Справа № 400/8567/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/8567/24

Перша інстанція: суддя Величко А.В.,

повний текст судового рішення

складено 13.03.2025, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Лук`янчук О.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 у справі №400/8567/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

11.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просив суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо прийняття рішення про зарахування ОСОБА_1 до військового оперативного резерву;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скасувати наказ від 17.04.2024 № 97 в частині зарахування ОСОБА_1 до оперативного резерву;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 взяти ОСОБА_1 на військовий облік у відповідності до вимог чинного законодавства України, на підставі даних моїх обліково-військових документів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після звільнення з військової служби в запас посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 перевищуючи свої службові повноваження зарахували ОСОБА_1 на службу у військовому оперативному резерві, взявши на військовий облік як резервіста.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 у справі №400/8567/24 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 правомірно зараховано ОСОБА_1 до оперативного резерву. Також, окружний адміністративний суд відмітив, що право позивача на відстрочку від мобілізації (бронювання) не є предметом спору у даній справі.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на неправильне застосування окружним адміністративним судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 стверджує, що судом першої інстанції не надано належної та об`єктивної оцінки діям ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно виконання та дотримання ним вимог частини 1 статті 26-2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 3, пункту 120-1 Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України від 29.10.2012 № 618/2012. Як вказує скаржник, для зарахування на службу до військового оперативного резерву особа має відповідати таким обов`язковим критеріям, а саме: за своїми професійно-психологічними характеристиками бути придатними до служби у військовому оперативному резерві; за своїм станом здоров`я бути придатними до служби у військовому оперативному резерві; відповідати встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві. Крім того, така особа має пройти медичний огляд у встановленому законодавством порядку. Однак, жодних дій відносно визначення придатності ОСОБА_1 до служби у військовому резерві відповідачем не вчинялось. На думку позивача, начальник територіального центру комплектування та соціальної підтримки не наділений повноваженнями на зарахування до військового оперативного резерву такої категорії осіб, як звільнені з військової служби.

В силу приписів пунктів 1, 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Зокрема, апеляційним судом з`ясовано, що солдат ОСОБА_1 строкову військову службу проходив на посаді водія 2 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу 2 автомобільної колони Центру забезпечення Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Наказом начальника Центру забезпечення Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 09.04.2024 №100, солдата ОСОБА_1 з 09.04.2024 звільнено з військової служби у запас у зв`язку з тим, що він вислужив строки військової служби, які встановлено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Як убачається з наявної у матеріалах справи копії військового квитка серії НОМЕР_1 , згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.04.2024 №97 ОСОБА_1 зараховано до ОР-1 при А5017.

Уважаючи неправомірними дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо зарахування до складу оперативного резерву позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із відповідною заявою від 27.06.2024.

За наслідком розгляду такого звернення ІНФОРМАЦІЯ_6 на ім`я ОСОБА_2 наділано лист від 29.07.2024 №8/1/4698, яким адресата повідомлено, що в діях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 не виявлено порушень вимог чинного законодавства стосовно правомірності зарахування ОСОБА_1 до військового оперативного резерву.

Уважаючи, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 перевищено свої повноваження стосовно зарахування ОСОБА_1 до військового оперативного резерву, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи, у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 17 Конституції України встановлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції чинній на час подання позивачем рапорту про звільнення).

Відповідно до частини 11 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) для взяття на військовий облік. Звільнені з військової служби особи, які за станом здоров`я придатні для військової служби, можуть зараховуватися до військового оперативного резерву у порядку, встановленому Генеральним штабом Збройних Сил України.

Частиною 12 статті 26-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що в особливий період на службу у військовому оперативному резерві в обов`язковому порядку зараховуються особи, звільнені з військової служби, які за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві.

Пунктом 3 Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України від 29.10.2012 № 618/2012, визначено, що громадяни проходять службу у військовому резерві в добровільному порядку, а в особливий період особи, звільнені з військової служби, які за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві, - в обов`язковому порядку.

Згідно із пунктами 120-1, 120-4 Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України від 29.10.2012 № 618/2012, під час особливого періоду особи, звільнені з військової служби, які за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам її проходження, в обов`язковому порядку зараховуються до військового оперативного резерву.

Під час особливого періоду особи, звільнені з військової служби, зараховуються до військового оперативного резерву наказами командирів (начальників) військових частин (установ).

Додатком 1 до директиви Генерального штабу Збройних Сил України визначено особливості комплектування та ведення військового обліку резервістів оперативного резерву першої черги під час особливого періоду.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.2-2.4, 3.1 додатку 1 до директиви Генерального штабу Збройних Сил України, зарахуванню до оперативного резерву першої черги в обов`язковому порядку підлягають військовослужбовці, які звільняються зі строкової військової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, які за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві.

Під час особливого періоду військовослужбовці, які звільняються зі строкової військової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в обов`язковому порядку, без укладання контракту, зараховуються до військового оперативного резерву першої черги.

До оперативного резерву першої черги зараховуються всі військовослужбовці, які звільняються в запас і не виявили бажання укласти контракт на проходження військової служби у Збройних Силах України, окрім тих, які за своїми професійно-психологічними характеристиками та станом здоров`я непридатні до проходження військової служби, а також тих, хто може отримати право на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до чинного законодавства. До складу оперативного резерву першої черги не зараховуються особи, які за низькими морально-діловими якостями не залучалися до участі в антитерористичній операції.

Військовослужбовці строкової військової служби зараховуються до оперативного резерву першої черги лише в тому випадку, коли вони за час служби набули необхідного для виконання бойових завдань військовою частиною професійного рівня. Решта військовослужбовців, які звільняються в запас зі строкової військової служби, зараховуються до територіального резерву військовими комісаріатами.

Якщо військовослужбовець, який звільняється зі строкової військової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, рішенням командира військової частини не зарахований до оперативного резерву першої черги, до районного (міського) військового комісаріату, до якого він убуває для постановки на військовий облік, надсилається відповідне повідомлення.

У разі надходження витягу з наказу військового комісара про зарахування військовозобов`язаного до оперативного резерву першої черги у військову частину, в якій він проходив службу (підпункт 3.1 цієї Інструкції), командир військової частини на підставі цього витягу видає свій наказ по стройовій частині про зарахування зазначеного резервіста ОР-1 до оперативного резерву першої черги.

Військові комісари своїм наказом призначають посадову особу, відповідальну за здійснення заходів комплектування резервістами ОР-1.

При прибутті військовослужбовця, звільненого в запас зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, у військовий комісаріат для постановки на військовий облік перевіряється наявність запису про зарахування до оперативного резерву першої черги у посвідченні офіцера або військовому квитку рядового, сержантського складу, після чого здійснюється його взяття на військовий облік:

а) за наявності запису в розділі Особливі відмітки у посвідченні офіцера або військовому квитку резервіст ОР-1 зараховується на військовий облік до оперативного резерву першої черги;

б) у разі відсутності запису військовозобов`язаний зараховується до військового оперативного резерву першої черги з призначенням до військової частини на посаду, з якої був звільнений в запас, з виданням наказу військового комісара районного (міського) військового комісаріату.

Витяг із наказу військового комісара районного (міського) військового комісаріату в п`ятиденний строк надсилається у військову частину, до якої резервіст ОР-1 зарахований до військового оперативного резерву першої черги, з обов`язковим повідомленням, де вказуються посадові особи військового комісаріату (військовий комісар, його заступники, посадова особа, відповідальна за службу у військовому резерві) та їх контактні телефони.

Запис про зарахування офіцерів запасу до військового оперативного резерву першої черги робиться так само, як визначено у підпункті а пункту 3 цієї Інструкції, а солдат, сержантів у військовому квитку у розділі Особливі відмітки, який завіряється підписом військового комісара та гербовою печаткою.

Системний аналіз вищенаведених законодавчих приписів свідчить про те, що у разі якщо військовою частиною з якої військовослужбовця звільнено з військової служби не зараховано до оперативного резерву першої черги, то таке зарахування здійснюється військовим комісаром районного (міського) військового комісаріату.

Означене спростовує припущення позивача про те, що начальник територіального центру комплектування та соціальної підтримки не наділений повноваженнями на зарахування до військового оперативного резерву осіб, звільнених з військової служби.

Як установлено колегією суддів, наказом начальника Центру забезпечення Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 09.04.2024 №100, солдата ОСОБА_1 з 09.04.2024 звільнено з військової служби у запас у зв`язку з тим, що він вислужив строки військової служби, які встановлено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено, що ОСОБА_1 не зараховано до військового оперативного резерву першої черги, у зв`язку з чим відповідачем цілком правомірно прийнято наказ від 17.04.2024 №97 та внесено до військового квитка серії НОМЕР_1 запис про зарахування до ОР-1 при НОМЕР_2 .

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції уважає правильним висновок окружного адміністративного суду про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

При цьому, апеляційний адміністративний суд відхиляє довід скаржника про те, що зарахування ОСОБА_1 до військового оперативного резерву першої черги ІНФОРМАЦІЯ_2 мав здійснити лише після визначення його придатності до служби у військовому резерві за своїми професійно-психологічними характеристиками, станом здоров`я та відповідності встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві, з огляду на наступне.

Так, згідно із частиною 12 статті 26-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що в особливий період на службу у військовому оперативному резерві в обов`язковому порядку зараховуються особи, звільнені з військової служби, які за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві.

Аналогічні за змістом положення містяться в пункті 120-1 Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України від 29.10.2012 № 618/2012.

Системний аналіз таких приписів свідчить, що наведені норми не забороняють зараховувати до військового оперативного резерву інших військовослужбовців, які звільнені з військової служби в особливий період.

Вони не вказують на обов`язковість особи, яка зараховується до військового оперативного резерву, відповідати таким критеріям як: професійно-психологічні характеристики; стан здоров`я; відповідність встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві.

Означені законодавчі положення вказують лише на те, що особи, які відповідають певним критеріям, обов`язково повинні бути зараховані до військового оперативного резерву.

В контексті означеного суд апеляційної інстанції також враховує позитивну службову характеристику ОСОБА_1 від 09.04.2024, яку надано начальником 2 автомобільної колони Центру забезпечення Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, полковником ОСОБА_3 , згідно якої за час проходження служби ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивного боку, порядним, дисциплінованим військовослужбовцем. До виконання службових обов`язків відноситься сумлінно, якісно і своєчасно виконує накази командирів, виявляє розумну ініціативу, вміє самостійно працювати, допомоги та контролю з боку безпосередніх командирів (начальників) не потребує. За характером врівноважений та стриманий, на критику та зауваження реагує правильно, у колективі користується повагою та авторитетом, грамотний, відповідальний, цілеспрямований, завжди вміє прийняти правильне рішення. Отримані знання та навички вміє якісно використовувати на практиці, приймає активну участь в повсякденному житті підрозділу, морально стійкий, має високий рівень культури, фізично розвинений, у стройовому відношенні підтягнутий, завжди має охайний зовнішній вигляд. Предмети бойової та спеціальної підготовки засвоїв на «добре». Стан здоров`я добрий. Займаній посаді відповідає.

Не є юридично спроможними також посилання скаржника на те, що проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку визначено як обов`язковою умовою для зарахування до служби у військовому оперативному резерві, з урахуванням такого.

Мотивуючи наведений довід позивач посилається на приписи абзацу 5 пункту 12 та пункту 14 Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України від 29.10.2012 № 618/2012, згідно із якими в особливий період на службу у військовому оперативному резерві в обов`язковому порядку на посади відповідно до їх військових звань зараховуються особи, звільнені з військової служби, які за своїми професійно-психологічними характеристиками і станом здоров`я придатні до служби у військовому резерві та відповідають встановленим вимогам проходження служби у військовому резерві.

Громадяни, які приймаються на службу у військовому резерві, проходять обов`язковий медичний огляд у встановленому законодавством порядку.

Отже, вказані норми не забороняють зараховувати до служби у військовому оперативному резерві осіб, які звільнені з військової служби в особливий період, а вказують лише на те, що такі особи проходять обов`язковий медичний огляд у встановленому законодавством порядку.

Установлені під час розгляду даної справи фактичні обставини та зроблені судом апеляційної інстанції висновки у повному обсязі спростовують наведені позивачем в апеляційній скарзі доводи.

Отже, беручи до уваги наведене, колегія суддів уважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені позивачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні рішення в оскаржуваній частині судом першої інстанції було дотримано усіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 у справі №400/8567/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.В. Лук`янчук О.І. Шляхтицький