Справа № 200/2328/25
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року Справа№200/2328/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Галатіної О.О. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24 грудня 2024 року №92 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за втратою годувальника. За принципом екстериторіальності цю заяву було розглянуто відповідачем. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, і 24.12.2024 прийнято рішення № 92 про відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника - померлого чоловіка позивачки, ОСОБА_2 . Як причину відмови у призначенні пенсії відповідач зазначає відсутність страхового стажу у позивачки.

Вважає таке рішення ГУ ПФУ в Донецькій області протиправним, осікільки такий стаж не є необхідною умовою для призначення відповідного виду пенсії, у зв`язку з чим звернулась до суду із вказаним позовом.

Ухвалою суду від 07 квітня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву. Відкрито провадження в адміністративній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Витребувано від Відповідача:

- докази, які стали підставою для допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень.

Відповідачем до суду було надано відзив, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зокрема, зазначивши, що за результатом розгляду документів, поданих Позивачем для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, до страхового стажу Позивача не зараховано період ведення підприємницької діяльності з 28.01.1998 по 31.12.2003, оскільки відсутні відомості про систему оподаткування та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.12.2024№ 92 про відмову Позивачу в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника через відсутністю необхідного страхового стажу у Позивача, що дає право на призначення пенсії (29 років) є законним та обгрунтованим.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), 20.12.2024 звернулась із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується матеріалами справи та сторонами не оспорюється.

За принципом екстериторіальності вищевказану заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області та 24.12.2024 прийнято рішення № 92 про відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника - померлого чоловіка позивачки, ОСОБА_2 .

Відповідно до спірного рішення страховий вік годувальника 67 років.

Необхідний страховий стаж годувальника відповідно до статті 36 Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 15 років.

Страховий стаж годувальника становить 33 роки 00 місяців 27 днів.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу годувальника зараховано всі періоди.

Вік заявниці 62 роки.

Необхідний страховий стаж відповідно до частини 1 статті 26 Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2022 року після досягнення віку 60 років - 29 років.

Страховий стаж заявниці відсутній.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу заявниці не зараховано період ведення підприємницької діяльності з 28.01.1998 по 31.12.2003, оскільки відсутні відомості про систему оподаткування та сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За наведених обставин, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення відмовити заявниці в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу заявниці 29 років.

Вважаючи таке рішення Відповідача протиправним, Позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Розділом V Закону №1058-IVвизначено порядок та умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Так, відповідно до ст. 36 Закону №1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі Інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин. - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з абз.3 ч.1ст.36, п.1 ч.2 Закону №1058-IV батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Пунктом 3 частини 2Закону №1058-IVвизначено, що до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст.38 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Враховуючи вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку, що Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV не ставить в залежність виникнення права дружини на отримання пенсії по втраті годувальника за її померлого чоловіка від наявного страхового стажу заявника за умови отримання нею пенсії за віком або ж після досягнення останньою пенсійного віку.

Підстави та вимоги для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника чітко визначено законодавством України, в тому числі Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який не містить вимог щодо наявності у заявника будь-якого страхового стажу, у зв`язку з чим жодних перешкод для призначення вказаної пенсії позивачу, судом не встановлено, оскільки на день із зверненням до відповідача із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 вже досягла пенсійного віку (62 роки).

Відтак, з урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи спірне рішення від 24 грудня 2024 року №92 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника, діяв без врахування всіх обставин для прийняття законного рішення.

За таких умов, вказане рішення є протиправним та належить до скасування.

Враховуючи те, що судом було встановлено протиправність рішення відповідача щодо відмови в призначені пенсії по втраті годувальника та сторонами не заперечувалось, що позивачу було відмовлено у призначенні пенсії лише з підстав відсутності страхового стажу та матеріали пенсійної справи містять всі необхідні документи для призначення пенсії позивачу по втраті годувальника, суд вважає, що для відновлення порушених прав та інтересів останнього належним способом захисту, з урахуванням положень ч. 1 ст. 5 КАС України, буде зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника на підставі поданої 20.12.2024 заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та доданих до неї документів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84121, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна. 3) про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24 грудня 2024 року №92 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по втраті годувальника.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника на підставі поданої 20.12.2024 заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та доданих до неї документів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Суддя О.О. Галатіна