Справа № 420/324/25
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/324/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №59 від 23.12.2024р. про відмову в перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи в органах державної податкової служби з 05.05.1996р. по 09.12.2024р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 16.12.2024р пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» в розмірі 60% від заробітку, зазначеного у довідках ГУ ДПС в Одеській області №295/15-32-10-02-12 від 12.12.2024р., №296/15-32-10-02-12 від 12.12.2024р та №297/15-32-10-02-12 від 12.12.2024р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка є пенсіонеркою та отримувала пенсію за віком відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У зв`язку з тим, що позивачка майже усю свою трудову діяльність працювала в податкових органах вона 16.12.2024 року звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перехід із пенсії за віком відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно закону України «Про державну службу». Рішенням Головного управління ПФУ в Херсонській області №59 від 23.12.2024р. про відмову в перерахунку пенсії відмовлено позивачці в переведенні з пенсії за віком відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно закону України «Про державну службу». Підставою для відмови стало те, що посадові особи органів податкової служби не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби. Позивач вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №59 від 23.12.2024 року протиправним та таким, що підлягає скасування, а тому звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом.

Ухвалою від 13.02.2025 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/324/25 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

28.02.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заперечуючи проти позову, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області посилається на те, що позивачка звернулась із заявою щодо переведення з пенсії, призначеної відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV на пенсію відповідно до Закону України „Про державну службу від 10.12.2015 № 899-VІІІ. Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що розглядав вказану заяву - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області. На підставі заяви та доданих документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області винесено Рішення від 23.12.2024 про відмову позивачці у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону 899. Підставою для винесення вищевказаного рішення послугувало те, що посадовим особам контрольних органів згідно із статтею 343.1 Податкового кодексу України присвоюються спеціальні звання, і, відповідно ці посади не належать до категорії посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу № №3723-ХІІ від 16.12.1993, оскільки необхідний стаж державної служби заявника відсутній. Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області рішення про відмову позивачці у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону 899 прийнято на підставі норм чинного законодавства.

Також Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначає, що позовна вимога позивачки щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перехід на пенсію за віком по державній службі з урахуванням довідок, також не підлягає задоволенню з підстав, що судом не може прийматись відповідне рішення, оскільки це є втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади та буде виходити за межі завдань адміністративного судочинства.

04.03.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заперечуючи проти позову, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області посилається на те, що за принципом екстериторіальності Головним управлінням було розглянуто заяву позивачки від 16.12.2024 року про переведення з пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 на пенсію відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889- VIII. Згідно записів в трудовій книжці позивачки, остання працювала з 05.05.1996 по 09.12.2024 в Державній податковій службі України. 24.07.1996 ОСОБА_1 було присвоєно спеціальне звання Інспектор податкової служби І рангу, 14.09.2000 - присвоєно спеціальне звання Радник податкової служби ІІІ рангу, 24.12.2013 присвоєно звання Радник податкової та митної справи ІІІ рангу. Зважаючи на те, що посадовим особам контролюючих органів згідно із статтею 343.1 Податкового кодексу України присвоюються спеціальні звання і відповідно ці посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723, робота на цих посадах не враховується для обчислення стажу державної служби. Зарахування періодів роботи в органах податкової служби до стажу державної служби, чинним законодавством не передбачено. Таким чином, ОСОБА_1 , на думку Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, не має права на пенсію державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону 3723, з урахуванням змін, внесених Законом № 889 (яким передбачено, що ст. 37 Закону № 3723 застосовується, до осіб, зазначених у пункті 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889), оскільки, не дотримано вимог для призначення пенсії за цією законодавчою нормою: станом на 01.05.2016 позивачка не займала посаду державної служби та не мала не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України; станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не мала не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. За результатами розгляду заяви позивачки прийнято рішення № 59 від 23.12.2024 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 (далі Закон № 1058) на пенсію відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889- VIII. Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вважає, що рішення про відмову є законним та таким, що винесене з дотриманням норм чинного законодавства, а отже скасуванню не підлягає.

Також Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зазначено, що позивачкою надано дві довідки № 296/297/15-32-10-02-12 та № 297/15-32-10-02-12. Дані довідки № 296/297/15-32-10-02-12 визначені станом на листопад 2024 року; дані довідки № 297/15-32-10-02-12 вказані 2019 - 2024 роки. Проте, на думку Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, позивачка не має права на отримання довідок із визначеними даними, оскільки станом на дату звільнення позивачки, посада, яку вона займала не пройшла класифікацію посад державної служби.

Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області вказує, що прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих позивачкою документів, є дискреційним повноваженням відповідача, втручання до яких з боку суду є неприпустимим.

Ухвалою суду від 05.03.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про залучення Міністерства соціальної політики України до участі у справі № 420/324/25 як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

30.05.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

В трудової книжці серії НОМЕР_1 від 15.08.1979 року наявні наступні записи про трудову діяльність позивачки:

- 02.08.1984 року зарахована на посаду голови контрольно-ревізійної комісії Савранського РайПО;

- 01.04.1991року у зв`язку із реорганізацією у райспоживсоюз, затверджена на посаді головного бухгалтера райспоживсоюзу;

- 05.05.1996 року переведена старшим інспектором державної податкової інспекції за угодою сторін.

- 05.05.1996 року прийнята на посаду старшого державного податкового інспектора відділу податкових розслідувань Державної податкової інспекції по Савранському району Одеської області на підставі рішення конкурсної комісії;

- 05.05.1996 року прийнята присяга державного службовця;

- 24.07.1996 року у відповідності до постанови Кабінету міністрів України від 05.10.1992р. №559 «Питання державної податкової служби України» та Закону України «Про внесення змін і доповнень в Закон України «Про державну податкову службу», враховуючи висновок атестаційної комісії від 22.07.1996р. присвоєне спеціальне звання інспектора податкової служби І рангу;

- 25.11.1996 року звільнена в порядку переведення на роботу в державну податкову адміністрацію в Савранському районі п. 5 ст. 36 КЗпП України;

- 26.11.1996 року прийнята на посаду начальника відділу документальних перевірок юридичних осіб Державної податкової адміністрації в Савранському районі Одеської області в порядку переведення з державної податкової інспекції по Савранському району Одеської області;

- 09.06.1997 року звільнена в порядку переведення на роботу в міжрайонну Любашівсько-Савранську державну податкову адміністрацію Одеської області п. 5 ст. 36 КЗпП України;

- 10.06.1997 року прийнята на посаду головного державного податкового ревізораінспектора відділу стягнення податків з юридичних та фізичних осіб та по роботі з платниками податків Любашівсько-Савранської міжрайонної державної податкової адміністрації в Одеській області по переведенню з державної податкової адміністрації в Савранському районі Одеської області;

- Любашівсько-Савранська міжрайонна державна податкова адміністрація в Одеській області перейменована у Любашівську міжрайонну державну податкову інспекцію;

- 26.05.1998 року переведена на посаду заступника начальника відділу документальних перевірок юридичних осіб Любашівської міжрайонної державної податкової інспекції на підставі рішення конкурсної комісії;

- 10.09.1998 року переведена на посаду виконуючої обов`язки начальника відділу документальних перевірок юридичних осіб управління документальних перевірок юридичних осіб Любашівської міжрайонної державної податкової інспекції;

- 28.09.1998 року призначена на посаду начальника відділу документальних перевірок юридичних осіб управління документальних перевірок юридичних осіб Любашівської міжрайонної державної податкової інспекції на підставі рішення конкурсної комісії;

- 31.05.2000 року відділ документальних перевірок юридичних осіб перейменовано на відділ документальних перевірок управління документальних перевірок юридичних осіб Любашівської міжрайонної державної податкової інспекції;

- 23.01.2001 року управління документальних перевірок юридичних осіб Любашівської міжрайонної державної податкової інспекції перейменовано на управління податкового аудиту Любашівської міжрайонної державної податкової інспекції;

- 14.09.2000 року згідно Положення «Про спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 22 лютого 1999р. №258 присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби ІІІ рангу»;

- 02.01.2002 року переведена на посаду начальника відділу документальних перевірок суб`єктів підприємницької діяльності юридичних осіб управління податкового аудиту та валютного контролю Любашівської міжрайонної державної податкової інспекції;

- 25.08.2004 року звільнена із займаної посади у зв`язку із реорганізацією Любашівської МДПІ у порядку переведення до Балтської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України;

- 26.08.2004 року призначена на посаду головного державного податкового інспектора Савранського відділення Балтської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області у порядку переведення з Любашівської МБПІ;

- 30.03.2006 року звільнена із займаної посади у порядку переведення до Любашівської МДПІ у зв`язку із реорганізацією Балтської МДПІ, п. 5 ст. 36 КЗпП України;

- 31.03.2006 року призначена на посаду головного державного податкового ревізорінспектора Савранського відділення Любашівської МДПІ, як така що пройшла за конкурсом у порядку переведення з балтської МДПІ;

- 14.07.2008 року переведена з займаної посади на посаду головного державного податкового ревізор-інспектора сектору контрольно-перевірочної роботи відділу оподаткування фізичних осіб, у зв`язку зі змінами в організаційній структурі та штатного розпису Любашівської МДПІ;

- 28.02.2012 року звільнена із займаної посади у порядку переведення на роботу до новоствореної Любашівської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області Державної податкової служби, п. 5 ст. 36 КЗпП України;

- 29.02.2012 року призначена на посаду головного державного податкового ревізорінспектора відділу оподаткування фізичних осіб Любашівської МДПІ Державної податкової служби у порядку переведення з Любашівської МДПІ:

- 26.06.2013 року звільнена з займаної посади у порядку переведення на роботу до новоствореної Любашівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області, п. 5 ст. 36 КЗпП України;

- 27.06.2013 року призначена на посаду головного державного ревізор-інспектора відділу доходів і зборів з фізичних осіб, у порядку переведення з Любашівської МДПІ. Присвоєно 15 ранг державного службовця;

- 24.12.2013 року присвоєно спеціальне звання «Радник податкової та митної справи ІІІ ранку»;

- 05.01.2015 року звільнена із займаної посади у порядку переведення на роботу до новоствореної Любашівської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області;

- 06.01.2015 року призначена на посаду головного державного ревізор-інспектора відділу доходів і зборів з фізичних осіб Любашівської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області, у порядку переведення з Любашівської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області;

- 01.03.2016 року переведена з займаної посади на посаду на посаду головного державного ревізор-інспектора Савранського відділення у зв`язку із змінами організаційної структури та штатного розпису;

- 28.04.2016 року звільнена з займаної посади у порядку переведення на роботу до Котовської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області, п. 5 ст. 36 КЗпП України;

- 29.04.2016 року Котовська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Одеській області призначена на посаду головного державного ревізор-інспектора Савранського відділення в порядку переведення з Любашівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області у зв`язку із реорганізацією Любашівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області у зв`язку із реорганізацією Любашівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області шляхом приєднання до Котовської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області;

- 03.02.2017року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2016 року №941 «Про перейменування деяких територіальних органів Державної фіскальної служби», наказу ДФС України від 25.01.2017р. №39 «Про перейменування деяких територіальних органів Державної фіскальної служби» та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.02.2017р. Котовську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС в Одеській області перейменовано на Подільську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС в Одеській області.

- 03.02.2017 року зарахована до штату Подільської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області на посаду головного державного ревізор-інспектора Савранського відділення;

- 29.05.2017 року переведена на посаду головного державного інспектора Савранського відділення у зв`язку із змінами організаційної структури та штатного розпису;

- 11.09.2018 року звільнено з посади у порядку переведення на роботу до Головного управління ДФС в Одеській області;

- 12.09.2018 року призначена на посаду старшого державного інспектора відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Подільського управління у порядку переведення з Подільської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області;

- 01.10.2019 року у зв`язку із реорганізацією ГУ ДФС в Одеській області шляхом приєднання до ГУ ДПС в Одеській області звільнена з займаної посади у порядку переведення для подальшої роботи в ГУ ДПС в Одеській області п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про державну службу»;

- 02.10.2019 року призначена на посаду старшого державного інспектора відділу адміністрування податків і зборів фізичних осіб Подільського управління у порядку переведення з Головного управління ДФС в Одеській області. 02.10.2019 року присвоєно 6 ранг державного службовця;

- 21.09.2020 року переведена на посаду старшого державного інспектора Північного відділу податків і зборів з фізичних осіб управління податкового адміністрування у зв`язку із введенням в дію організаційної структури та штатного розпису;

- 01.02.2021 року. звільнена із займаної посади у порядку переведення до Головного управління ДПС в Одеській області;

- 02.02.2021року призначена на посаду старшого державного інспектора Північного відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб у порядку переведення з Головного управління ДПС в Одеській області;

- 21.07.2022 року переведена на посаду старшого державного інспектора Північного відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб, у зв`язку із введенням і дію організаційної структури та штатного розпису;

- 09.12.2024 року припинено державну службу та звільнена з займаної посади у зв`язку із скороченням чисельності або штату державних службовців.

Головним управління ДПС в Одеській області виготовлено на ім`я позивача:

- довідку № 295/15-32-10-02-12 від 12.12.2024 року про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 01.12.2024 року;

- довідку № 295/15-32-10-02-12 від 12.12.2024 року про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 1 січня 2024 року працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби(за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд) за період з грудня 2019 року по листопад 2024 року;

- довідку №296/15-32-10-02-12 від 12.12.2024 року про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби (за листопад 2024 року).

16.12.2024 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 р. № 3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ), до якої, серед іншого, додала вказані вище довідки.

За принципом екстериторіальності дана заява розглянута Головним управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

За результатом розгляду заяви позивачки про перехід на інший вид пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії №59 від 23.12.2024 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії в частині переходу з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу у зв`язку з відсутністю законодавчих підстав.

Вказане рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області мотивовано тим, що 10 грудня 2015 року прийнято Закон України Про державну службу № 889 (далі - Закон №889), який набув чинності з 01.05.2016, крім деяких статей, зазначених у Прикінцевих та перехідних положеннях цього Закону. Статтею 90 цього Закону встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону №1058.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 889 втратив чинність Закон № 3723, крім статті 37, що застосовується до осіб,зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пункту 10 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 державні службовці, які на день набрання чинності цього Закону (1 травня 2016 року) займають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (зі змінами) (далі Закон № 3723) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців.

Відповідно до пункту 12 цього ж розділу, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 25 Закону № 3723 визначено сім категорій посад державної служби, а також посади, які належать до кожної із цих категорій. Також цією статтею зазначено, що віднесення посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Згідно із записами трудової книжки ОСОБА_1 від 15.08.1979 без № (з вкладками до трудової книжки від 14.09200 та 19.04.2016) з 05.05.1996 по 09.12.2024 працювала на посадах Державної податкової служби.

24.07.1996 ОСОБА_1 було присвоєно спеціальне звання Інспектор податкової служби І рангу, 14.09.2000 - присвоєно спеціальне звання Радник податкової служби ІІІ рангу, 24.12.2013 присвоєно звання Радник податкової та митної справи ІІІ рангу.

Зважаючи на те, що посадовим особам контролюючих органів згідно із статтею 343.1 Податкового кодексу України присвоюються спеціальні звання і відповідно ці посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723, робота на цих посадах не враховується для обчислення стажу державної служби.

Станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 на посадах державної служби не працювала. За матеріалами електронної пенсійної справи та наданими документами, станом на 01.05.2016 відсутній необхідний стаж державної служби передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування..

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернулася до суду із даним адміністративним позовом.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон № 1058-IV визначає, зокрема, принципи, засади і механізм функціонування системи загального обов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій (преамбула закону).

За частиною першою статті 4 Закону № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено такі види пенсійних виплат: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Право пенсіонера на переведення з одного виду пенсії на інший встановлено частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV.

Пенсійне забезпечення державних службовців станом до 01.05.2016 регулювалося Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі також Закон №3723-XII).

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з пунктом 10 розділу XI «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності вказаним Законом України займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 11 розділу XI «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених вказаним Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Пункт 12 розділу XI «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ визначає, що для осіб, які на день набрання чинності вказаним Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII від 10.12.2015 передбачено, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-XII.

Водночас, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 вказаного Закону України і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України № 3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону № 3723-XII вік і страховий стаж.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 676/4235/17.

При цьому, абзацом першим частини першої статті 28 Закону №1058-IV встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Суд також зазначає, що стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 обчислюється згідно із законодавством, яке діяло раніше, і на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені (п. 8 розділу XI «;Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII).

Стаж державної служби до 01.05.2016 обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (далі також Порядок № 283), та додатку до нього.

Зі змісту оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №59 від 23.12.2024 року, убачається, що позивачці відмовлено у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, у зв`язку з недостатністю стажу державної служби, через незарахування певних періодів роботи позивача до державної служби.

Так, відповідачем не зараховано до стажу державної служби період роботи позивачки з 05.05.1996року по 09.12.2024 року в органах Державної податкової служби, оскільки їй було присвоєно спеціальні звання.

При цьому, наявність у позивачки необхідного віку та страхового стажу для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII сторонами не оспорюється.

Щодо тверджень пенсійного органу про відсутність підстав для врахування стажу роботи на посадах у податкових органах, оскільки займані позивачем посади не належать до посад, віднесених до посад державної служби, слід зазначити наступне.

При досліджені відомостей трудової книжки вбачається, що 05.05.1996 року ОСОБА_1 прийнято присягу державного службовця та в період з 05.05.1996 року по 09.12.2024 року вона працювала безперервно в органах Державної податкової служби, про що свідчать записи в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 15.08.1979 року

У вказаний період роботи в органах Державної податкової служби, позивачу:

- 24.07.1996 року присвоєно спеціальне звання - інспектор податкової служби І рангу;

- 14.09.2000 року присвоєно спеціальне звання - радник податкової служби ІІІ рангу;

- 24.12.2013 року присвоєно спеціальне звання - радник податкової та митної справи ІІІ рангу.

Згідно з пунктом 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби.

Крім цього, відповідно до пункту 342.4 статті 342 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року № 509-XII (далі - Закон № 509-XII).

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону № 509-XII правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».

Частиною сьомою статті 15 Закону № 509-XII передбачено, що посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації. Порядок атестації визначається центральним органом державної податкової служби.

Згідно з частиною восьмою статті 15 Закону № 509-XII посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби I рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу, радник податкової служби I рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби I рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.

Отже, посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання та які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Разом з тим, згідно з статтею 343 ПК України посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу.

Відповідно до статті 344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Таким чином, посадові особи Державної податкової служби, яким присвоєні спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах повинен зараховуватись до стажу державної служби, який дає право на пенсію.

Верховний Суд України раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 08 жовтня 2013 року у справі №?21-275а13 зазначив, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Аналогічний підхід застосування наведених норм права висловлений Верховним Судом, зокрема, у постанові від 03 липня 2018 року (справа №586/965/16-а).

Отже, позивачка перебуваючи на посадах державної податкової служби, та якій присвоювались спеціальні звання (інспектор податкової служби І рангу, радник податкової служби ІІІ рангу, радник податкової та митної справи ІІІ рангу), вважається державним службовцем зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Такий висновок відповідає правовій позиції, яка викладена у рішенні Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року у зразковій справі № 822/524/18 та у постановах від 26 червня 2018 року у справі № 676/4235/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 607/2474/17.

Враховуючи висновки Верховного Суду, та те, що позивачка з 05.05.1996 року по 09.12.2024 року працювала в органах державної податкової служби, склала присягу державного службовця, обіймала відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері податкової політики), що їй присвоювались відповідні ранги державних службовців та спеціальні звання за наслідками атестації у визначеному Законом України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року №509-XII порядку, а також те, що позивачка одержувала заробітну плату за виконувану роботу за рахунок державного бюджету, і з отримуваної заробітної плати проводились відрахування підвищених розмірів відповідних (страхових, соціальних) внесків до спеціальних фондів державного бюджету, - то суд доходить висновку, що періоди роботи (служби) позивачки, які Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, виключило із тих, що дають право на переведення на пенсію державного службовця, з 05.05.1996 року по 09.12.2024 року - підлягають зарахуванню до стажу державної служби позивачки.

Враховуючи зазначене, суд висновує про зарахування до стажу державної служби позивачки періодів роботи органах державної податкової служби з 05.05.1996 року по 09.12.2024 року, а отже, оскільки позивачка має понад 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій державної служби, та безпосередньо перед зверненням за призначенням пенсії обіймала посаду державного службовця, зазначене вказує на наявність у неї права на отримання пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу», п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу».

Таким чином, відмова відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в переведенні позивачки на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» через те, що до стажу державної служби не зарахований період роботи в органах державної податкової служби з 05.05.1996 року по 09.12.2024 року, є неправомірною, тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №59 від 23.12.2024 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог зобов`язального характеру, то суд звертає увагу на таке.

Позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та здійснити нарахування і виплату їй з 16.12.2024 року пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» в розмірі 60% від заробітку, зазначеного у довідках ГУ ДПС в Одеській області №295/15-32-10-02-12 від 12.12.2024р., №296/15-32-10-02-12 від 12.12.2024р та №297/15-32-10-02-12 від 12.12.2024р.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється на підставі документів, що наявні в пенсійній справі або подані додатково.

Крім того, частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ чітко регламентовано, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати.

Тобто, такий розмір пенсії прямо встановлений законом.

Визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» від 14.09.2016р. №622 затверджений Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок №622).

Відповідно до пункту 4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60% суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 01.05.2016. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 01.05.2016, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 01.05.2016 на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 01.05.2016 на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Відповідно до пункту 5 Порядку №622 довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 р. №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-XII «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.

Разом із заявою від 16.12.2024 року про перехід на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 надала до органу ПФУ довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії від 12.12.2024 року №295/15-32-10-02-12, №296/15-32-10-02-12 та №297/15-32-10-02-12, видані Головним управлінням ДПС в Одеській області за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016р. №622 (зі змінами).

А відтак, з урахуванням положень ст.37 Закону №3723-ХІІ та п.4 Порядку №622, розмір пенсії позивача підлягає обчисленню із заробітної плати, зазначеної у вказаних довідках.

Стосовно доводів відповідачів про втручання суду у дискреційні повноваження територіального органу Пенсійного фонду, суд зазначає таке.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України «Про державну службу».

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення реального і повного захисту прав позивачки доцільно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та здійснити нарахування і виплату позивачці з 16.12.2024 року пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у розмірі 60% від заробітної плати, зазначеної у довідках Головного управлінням ДПС в Одеській області від 12.12.2024 року №295/15-32-10-02-12, №296/15-32-10-02-12 та №297/15-32-10-02-12, зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах державної податкової служби з 05.05.1996 року по 09.12.2024 року.

Вказана позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 13.02.2019 року у зразковій справі № 822/524/18 та Верховного Суду в постанові від 12.02.2025 року у справі № 580/6600/24.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача належать до задоволення.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області було прийнято оскаржуване рішення, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Валентини Крицак, 6, м. Херсон, 73036, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №59 від 23.12.2024 року про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії в частині переходу з пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 16.12.2024 року пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ у розмірі 60% від заробітної плати, зазначеної у довідках Головного управлінням ДПС в Одеській області від 12.12.2024 року №295/15-32-10-02-12, №296/15-32-10-02-12 та №297/15-32-10-02-12, зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах державної податкової служби з 05.05.1996 року по 09.12.2024 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. Валентини Крицак, 6, м. Херсон, 73036, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 06.06.2025 року.

Суддя Г. В. Лебедєва