Справа № 400/4/25
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 р. № 400/4/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,

провизнання протиправною та скасування вимоги від 12.09.2024 року № Ф-72762-17-У,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі по тексту - Відповідач), з вимогами про визнання протиправною та скасування Вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного Управління ДПС у Миколаївській області № Ф-72762-17-У від 12.09.2024р.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що зареєстрований як фізична особа - підприємець. З 1993 року (що включає період, коли Позивач був зареєстрований фізичною особою- підприємцем) Позивач є пенсіонером за вислугою років. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування. Частина четверта статті 4 Закону № 2464-VI містить застереження, що особи, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або за вислугу років, або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Проте, відповідачем протиправно було нараховано заборгованість зі сплати ЄСВ як ФОП та винесено вимогу про сплату боргу у розмірі 18276,72 грн.

31.12.2024 р. Відповідач подав відзив на позовну заяву, де зазначено, що відповідно інформаційної бази даних ІКС «Податковий блок», Позивач перебував на обліку як фізична особа підприємець в ГУ ДПС у Миколаївській області, ДПІ у м.Миколаєві (Центральний район) з 26.04.2004 року (дата державної реєстрації 15.04.2004) по 28.01.2019 року, на загальній системі оподаткування. Дані про реєстрацію платником єдиного внеску: платник з 20.04.2004 №1. Відповідно інформаційної бази даних ІКС «Податковий блок», в підсистемі «Реєстр страхувальників» обліковується з ознакою «фізична особа - пенсіонер, який досяг пенсійного віку»: дата встановлення пенсії - 27.06.2019.

За даними Інформаційно-комунікаційної системи ГУ ДПС у Миколаївській області в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 за кодом бюджетної класифікації 71040000 на центральному рівні були проведені нарахування, що не потребують акту перевірки, а саме: за 2017 рік нараховано 8448,00 грн.; за 2018 рік - 9828,72 грн., всього - 18 276,72 грн.

У зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати єдиного внеску по ОСОБА_1 станом на 31.08.2024, ГУ ДПС у Миколаївській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.09.2024 №Ф-72762-17 в сумі 18 276,72 гривень.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб місце проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 15.12.1996 по 16.12.2024 було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

ОСОБА_1 перебував на обліку як фізична особа підприємець в ГУ ДПС у Миколаївській області, ДПІ у м.Миколаєві (Центральний район) з 26.04.2004 року (дата державної реєстрації 15.04.2004) по 28.01.2019 року, на загальній системі оподаткування.

Відповідно до інформації з ІС «Податковий блок» у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати ЄСВ в сумі 18276,72 грн, тому була сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) від 12.09.2024 №Ф-72762-17.

У відзиві зазначено, що за даними інформаційної бази даних ІКС «Податковий блок», ОСОБА_1 перебував на обліку як фізична особа підприємець в ГУ ДПС у Миколаївській області, ДПІ у м.Миколаєві (Центральний район) з 26.04.2004 року (дата державної реєстрації 15.04.2004) по 28.01.2019 року, на загальній системі оподаткування.

ОСОБА_1 обліковується з ознакою фізична особа - «пенсіонер, який досяг пенсійного віку», дата встановлення пенсії 27.06.2019.

Відповідно до інформаційної бази даних ІС «Податковий блок» в інтегрованій картці платника існують такі нарахування:

09.02.2018 - 8448,00 грн. - нараховано розрахункову суму єдиного внеску за рік Нарахування єдиного внеску №3705578/еv від 09.02.2018 термін сплати 09.02.2018 - за 2017 рік;

19.04.2018 - 2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам - нарахування єдиного внеску N^6639119/ev від 19.04.2018 термін сплати 19.04.2018 - за 1 кв. 2018;

19.07.2018 - 2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам - нарахування єдиного внеску №8026563/ev від 19.07.2018 термін сплати 19.07.2018 - за 2 кв. 2018;

19.10.2018 - 2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам - нарахування єдиного внеску №9422164/ev від 19.10.2018 термін сплати 19.10.2018 - за 3 кв. 2018;

21.01.2019 - 2457,18 грн. - нараховано ЄВ ФОП, в т.ч. на спрощеній системі та фермерам - нарахування єдиного внеску № 696460/ev від 21.01.2019 термін сплати 21.01.2019 - за 4 кв. 2018.

Враховуючи наявність заборгованості в сумі 18276,72 грн. в ІС «Податковий блок» в автоматичному режимі сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) від 12.09.2024 № Ф-70284-17.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб місце проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 15.12.1996 по 16.12.2024 було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказана вимога про сплату боргу (недоїмки) направлена на вищезазначену адресу місця проживання платника податків засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення та повернута поштовим відділенням №25 м. Миколаєва з відміткою «неправильно зазначена (відсутня) адреса.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464).

Положення п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 визначають єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) як консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З 01.01.2017 редакція ч.4 ст.4 ЗУ №2464; «Особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування».

З 01.01.2028 редакція ч.4 ст.4 ЗУ №2464 « Особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.»

Отже, від сплати єдиного внеску звільняються фізичні особи-підприємці:

- Пенсіонери за віком,

- Інваліди,

- А з 01.01.2018 особи, що досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з абзацом 24 статті 1 Закону № 1058-IV пенсіонером визнається особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом № 1058-IV пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом(абзац 22 статті 1).

Аналогічно, абзац 17 статті 1 Закону № 1058-IV непрацездатними особами визнає осіб, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або осіб з інвалідністю, у тому числі дітей з інвалідністю, а також осіб, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до закону.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1058-IV пенсіонером визнається особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом; пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Отже, право чоловіків на пенсію за віком, що передбачене чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством, пов`язується, зокрема, з досягненням 60 років.

Крім того, Законом України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2262-XII) встановлено такі види пенсій: за вислугу років, по інвалідності, в разі втрати годувальника.

Згідно зі статтею 1 Закону № 2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до пункту «б» статті 12 Закону № 2262-XII право на пенсію за вислугу років мають особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, звільнені зі служби за вислугу років, за віком, за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або організаційними заходами і які на день звільнення досягли 45-річного віку, а ті з них, що є інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ.

При цьому згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі, якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону № 1058-IV, призначається одна пенсія за її вибором.

Розглядаючи у системному взаємозв`язку вказані норми Законів № 1058-IV та № 2262-ХІІ, а також положення частини четвертої статті 4 Закону № 2464-VI, досягнення пенсійного віку (визначеного статтею 26 Закону № 1058-IV) є загальним страховим ризиком, який вказує на втрату особою працездатності та передбачає право на отримання відповідного соціального забезпечення за рахунок системи загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку та на умовах, визначених чинним законодавством.

А тому, частина четверта статті 4 Закону № 2464-VI передбачає сплату єдиного внеску особою, яка отримує виплати за рахунок системи загальнообов`язкового державного соціального страхування при досягненні віку, визначеного статтею 26 Закону № 1058-IV, виключно на добровільних засадах.

Стаття 10 Закону № 1058-IV надає можливість особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника) або яка має право на довічну пенсію, обрати для призначення один із цих видів пенсії.

Обраний особою, яка досягла пенсійного віку, вид пенсії може зумовлювати різницю у підходах до визначення її правового статусу лише у межах питань призначення і виплати відповідного виду пенсії.

Таким чином, різний вид пенсії, обраний згідно із законодавством особами, які досягли пенсійного віку (встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV), не може вважатися виправданою, обґрунтованою та справедливою підставою різниці при вирішенні питання щодо застосування звільнення від сплати єдиного внеску для непрацездатних осіб одного й того ж виду.

Ухвалою суду від 26.05.2025 р. витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області інформацію про дату та вид призначення пенсії ОСОБА_1 .

03.06.2025 р. на виконання ухвали суду Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повідомило, що згідно з електронною пенсійною справою ОСОБА_1 одержує пенсію за вислугу років, призначену з 08.12.1992 відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується витягом з програмного забезпечення «Призначення та виплати пенсій деяким категоріям громадян (ПВП ДКГ)» розрахунку розміру пенсії станом на 01.06.2025.

З 2004 позивач зареєстрований, як фізична-особа підприємець.

Пенсійного віку відповідно до вимог ст. 26 Закону України №1058 позивач досяг- 27.06.2019.

Спірною вимогою позивачу нараховано ЄСВ за періоди 2017,2018 до досягнення позивачем віку 60 років, тому правових підстав для застосування до позивача пільги передбаченої частини четвертої статті 4 Закону № 2464-VI( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) немає, оскільки позивач не відноситься до жодної категорії, переліченої в цієї статті осіб. Він не отримує пенсію за віком, не є інвалідом, та не досяг віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"( в спірний період). З досягненням ним 60 років відповідач припинив нарахування ЄСВ.

Законодавець тільки Законом України №592 від 13.05.2020 вніс зміни у статті 4: якими після слів "отримують пенсію за віком" доповнив словами "або за вислугу років".

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач не довів суду, що спірна вимога є протиправною та її належить скасувати, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судовий збір покладається на позивача, а витрати на професійну допомогу адвоката не розподіляються.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області з вимогами про визнання протиправною та скасування Вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-72762-17-У від 12.09.2024 р. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 06.06.2025 р.

Суддя Н. В. Лісовська