Справа № 200/3068/25
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року Справа№200/3068/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, )

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням пільгового (спеціального) стажу періоду роботи;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», із зарахуванням до стажу за Списком № 1 періоду підземного стажу роботи та сплатити різницю між належним (перерахованим) розміром пенсії та сплаченим, починаючи з 10.08.2024 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 02 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

09 травня 2025 року позивачем до суду надана заява про усунення недоліків, в якій позивач уточнив позовні вимоги щодо періодів роботи, які необхідно зарахувати до його пільгового стажу за Списком № 1, шляхом доповнення позовних вимог вимогами такого змісту:

- визнати дії відповідача щодо неврахування до його пільгового стажу за Списком № 1 період навчання в Селидівському ПТУ № 41 строком 1 рік з 01 жовтня 1976 р. по 15 серпня 1977 р. та проходження служби в Радянській Армії 2 роки в період з 13.05. 1977 р. по 12.06.1979 р. протиправними.

- зобов`язати відповідача врахувати позивачу ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 1 період навчання в Селидівському ПТУ № 41 строком 1 рік з 01 жовтня 1976 р. по 15 серпня 1977 р. та проходження служби в Радянській Армії 2 роки в період з 13.05. 1977 р. по 12.06.1979 р.

Ухвалою від 14 травня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), поновлений строк звернення позивача із даним позовом, прийнята до розгляду заява позивача про уточнення позовних вимог.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.08.2024 звернувся з мотивованою заявою до відповідача щодо перерахунку пенсії та виплати заборгованості згідно норм, встановлених ст. 8 Закону України від 02.09.2008 року за № 345-УІ «Про підвищення престижності шахтарської праці». Пільговий стаж становить 8 років та 7 днів та визначений як роботи підземні, професії за постановою № 202 (250), що підтверджується довідкою про заробітну плату від 02.04.2009 р. № 1-189, записами трудової книжки. Відповідач своїм листом від 27.08.2024 без належних мотивів, доводів та підстав відмовив всупереч закону, без врахування відповідних вимог закону та рекомендував звернутися до суду.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що позивач не звертався з особистою заявою про перерахунок пенсії, відповідно, рішення про відмову в перерахунку не приймалось.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Селидове) як отримувач пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058) з 30.07.2009.

10.08.2024 позивач звернувся з мотивованою заявою до відповідача щодо перерахунку пенсії та виплати заборгованості згідно норм, встановлених ст. 8 Закону України від 02.09.2008 року за № 345-УІ «Про підвищення престижності шахтарської праці». Відповідач листом від 27.08.2024 надав відповідь позивачу в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-IV).

Частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Частиною п`ятою статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно з пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок № 22-1 у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Відповідно до пункту 4.1 розділу IV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно з пунктом 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Отже, законом встановлено порядок розгляду заяви про призначення пенсії у відповідності до якого відповідний орган Пенсійного фонду зобов`язаний прийняти рішення про призначення або відмову в призначенні пенсії.

Судом встановлено, що 10.08.2024 позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою довільної форми. Зі змісту заяви вбачається, що позивач просив відповідача здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Між тим, як з`ясовано судом, у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень фактично рішення про відмову у призначенні пенсії не приймав, хоча позивач звернувся з відповідною заявою. Аналіз листа вказує на те, що відповідач під час розгляду заяв позивача навів положення нормативно-правових актів, , натомість фактичних висновків щодо суті порушеного у заяві позивачем питання не вказав, а лише обмежився загальними висновками щодо призначеної пенсії. Крім того, у відповіді вказано, що пенсія позивача обчислена правильно.

Тобто, у межах цього спору позивач звернувся до відповідача не із зверненням в порядку Закону України «Про звернення громадян», а із заявою про перерахунок пенсії, за наслідками розгляду якої суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачу відповідь у формі листа (від 27.08.2024), який суд не вважає належною відмовою у призначені/перерахунку, нарахування та виплаті пенсії позивачу на підставі прямої дії Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За таких обставин суд констатує, що відповідачем не приймалось рішення за результатом розгляду поданої позивачем заяви від 10.08.2024.

Верховний Суд, вирішуючи питання правомірності не розгляду органом пенсійного фонду заяви, форма якої не відповідає тій, яка встановлена Порядком №22-1, у постанові від 27.11.2019 у справі №748/696/17 вказав, що важливим при вирішенні спірних правовідносин є зміст зазначеної заяви, який очевидно дає змогу оцінити намір заявника. На цій підставі Суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність органу пенсійного фонду і вказав, що відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (соціальної групи населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій у частині соціального захисту).

Аналогічний підхід до вирішення подібних правовідносин застосований Верховним Судом у постановах від 30.05.2018 у справі № 537/3480/17, від 27.11.2019 у справі №748/696/17, від 26.02.2020 у справі № 541/543/17-а, від 16.12.2021 у справі №500/1879/20 та від 09.08.2023 у справі №520/5045/2020.

Верховний Суд у постанові від 23.09.2024 у справі № 620/2027/23 вказав, що доступ до соціальних прав, зокрема права на призначення пенсії, є важливим аспектом забезпечення гідного життя громадян. У цьому контексті можливість подання заяви у довільній формі є ключовим елементом, що спрощує процес отримання пенсійного забезпечення та сприяє реалізації такого конституційного права.

За приписами частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин, розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих особою для призначення пенсії повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення/перерахунок пенсії або про відмову у призначенні/перерахунок пенсії). Водночас у даному випадку таке рішення відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання і суперечить наведеним вище нормам.

Таким чином, враховуючи, що судом досліджено зміст поданої позивачем заяви і вказано, що остання є заявою про перерахунок пенсії, тобто її зміст є зрозумілим і дає можливість оцінити намір заявника, беручи до уваги те, що наявності чи відсутності у позивача права на перерахунок пенсії із застосуванням ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", за результатом звернення позивача фактично не вирішено, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, оскільки наявні підстави для задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення з розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії, та зобов`язання його повторно розглянути заяву позивача від 10 серпня 2024 року та прийняти вмотивоване рішення щодо можливості застосування ст.8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", а також врахування чи неврахування позивачу ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 1 період навчання в Селидівському ПТУ № 41 строком 1 рік з 01 жовтня 1976 р. по 15 серпня 1977 р. та проходження служби в Радянській Армії 2 роки в період з 13.05. 1977 р. по 12.06.1979 р., з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 22.11.2023 у справі №300/3457/20, від 23.09.2024 № 620/2027/23.

Водночас суд вважає передчасними вимоги позивача щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та неврахування до пільгового стажу позивача за Списком № 1 період навчання в Селидівському ПТУ № 41 строком 1 рік з 01 жовтня 1976 р. по 15 серпня 1977 р. та проходження служби в Радянській Армії 2 роки в період з 13.05. 1977 р. по 12.06.1979 р; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з 10.08.2024 року здійснити перерахунок та провести виплату позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно із ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язання відповідача врахувати позивачу ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 1 період навчання в Селидівському ПТУ № 41 строком 1 рік з 01 жовтня 1976 р. по 15 серпня 1977 р. та проходження служби в Радянській Армії 2 роки в період з 13.05. 1977 р. по 12.06.1979 р., оскільки відповідач на час розгляду справи не приймав рішення, під час якого здійснював би обчислення стажу позивача, з урахуванням доводів позивача та наданих документів.

Ухвалюючи рішення, суд керується статтею 246 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (пункт 41) щодо якості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (параграф 58 рішення у справі Серявін та інші проти України).

Пунктом 41 Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки зроблених судом висновків не спростовують.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1,8 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Таким чином, суд вважає за можливе покласти судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Враховуючи наведене вище, судовий збір у сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неприйняття рішення з розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 10 серпня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 10 серпня 2024 року та прийняти вмотивоване рішення щодо можливості застосування ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", а також врахування чи неврахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 1 період навчання в Селидівському ПТУ № 41 строком 1 рік з 01 жовтня 1976 р. по 15 серпня 1977 р. та проходження служби в Радянській Армії 2 роки в період з 13.05. 1977 р. по 12.06.1979 р.,з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення ухвалене та повне судове рішення складено 6 червня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар