Справа № 160/8730/25
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2025 рокуСправа №160/8730/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» про стягнення суми податкового боргу, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» (далі відповідач), в якій позивач просить:
Ухвалою суду від 31.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/8730/25; розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.
Копія ухвали суду скерована сторонам засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» та доставлена до електронного кабінету (довідки про доставку електронного листа).
За таких обставин, сторони належним чином повідомлені про судовий розгляд справи, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
У строк, встановлений судом, відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався, витребувані ухвалою суду докази не надав.
20.05.2025 представником відповідача адвокатом Дружиною Т.Г. подано заяву про розгляд справи у загальному провадженні.
Ухвалою суду від 22.05.2025 у задоволенні заяви представника відповідача про розгляд справи у загальному провадженні відмовлено.
30.05.2025 представником відповідача адвокатом Дружиною Т.Г. подано заяву, в якій просила продовжити процесуальний строк на подання до суду відзиву на позов та витребувані докази.
Розглянувши подану відповідачем заяву, суд зазначає наступне.
Приписами частини 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Згідно з частиною п`ятою статті 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.
За змістом пункту 1 частини першої статті 175 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
При цьому, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 120 КАС України).
Останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частини 5 та 6 статті 120 КАС України).
Ухвалою суду від 31.03.2025 встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали для надання суду.
Пунктом 1 частини 1 статті 241 КАС України до судових рішень віднесено ухвали.
Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Відповідно до довідки про доставку електронного листа документ в електронному вигляді «ст.262 ч.5 «Ухвала про відкриття спрощеного провадження» (без повідомлення сторін)» від 31.03.2025 у справі №160/8730/25 (суддя Бухтіярова М.М.) було надіслано одержувачу Державному підприємству «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» та доставлено до електронного кабінету 02.04.2025.
Враховуючи викладене, а також те, що ухвала суду є різновидом судового рішення у відповідності до статті 241 КАС України, копію ухвали суду від 31.03.2025 доставлено відповідачу до електронного кабінету 02.04.2025, суд дійшов висновку, що граничний строк на подання відзиву спливає 17.04.2025, водночас заява про продовження строку на подання відзиву сформована через Електронний суд 30.05.2025, тобто через півтора місяця після закінчення встановленого строку на подання відзиву.
Суд зазначає, що у даному випадку має місце тривалий пропуск строку на подання відзиву, заважаючи на обізнаність відповідача з ухвалою суду від 31.03.2025, при цьому заяву про продовження строку на подання відзиву подано поза межами строку, встановленого частиною другою статті 121 КАС України.
Відповідно до вимог частини другої та п`ятої статті 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки; учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк.
За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви відповідача про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву та витребуваних доказів, заява відповідача необґрунтована та задоволенню не підлягає.
Відповідно до частини п`ятої та восьмої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення у порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Відповідач перебуває на обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.
Згідно із відомостями з ІКП та розрахунком податкового боргу, за відповідачем рахується податкова заборгованість у сумі 2229552,04 грн. по земельному податку з юридичних осіб, що виник:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/9010/23 від 19.09.2023, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.05.2024, у задоволенні позову було відмовлено.

Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень відповідачем оскаржено в судовому порядку податкове повідомлення-рішення № вiд 07.02.2022.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/15033/22 від 15.03.2023 у задоволенні позовної заяви Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/15033/22 від 15.03.2023 набрало законної сили 27.04.2023.

Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень відповідачем оскаржено в судовому порядку податкове повідомлення-рішення № від 19.08.2021.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/7749/22 від 18.08.2022 у задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/7749/22 від 18.08.2022 набрало законної сили 20.09.2022.

Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень відповідачем оскаржено в судовому порядку податкове повідомлення-рішення № від 11.02.2022.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/15032/22 від 15.03.2023 у задоволенні позовної заяви Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/15032/22 від 15.03.2023 набрало законної сили 27.04.2023.

Відповідачу виставлена податкова вимога форми «Ю» №460-46 від 19.03.2019 на суму 8289884,96 грн., яка вручена відповідачу особисто 19.03.2019.

На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми заборгованості надано не було.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктами 15.1-15.2 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з підпунктами 36.1 - 36.3 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Виконанням податкового обов`язку згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

За змістом пункту 54.1. статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпунктів 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

За змістом підпункту 14.1.157. пункту 14.1. статті 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

За змістом пунктів 58.2., 58.3. статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1. статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до пункту 59.5. статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Положенням підпунктів 41.1.1. пункту 41.1. статті 41 ПК України контролюючими органами є: податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до пункту 41.4. статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

За змістом пунктів 95.1., 95.2. статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 95.3. статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з підпунктами 20.1.19., 20.1.34. пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач перебуває на обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків та має заборгованість із земельного податку з юридичних осіб у сумі 2 229 552,04грн.

За даними інтегрованої картки платника податків податкова заборгованість, що заявлена до стягнення, виникла за відповідачем внаслідок несплати донарахованих контролюючим органом штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями № вiд 02.01.2023, № вiд 07.02.2022, № вiд 19.08.2021, № вiд 11.02.2022.

Суд зазначає, що у спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, зокрема і пені, факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) визначеного грошового зобов`язання (що включає і нараховану пеню), чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.05.2024 у справі № 160/15166/22.

Судом встановлено, що відповідачем в судовому порядку узгоджувались податкові повідомлення-рішення № вiд 02.01.2023, № вiд 07.02.2022, № вiд 19.08.2021, № вiд 11.02.2022.

Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень відповідачем оскаржено в судовому порядку податкове повідомлення-рішення № вiд 02.01.2023 (справа №160/9010/23).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/9010/23 від 19.09.2023, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.05.2024, у задоволенні позову було відмовлено.

Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень відповідачем оскаржено в судовому порядку податкове повідомлення-рішення № вiд 07.02.2022 (справа №160/15033/22).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/15033/22 від 15.03.2023 у задоволенні позовної заяви Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/15033/22 від 15.03.2023 набрало законної сили 27.04.2023.

Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень відповідачем оскаржено в судовому порядку податкове повідомлення-рішення № від 19.08.2021 (справа №160/7749/22).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/7749/22 від 18.08.2022 у задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/7749/22 від 18.08.2022 набрало законної сили 20.09.2022.

Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень відповідачем оскаржено в судовому порядку податкове повідомлення-рішення № від 11.02.2022 (справа №160/15032/22).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/15032/22 від 15.03.2023 у задоволенні позовної заяви Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/15032/22 від 15.03.2023 набрало законної сили 27.04.2023.

З огляду на викладене, податкові повідомлення-рішення є узгодженими, донараховані відповідачу суми штрафу за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями набули статусу податкового боргу.

Докази вручення відповідачу податкової вимоги форми «Ю» №460-46 від 19.03.2019 містяться в матеріалах справи, водночас відсутні докази її оскарження.

За таких обставин, позивачем доведено наявність у відповідача податкового боргу в сумі 2 229 552,04 грн. та здійснення всіх передбачених чинним законодавством заходів щодо його стягнення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем не спростовано обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, докази оплати суми податкового боргу, в тому числі часткової оплати, також не надано.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, тому кошти в сумі 2229552,04 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь державного бюджету.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, не здійснювались, підстави для розподілу таких витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, місцезнаходження: 49031, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 57) до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» (, місцезнаходження: 49008, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 1) про стягнення суми податкового боргу - задовольнити.

Стягнути податковий борг з Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» (, місцезнаходження: 49008, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул.Криворізька, буд. 1) до бюджету в сумі 2 229 552,04 грн. (два мільйони двісті двадцять дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві гривні 04 копійки) шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова