Справа № 240/5502/24
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5502/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Д.М.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

04 червня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги матері загиблого військовослужбовця Збройних сил України ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , викладене в пункті 10 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №4/в від 09.02.2024;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити і виплатити матері загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , передбачену статтею 16 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), військовослужбовця, у 750-кратному розмірі прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, в якому здійснюватиметься виплата.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що через ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулась із заявою та відповідними документами до Міністерства оборони України з питання виплати їй одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ від 25.12.2013 №975 у зв`язку зі смертю її сина - солдата ОСОБА_3 . На своє звернення отримала копію витягу із протоколу засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №4/в від 09.02.2024, в якому відмовлено у запитуваних виплатах, свою відмову Комісія МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум мотивувала тим, що згідно висновку експерта у крові загиблого ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт у кількості 1,88%, у зв`язку із чим на підставі вимог ст.16-4 Закону України "Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей" виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється. Вказана відмова слугувала підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.01.2020 між командиром Військової частини НОМЕР_1 та ОСОБА_3 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу (а.с.37-40).

04.04.2021 під час проходження військової служби за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 помер солдат ОСОБА_3 (лікарське свідоцтво про смерть від 05.04.2021 №186 (а.с.19-20).

Наказом т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2021 №68 солдата ОСОБА_3 , у зв`язку зі смертю в результаті крововиливу під оболонки та в речовину головного мозку, переломом склепіння черепу, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а з фінансового забезпечення виключено 30.04.2021 (а.с.26-27).

Даним наказом направлено документи до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження померлого ОСОБА_4 (а.с.32) позивач - ОСОБА_1 є матір`ю померлого ОСОБА_3 , який 06.08.2015 змінив своє прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_2 від 06.08.2015 (а.с.34).

24.04.2023 позивачем подано на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її сина - солдата ОСОБА_3 та подано заяву про направлення її документів для виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 №975 у зв`язку зі смертю її сина солдата ОСОБА_3 .

У подальшому ІНФОРМАЦІЯ_5 передано вказану вище заяву та відповідні матеріали на розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У червні 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_6 направлена заява ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги до Міністерства оборони України для розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги.

У відповідь на адвокатський запит листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 18.03.2024 №2/689 направлено на адресу представника ОСОБА_1 копію витягу із протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №4/в 09.02.2024 (а.с.80-81).

Пунктом 10 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.02.2024 №4/в відмовлено ОСОБА_1 - матері померлого військовослужбовця ОСОБА_3 , у призначені одноразової грошової допомоги. Відмова Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум мотивована наступним: «За висновком експерта Бахмутського відділення судовомедичної експертизи від 04.04.2021 №139 під час судово-токсилогічного дослідження в крові загиблого виявлено етиловий спирт у кількості 1,88%. Стаття 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями на території військових частин, військових об`єктів або виконання ними обов`язків військової служби. Згідно зі статтею 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть), військовослужбовця, є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння».

Позивач, не погодившись із вище вказаним рішенням Міністерства оборони України, оформленим пунктом 10 протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.02.2024 №4/в) та вважаючи його незаконним та таким що підлягає скасуванню, звернулася до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум матері загиблого військовослужбовця Збройних Сил України, солдата ОСОБА_3 , викладене в п.10 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат сум від 09.02.2024 №4/в, не ґрунтується на нормах матеріального права та задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються Законом України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ), відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.41 Закону №2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно із ч.1 ст.16 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-ХІІ) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 зазначеної статті Закону №2011-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі:

- загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерть особи звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

- смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерть особи звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Пунктом 1 статті 16-1 Закону №2011-ХІІ передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

На виконання ч.2 ст.16-2 та ч.9 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 затверджено "Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" (далі - Порядок №975).

Пунктом 1 Порядку №975 визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до п.п.2 п.4 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала у період проходження військовослужбовцем військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть (п.3 Порядку №975).

Відповідно до ст.16-4 Закону №2011-ХІІ призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою за відомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Згідно із п.19 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Стаття 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних напоїв під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону № 2232-XII військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Той факт, що солдат ОСОБА_3 на час смерті виконував обов`язки військової служби, сторонами не оспорюється.

Із акта спеціального розслідування за фактом смерті військовослужбовців від 20.05.2021 №925/07 та наказу командира оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_8 " від 21.05.2021 №359 "Про результати спеціального розслідування" вбачається, що в ході проведення службового розслідування зокрема встановлено, що 03.04.2021 близько 18:00 старшим солдатом ОСОБА_7 було придбано один літр алкогольного напою в пластиковій пляшці. Близько 22:00 молодший сержант ОСОБА_8 , старший солдат ОСОБА_7 , старший солдат ОСОБА_9 та солдат ОСОБА_3 , розпочали сумісне розпивання алкогольних напоїв в тимчасовій будівлі, за адресою: АДРЕСА_1 .

У період 02.00-02.20 04 квітня 2021 року молодший сержант ОСОБА_8 , за допомогою мобільного телефону через службу таксі замовив ще пляшку алкогольних напоїв ємністю 0,7 літра торгової марки "Мороша". Військовослужбовці продовжили вживати алкогольні напої та проводити час на власний розсуд.

У подальшому, близько 03.55 04 квітня 2021 року молодший сержант ОСОБА_8 сказав солдату ОСОБА_3 розбудити солдата ОСОБА_10 для проведення функціонального контролю виробу 9А33БМ3, на що солдат ОСОБА_3 відмовив співрозмовнику. Розбудити старшого солдата ОСОБА_10 пішов солдат ОСОБА_7 та повернувшись сів на своє місце, поряд з молодшим сержантом ОСОБА_8 . Тим часом, молодший сержант ОСОБА_8 взяв в руки автомат і наставив на солдата ОСОБА_3 . Солдат ОСОБА_7 намагався відібрати автомат, взявши за дульний гальмо компенсатор, проте йому це не вдалося, молодший сержант ОСОБА_8 різким рухом забрав автомат. Під час словесної суперечки між молодшим сержантом ОСОБА_8 та солдатом ОСОБА_3 пролунав постріл, зброя в цей час знаходилась в молодшого сержанта ОСОБА_8 , солдат ОСОБА_3 опустився на коліна, а голова його на підлогу.

Під час надання солдатом ОСОБА_7 медичної допомоги солдату ОСОБА_3 пролунав другий постріл. Молодший сержант ОСОБА_8 продовжував сидіти на дивані, голова закинута назад, автомат АКС-74 схилений на тіло молодшого сержанта ОСОБА_8 , опущений прикладом на підлогу.

Встановлено, що автомат АКС-74 № НОМЕР_3 закріплений за старшим солдатом ОСОБА_10 згідно відомості закріплення зброї за особовим складом зенітної ракетної батареї зенітного ракетного дивізіону Військової частини НОМЕР_1 .

Даний випадок стався в результаті особистої недисциплінованості військовослужбовців та ряду порушень допущених посадовими особами протягом тривалого часу.

Солдат ОСОБА_3 загинув під час несення служби.

Безпосередньою причиною смерті солдата ОСОБА_11 стало ушкодження внаслідок вчинення молодшим сержантом ОСОБА_8 несанкціонованого пострілу з невизначеним наміром.

Солдат ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня, що підтверджується висновком експерта від 05.05.2021 №139 згідно постанови слідчого Слідчого відділу Бахмутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області виданого лікарем судово-медичної експертизи ОСОБА_12 (а.с.43-66).

Факт перебування у стані сп`яніння померлого ОСОБА_3 підтверджується: актом спеціального розслідування за фактом смерті військовослужбовців і додатками до нього (а.с.43-62); висновком експерта №139 від 05.05.2021 (а.с.67-72); постановою про закриття кримінального провадження від 29.12.2021 (а.с.73-79); наказом «Про результати спеціального розслідування» від 21.05.2021 №359 (а.с.63-66).

Відповідно до висновку експерта від 05.05.2021 №139, при судово-токсикологічному дослідженні в крові померлого ОСОБА_3 виявлено етанол у кількості 1,88%. Виявлення такої кількості етилового спирту відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеня (а.с.68).

Із вищевказаних доказів вбачається, що військовослужбовці про яких йде мова в акті спеціального розслідування за фактом смерті військовослужбовців, у тому числі і ОСОБА_3 , розпивали спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби, тобто в їх діях наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП.

Відповідно до пп."б", ч.1, ст.16-4 Закону №2011-ХІІ призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимога позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум матері загиблого військовослужбовця Збройних Сил України, солдата ОСОБА_3 , викладене в п.10 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат сум від 09.02.2024 №4/в, не ґрунтується на нормах матеріального права та задоволенню не підлягає.

Відтак, не підлягає задоволенню і похідна позовна вимога про зобов`язання відповідача призначити та виплатити матері загиблого військовослужбовця Збройних Сил України, солдата ОСОБА_1 передбачену ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей» одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті) військовослужбовця у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, в якому здійснюватиметься виплата.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на постанови Верховного Суду у справах № 640/6477/19 від 29.06.2022, № 640/5320/19 від 10.05.2023, № 825/1503/17, № 640/17148/20, № 802/1869/17-а, № 813/2071/17, № 826/4813/18, оскільки обставини у вказаних справах є іншими ніж у справі, що розглядається.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.