Справа № 640/10011/20
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 червня 2025 р. Справа № 640/10011/20

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку письмового провадження клопотання сторін в адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 640/10011/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про:

- визнання протиправною бездіяльність відповідача при розгляді скарги позивача про скасування незаконного наказу виконувача обов`язків Генерального прокурора України Махніцького О.І. від 26.02.2014 № 98к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Кіровоградської області за власним бажанням в порядку ст. 38 Кодексу законів про працю України з 28.02.2014 та увільнення від обов`язків голови колегії прокуратури Кіровоградської області;

- зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а саме: скасувати незаконний наказ виконувача обов`язків Генерального прокурора України Махніцького О.І. від 26.02.2014 № 98к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Кіровоградської області за власним бажанням в порядку ст. 38 Кодексу законів про працю України з 28.02.2014 та увільнення від обов`язків голови колегії прокуратури Кіровоградської області, поновити позивача на посаді прокурора Кіровоградської області з 28.02.2014 та виплатити йому середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з ухвалою суду від 10.03.2025 розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

27.03.2025, одночасно з відзивом на позовну заяву, від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі ч. 3 ст. 123, п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України в частині позовних вимог про зобов`язання Генерального прокурора скасувати наказ про звільнення позивача з роботи, поновлення на посаді прокурора та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Представник відповідача зазначає, що вказані позовні вимоги за своєю правовою природою є спором з питань проходження публічної служби, а тому до них застосовуються строки звернення до суду, визначені ч. 5 ст. 122 КАС України. Отже, позивач міг звернутися до суду з такими позовними вимогами протягом одного місяця з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів. Так, наказ про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Кіровоградської області за власним бажанням був прийнятий в.о. Генерального прокурора України Махніцьким О.І. 26.02.2014. Разом з тим позивач звернувся з позовом про скасування цього наказу лише 06.05.2020, тобто з істотним пропущенням (у понад 6 років) строку звернення до суду, не навівши при цьому жодних поважних причин на підтвердження причин його пропуску.

28.03.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій, серед іншого, представник позивача заперечує клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та просить суд відмовити у його задоволенні.

Представник позивача звертає увагу на те, що оцінку питанню дотримання ОСОБА_1 строку звернення до суду з цим позовом вже надано у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 у цій справі, а тому дії відповідача фактично спрямовані на перегляд судового рішення, яке набрало законної сили, що є недопустимим та суперечить принципу правової визначеності.

Крім того, представник позивача просить суд повернути без розгляду подане відповідачем клопотання, посилаючись на непідтвердження представником відповідача своїх повноважень діяти від імені Офісу Генерального прокурора в порядку інституту самопредставництва.

У запереченнях на відповідь на відзив, які надійшли до суду 03.04.2025, представник відповідача із вказаними доводами представника позивача не погоджується та вважає, що у зазначеному рішенні суду апеляційної інстанції зроблені висновки лише у площині своєчаності звернення до суду з позовом в частині оскарження позивачем дій Офісу Генерального прокурора щодо розгляду скарги позивача від 04.03.2020, а не наказу про звільнення з публічної служби від 26.02.2014. У свою чергу, такі позовні вимоги стосуються вирішення спору щодо проходження публічної служби і для них законом установлено обмежений (місячний) строк звернення до суду, який позивач пропустив без поважних причин.

Також представник відповідача заперечує твердження представника позивача щодо неналежності представницьких документів і вказує на те, що вони є достатніми для підтвердження його повноважень для здійснення представництва інтересів Офісу Генерального прокурора в порядку самопредставництва.

Вирішуючи клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає таке.

Як видно з матеріалів справи, підставою звернення позивача ОСОБА_1 до суду з цим позовом став неналежний, на його думку, розгляд відповідачем скарги від 04.03.2020, адресованої Офісу Генерального прокурора, про скасування наказу в.о. Генерального прокурора України Махніцького О.І. від 26.02.2014 № 98к, яким позивача було звільнено з посади прокурора Кіровоградської області за власним бажанням в порядку ст. 38 Кодексу законів про працю України з 28.02.2014 та увільнено від обов`язків голови колегії прокуратури Кіровоградської області.

Водночас обставиною, з якою позивач пов`язує своє право на звернення до суду, є отримання ним у відповідь на вказану скаргу листа від 07.04.2020 № 06-591-20 за підписом начальника управління роботи з кадрами Офісу Генерального прокурора Зайцевої Н.

На цьому наголошує сам позивач, зазначаючи на стор. 26 позовної заяви про те, що оскаржуване ним рішення суб`єкта владних повноважень датується саме 07.04.2020 і саме зміст цього рішення (листа) свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності, яка є предметом оскарження.

Ураховуючи наведене, а також беручи до уваги зміст позовної заяви, заявлені позовні вимоги та наведене позивачем обґрунтування на їх підтримку, можливо дійти висновку, що основною позовною вимогою за позовом ОСОБА_1 є вимога про визнання протиправною бездіяльність відповідача при розгляді скарги позивача про скасування наказу від 26.02.2014 № 98к про його звільнення з публічної служби.

Натомість решта позовних вимог (про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а саме: скасувати незаконний наказ від 26.02.2014 № 98к, поновити позивача на посаді прокурора Кіровоградської області з 28.02.2014 та виплатити йому середній заробіток за весь час вимушеного прогулу) є похідними вимогами, задоволення яких залежить від задоволення основної позовної вимоги.

Вказаний висновок підтверджується і положеннями статті 5 КАС України, яка визначає основні способи захисту порушених прав та інтересів особи у сфері публічних правовідносин, до яких належать, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та (як наслідок) зобов`язання до до вчинення певних дій.

За правилами, передбаченими частинами першою та другою статті 122 КАС України (у редакції на час пред`явлення адміністративного позову) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, звернувшись до суду з позовною заявою 06.05.2020 після отримання 07.04.2020 відповіді на свою скаргу від 04.03.2020, позивач не пропустив встановлений нормами процесуального закону строк звернення до суду.

При цьому суд також враховує постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 у цій справі, якою задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду від 13.08.2020 про повернення його позовної заяви з мотивів пропущення строку звернення до суду, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У вказаній постанові суд апеляційної інстанції акцентував на тому, що у даному випадку позивач подав позов щодо визнання протиправними дій Офісу Генерального прокурора щодо розгляду його скарги від 04.03.2020, а не скасування наказу про звільнення з публічної служби (адже позивач просить суд зобов`язати саме відповідача скасувати такий наказ). Відтак, оскільки скаргу розглянуто 07.04.2020, а з відповідним позовом позивач звернувся 06.05.2020, тобто в межах шестимісячного строку, встановленого ст. 122 КАС України для звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів, відсутні підстави вважати, що позивач пропустив строк звернення до суду.

З огляду на викладене клопотання відповідача про залишення позовоної заяви без розгляду визнається судом безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню.

Водночас також не може бути задоволене клопотання представника позивача про повернення без розгляду вказаного клопотання з мотивів його підписання неуповноваженим представником.

Проаналізувавши надані відповідачем документи (витяг з ЄДРПОУ, довіреність від 23.08.2024 № 15/1/2-259-22, довіреність у порядку передоручення від 28.08.2024 та накази Генерального прокурора від 04.06.2021 № 840ц та від 12.04.2024 № 75), суд доходить висновку, що вони є достатніми для підтвердження повноважень Кожушка В.Е. на здійснення самопредставництва Офісу Генерального прокурора у суді під час розгляду цієї адміністративної справи, у тому числі для підписання та подання процесуальних документів (заяв по суті справи, клопотань тощо), відповідно до положень ст.ст. 55, 59, 60 КАС України. При цьому додатково враховуються висновки, наведені у постанові Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 640/17400/20 та у постанові Великої Пала Верховного Суду від 20.11.2024 у справі № 910/16580/23.

Керуючись ст.ст. 166, 256, 257, 260, 262, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Залишити без задоволення клопотання представника позивача про повернення без розгляду клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Сало Павло Ігорович