підставі вище перелічених податкових накладних так як визначена в них номенклатура послуг цілком відповідає змісту господарської операції, періодам фактичного отримання послуг та їх сумам, що підтверджується відповідними бухгалтерськими та платіжними документами та в повній мірі дає змогу ідентифікувати господарську операцію. У свою чергу,

Суд звертає увагу, що позивач не зобов`язаний перевіряти матеріально-технічну базу контрагента перед тим, як вступати з ним у господарські правовідносини.

Окрім цього, відповідно до Договору підряду №04/05/20ХО від 04.05.2020 та Договору підряду №29/05/20ХО від 29.05.2020, укладеного з ТОВ «ТЦ Гарант» (код 39313850) в періоді травень серпень, жовтень 2020 року, були виконані наступні роботи:

- капітальний ремонт молочного блоку корівника №5 МТФ С. Лазірки на суму 217716,20 грн., про що складено Акт виконаних будівельних робіт за липень 2020 року від 14.07.2020;

- ремонт покрівлі телятника №8 МТФ С. Лазірки на суму 537 665,24 грн., про що складено Акт виконаних будівельних робіт за серпень 2020 року від 28.08.2020 р;

- ремонт покрівлі телятника №5 МТФ С. Лазірки на суму 89932,79 грн., про що складено Акт виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року від 12.10.2020 р.

Суму понесених витрат у загальному розмірі 845314,23 грн., в т .ч ПДВ 140885,70 грн, по даних ремонтах віднесено до складу витрат на капітальні поліпшення ОЗ та відображено в бухгалтерському обліку на рахунку 1522 «Виготовлення та модернізація основних засобів».

Податкові накладні по вищезазначених господарських операціях включено до складу податкового кредиту Товариства відповідно до зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних, всього на суму 140885,73, що не заперечується відповідачем.

Оплату за надані послуги ремонту Позивачем відповідно до наступних платіжних доручень: (№1305 від 19.05.2020 р в сумі 362786,45 грн.; №1415 від 01.06.2020 р в сумі 55125,00 грн; №1842 від 16.07.2020 р в сумі 162591,20 грн; №2242 від 28.08.2020 р в сумі 174878,79 грн; №2757 від 13.10.2020р в сумі 89932,79 грн., на загальну суму 845314 ,23 грн.

Таким чином, витрати Позивача по усіх вищезазначених будівельних роботах в загальній сумі 1982011,83 грн. в т.ч. ПДВ 330335,30 грн. є капітальними витратами Товариства, які здійснені в цілях покращення виробничих основних засобів Об`єктів нерухомості які Товариство використовує в господарській діяльності - виробництва продукції тваринництва. Дані витрати віднесено в бухгалтерському обліку на рахунок 1522 «Виготовлення та модернізація основних засобів», а після введення в експлуатацію об`єкту основних засобів обліковуються на рахунку 103 «Будинки та споруди».

Крім того, Відповідач не заперечує, що до перевірки були надані належно оформлені Акти приймання виконаних будівельних робіт, які мають усі необхідні характеристики первинних документів згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які підтверджують факти виконання наданих послуг.

Як зазначено в Акті перевірки, контрагенти не мали достатньої кількості працівників для виконання робіт, протягом 2021 року не мали взаємовідносин з Товариством, які б могли б надавати послуги з ремонту, у них відсутні об`єкти оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням, через які провадиться діяльність, а ПП «ТОГ-АЛЕКС» протягом жовтня-листопада 2021 року не придбавав послуги оренди, машин, механізмів та іншої техніки.

Разом з цим, суд звертає увагу, що у п. 65 своєї постанови від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 Верховний Суд приходить до висновку, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Схожі висновки надав Верховний Суд у постанові від 26.09.2024 у справі 380/18771/22, зазначивши, що відповідно до сталої та послідовної практики Верховного Суду, норми податкового законодавства не ставлять у залежність право платника податків на врахування витрат при визначенні оподатковуваного прибутку та на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Одне тільки порушення постачальником товару (робіт, послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків - покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та обліку витрат за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента та про злагодженість дій між ними. За умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим аконодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими правомірно (обґрунтовано), якщо контролюючий орган не доведе зворотнє. На переконання колегії суддів, суди попередніх інстанцій правомірно відхилили доводи відповідача про нереальність господарських операцій позивача та його контрагентів з огляду лише на податкову інформацію що його контрагент (відсутність достатніх трудових ресурсів осіб з відповідною спеціальною освітою, відсутність основних засобів, необхідних складських, виробничих приміщень та обладнання у періоді, що перевірявся тощо; дослідження ланцюга постачання), оскільки відомості, наявні в інформаційно-аналітичних базах як відносно контрагентів позивача, так і за ланцюгами постачання ТМЦ (виконання робіт, надання послуг), носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган, з урахуванням того, що надані платником податку документи повною мірою спростовують це. Більше того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не порушено норми чинного податкового законодавства України, відповідно відсутні підстави для застосування штрафних санкцій.

У зв`язку з вищевикладеним, безпідставними є наступні податкові повідомлення- рішення, якими нараховані штрафні санкції, а саме:

- від 22.10.2024 №1 форми «В4», яким встановлено завищення від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 841 857,00 грн.;

- від 22.10.2024 №1 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 513 096,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 128 274,00 грн.

Щодо податкового-повідомлення рішення від 22.01.2025 №1 форми «ПС», яким за не подання повідомлення за формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування і об`єкти пов`язані з оподаткуванням до СТОВ «ХОРОБОР АГРО» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 16 320,00 грн., яким встановлено порушення п. 63.3 ст. 63 ПК України, п. 8.1, 8.2 ст. 8 Порядку обліку платників і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року №1588 і застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 16320,00 грн., суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п.63.3 ст.63 платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Відповідно до п. 8.5 Порядку № 1588 у разі зміни відомостей про об`єкт оподаткування, а саме: зміна типу, найменування, місцезнаходження, виду права або стану об`єкта оподаткування платник податків надає до контролюючого органу за основним місцем обліку повідомлення за формою № 20-ОПП з оновленою інформацією про об`єкт оподаткування, щодо якого відбулися зміни, в такому самому порядку та строки, як і при реєстрації, створенні чи відкритті об`єкта оподаткування.

Отже, в Порядку №1588 є строки виключно повідомлення про об`єкт оподаткування (яких у ПК України немає) за формою 20-ОПП, однак повідомлення про об`єкт оподаткування не є тотожним заяві про взяття на облік.

Таким чином, неповідомлення про об`єкти оподаткування не є підставою для відповідальності згідно з п. 117.1 ст. 117 ПК України.

Відповідальність за неподання у строки та у випадках, передбачених ПК України, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, передбачено п. 117.1 ПКУ.

Таким чином, норми Податкового кодексу України не встановлюють строки подання повідомлення за формою №20-ОПП, що своєю чергою, виключає одну з необхідних складових для притягнення особи до відповідальності згідно з п. 117.1 ПКУ.

А отже, повідомлення про об`єкт оподаткування за формою 20-ОПП не є тотожним заяві про взяття на облік (у т.ч. заяв за формами № 1-ОПП, № 5-ОПП та № 1-ОПН).

Тому фінансові санкції за п. 117.1 ПК України не можуть бути застосовані за неподання (несвоєчасне подання) повідомлення за формою 20-ОПП, оскільки строки для його подання встановлюються не ПК України, а підзаконним нормативним актом п. 8.4, 8.5 Порядку № 1588, а тому податкове-повідомлення рішення від 22.10.2024 №1 форми «ПС» підлягає скасуванню. Таким чином, оскільки Товариство не порушило норм чинного податкового законодавства України, відповідно відсутні підстави для застосування штрафних санкцій.

Констатуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 22.10.2024 №1 форми «В4», від 22.10.2024 №1 форми «Р», від 22.01.2025 №1 форми «ПС».

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищезазначені висновки суду відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не доказав правомірності свого рішення, що є підставою для задоволення позову.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи задоволення позову, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати, сплачені позивачем за подання цього позову.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хоробор Агро" ( вул. Довжанська, 16, с. Лазірки, Лубенський район, Полтавська область, 37710, код ЄРДПОУ 32934346 ) до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (вул. Європейська, 4, Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄРДПОУ 44057192) про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 22.10.2024 №1 форми «В4», яким встановлено завищення від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 841857,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 22.10.2024 №1 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 513096,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 128274,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 22.01.2025 №1 форми «ПС» про застосування штрафних (фінансових) санкцій до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хоробор Агро" у розмірі 16320,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хоробор Агро" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 22493,20 грн (двадцять дві тисячі чотириста дев`яносто три гривні 20 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.06.2025.

Суддя С.С. Бойко