Справа № 160/15862/25
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 червня 2025 рокуСправа №160/15862/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо визначення ОСОБА_1 як працюючого пенсіонера, протиправною бездіяльність щодо не врахування часу навчання в «Марійському державному університеті» та всього стажу роботи в «Херсонській обласній універсальній науковій бібліотеці ім. Олеся Гончара», протиправною бездіяльність щодо не виплати компенсації втрати частини доходу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області перерахувати розмір пенсії за віком ОСОБА_1 з дати призначення - 06.06.2014 року, як непрацюючому пенсіонеру з врахуванням часу навчання в «Марійському державному університеті», стажу роботи в «Херсонській обласній універсальній науковій бібліотеці ім. Олеся Гончара», підвищенням пенсії, відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- виплатити компенсацію втрати частини доходу за невиплату пенсії з 06.06.2014 року по серпень 2016 року та з серпня 2016 року за невиплату пенсії у встановленому Законом розмірі.

Ухвалою суду від 04.06.2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху; встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху; постановлено, що визначені недоліки позовної заяви можуть бути усунені позивачем шляхом надання суду: документа, що підтверджує право позивача на звільнення від сплати судового збору або документа, що підтверджує право позивача на звільнення від сплати судового збору/доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, з яких можливо встановити сукупний дохід позивача за попередній рік; у разі відсутності таких, оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 968,96 грн. за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру; обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду, а також докази поважності причин пропуску відповідного строку, оформлене відповідно до вимог статей 161, 167 Кодексу адміністративного судочинства України (з доказами направлення відповідачу).

Представником позивача надано до суду клопотання на усунення недоліків, разом із клопотання про звільнення від сплати судового збору та клопотання про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору зазначено, що у ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2024 року по 4 квартал 2024 року відсутні доходи, що підтверджується довідкою з органу державної податкової служби України від 19.05.2025р. про суми виплачених доходів та утриманих податків.

Розглянувши вищевказану заяву про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає, що питання зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовані статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України, яка кореспондується з приписами частин 1, 2 статті 8 Закону України №3674-VІ «Про судовий збір».

Зокрема, відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані із судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до статей 132, 133 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України №3674-VІ «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Стаття 133 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає можливість зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк.

Однак, з урахуванням наведених норм права, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан заявника, тобто фізичної або юридичної особи (довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, податкова декларація про доходи, тощо). Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на цю особу.

У розумінні приписів статті 8 Закону України «Про судовий збір» відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому, скаржник має довести існування фінансових труднощів.

Зважаючи на те, що наданими представником позивача доказами, а саме: довідкою з органу державної податкової служби України від 19.05.2025р. про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2024 року по 4 квартал 2024 року підтверджено, що ОСОБА_1 протягом всього 2024 року жодних доходів, в тому числі заробітної плати, допомог тощо не отримував, при цьому, позивач не працює та є особою пенсійного віку, відтак його майновий стан є скрутним та позбавляє можливості сплатити судовий збір, тому наявні підстави для задоволення заяви про звільнення його від сплати судового збору.

Таким чином, вказані докази бути враховані судом в якості належних доказів скрутного матеріального становища позивача, оскільки містять відомості на підтвердження обставин того, що його майновий стан, перешкоджає сплаті судового збору за подання цієї позовної заяви у встановленому законом порядку, тож підстави для звільнення від сплати судового збору, наведені в заяві, можуть бути визнані поважними, у зв`язку із чим подана клопотання про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду зазначено, що Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2018 року у справі №646/6250/17 зазначив, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому, Верховний Суд також зазначив, що у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення застосування до адміністративного позову шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України, має наслідком неможливість реалізувати передбачене частини другої статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час та компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати без обмеження будь-яким строком.

На підставі означеного, зважаючи на предмет спору у даній справі, а саме, щодо спірного періоду як навчання, так і роботи ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне клопотання позивача щодо поновлення строків звернення до суду задовольнити.

За наведених обставин, позивачем виконано вимоги ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2025 року про залишення позовної заяви без руху та усунуті її недоліки, вказані в цій ухвалі суду.

Таким чином, позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Так, частиною 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За приписами п.20 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин - є адміністративною справою незначної складності (малозначною справою).

Відповідно до положень частини 2 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

З урахуванням положень частини 6 статті 12, частини 2 статті 257, частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа є справою незначної складності та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

З матеріалів позовної заяви порушень строків, передбачених статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, не встановлено.

Підстави для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Керуючись статтями 12, 171, 241, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача - Верхман Людмили Василівни про поновлення строку звернення до суду за подання позовної заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Поновити позивачу - ОСОБА_1 строку звернення до суду за подання позовної заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Клопотання представника позивача - Верхман Людмили Василівни про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Відкрити провадження в адміністративній справі № 160/15862/25.

Призначити розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, що відбудеться у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: 49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4.

Здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею Лозицькою І.О.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Витребувати у відповідача копію пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи та надати до суду докази такого направлення (надання).

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи та надати до суду докази такого направлення (надання).

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади України за веб-адресою: http://adm.dp.court.gov.ua.

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Лозицька