Справа № 359/1486/25
Суддя: Семенюта О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/359/37/2025
Справа №359/1486/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, поліцейський 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП Київської області Департаменту патрульної поліції Синчук Павло Вячеславович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

1. Зміст доводів пред`явленого адміністративного позову.

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та обґрунтовував його тим, що 24 січня 2025 року поліцейський 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП Київської області ДПП Синчук П.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3924972, якою на позивача був накладений штраф в розмірі 20400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП. Зі змісту цієї постанови вбачається, що 24 січня 2025 року о 12 годині 56 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mazda 3», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М-05 Київ-Одеса 78 км., при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами рішенням Дніпровського районного суду м. Київ справа №755/18686/24 від 5 грудня 2024 року, чим порушив вимоги пп.«а» п.2.1 ПДР України. Позивач посилається на те, що до складення оскаржуваної постанови, йому не було відомо про наявність будь-якого судового рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, умислу на порушення ПДР України він не мав. Лише 31 січня 2025 року представнику позивача стало відомо про наявність постанови Дніпровського районного суду м. Київ від 25 листопада 2024 року, а від 5 грудня 2024 року як помилково вказано в постанові серії ЕНА №3924972 від 24 січня 2025 року, якою на ОСОБА_1 було покладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. ОСОБА_1 був не повідомлений про час та місце розгляду справи Дніпровським районним судом м. Київ, що унеможливило належний захист позивача. Крім того, в постанові міститься помилка в зазначенні квартири, де мешкає ОСОБА_1 . Ці обставини свідчать про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП. Тому ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3924972 від 24 січня 2025 року та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

2. Процесуальні дії по справі. Ставлення учасників адміністративного процесу до адміністративного позову.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 7 лютого 2025 року(а.с.22) вбачається, що адміністративна справа за адміністративнимпозовом, пред`явленим ОСОБА_1 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 11 лютого 2025 року (а.с.23-25) адміністративний позов, пред`явлений ОСОБА_1 , був залишений без руху у зв`язку з несплатою судового збору.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 24 лютого 2025 року (а.с.31) було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено адміністративну справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 5 березня 2025 року (а.с.37-38), було замінено первісного відповідача УПП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП Київської області ДПП належним відповідачем Департаментом патрульної поліції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

Представник відповідача Коляда В.Г. подав відзив (а.с.58-64), в якому не визнав адміністративний позов та заперечував проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що постановою судді Дніпровського районного суду м.Київ від 25 листопада 2024 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Вказане судове рішення набрало законної сили 5 грудня 2024 року. Відомості про вказане судове рішення були внесені до підсистеми «Адмінпрактика» інформаційного порталу Національної поліції. Також постановою судді Іванківського районного суду Київської області від 3 грудня 2024 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Вказане судове рішення набрало законної сили 16 грудня 2024 року. Відомості про вказане судове рішення також були внесені до підсистеми «Адмінпрактика» ІПНП. Тому поліцейський Синчук П.В. не мав права не притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. В діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП. Тому представник відповідача Коляда В.Г. просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Поліцейський 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП Київської області ДПП Синчук П.В. не з`явився в судове засідання та подав пояснення (а.с.80-82), в яких також заперечив проти задоволення позову та посилався на те, що 24 січня 2025 року в ході перевірки ІПНП ним було встановлено, що 5 та 23 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_1 було складено два адміністративні протоколи за ч.1 ст.130 КУпАП, розгляд яких відбувався в Дніпровському районному суді м. Київ та Іванківському районному суді Київської області. ОСОБА_1 одразу повідомив про те, що знає про існування таких справ, тому поліцейський Синчук П.В. прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та виніс оскаржувану постанову.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

24 січня 2025 року поліцейський 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП Київської області ДПП Синчук П.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3924972 (а.с.5), якою на позивача був накладений штраф в розмірі 20400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Зі змісту цієї постанови вбачається, що 24 січня 2025 року о 12 годині 56 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Mazda 3», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М-05 Київ-Одеса 78 км., при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами рішенням Дніпровського районного суду м. Київ справа №755/18686/24 від 5 грудня 2024 року, чим порушив вимоги пп.«а» п.2.1 ПДР України.

Спірні правовідносини регулюються главою 1 «Загальні положення» та главою 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР України), а також главою 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» підрозділу ІІ «Особлива частина» розділу ІІ «Адміністративне правопорушення і адміністративна відповідальність» КУпАП.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору.

Відповідно до пп. «а» п.2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.4 ст.291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Згідно з ч.2 ст.3171 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Відповідно до ч.1 ст.298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно зч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.2 ст.6 КАС України однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є верховенство права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору.

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Київ від 25 листопада 2024 року (а.с.69-71) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. У зв`язку з тим, що 5 грудня 2024 рокусудове рішення набрало законної сили, на підставі ч.2 ст.3171 КУпАП з того ж дня розпочався річний строк позбавлення позивача права керування транспортними засобами. Перебіг цього строку підлягав закінченню 5 грудня 2025 року. Постановою судді Іванківського районного суду Київської області від 3 грудня 2024 року (а.с.72-76) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. У зв`язку з тим, що 16 грудня 2024 рокусудове рішення набрало законної сили, на підставі ч.2 ст.3171 КУпАП з того ж дня розпочався річний строк позбавлення позивача права керування транспортними засобами. Перебіг цього строку підлягав закінченню 16 грудня 2025 року, в той час як ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля марки «Mazda 3», номерний знак НОМЕР_1 , вже 24 січня 2025 року. Ці обставини свідчать про те, що в діях позивача міститься об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Встановлено, що постановою Київського апеляційного суду від 25 березня 2025 року (а.с.87-91) було скасовано постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що лише 3 березня 2025 року ОСОБА_1 було поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Тому за правилом, передбаченим ч.4 ст.291 КУпАП, станом на 24 січня 2025 року постанова судді Дніпровського районного суду м. Київ від 25 листопада 2024 року набрала чинності. Станом на день винесення поліцейським Синчуком П.В. постанови серії ЕНА №3924972 від 24 січня 2025 року набрала чинності постанова судді Іванківського районного суду Київської області від 3 грудня 2024 року, яка залишилась не скасованою і станом на день розгляду адміністративної справи. Аналіз цих обставин свідчить про те, що станом на 24 січня 2025 року існувало два судові рішення, що на той час набрали законної сили, якими було позбавлено ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

Безумовно, накладення на ОСОБА_1 штрафу є втручанням держави в його право на мирне володіння майном (в даній справі грошовими коштами). Однак таке втручання здійснено на підставах і в порядку, передбачених законом, та відповідає суспільним інтересам, що полягають не тільки в охороні правопорядку та безпеки дорожнього руху, а також у забезпеченні принципу обов`язковості судового рішення. Ці обставини свідчать про те, що накладення на позивачаштрафу кореспондується з невід`ємними гарантіями, запровадженими п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3924972 від 24 січня 2025 року, а також закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП. Тому у задоволенні адміністративного позову, пред`явленого ОСОБА_1 , належить відмовити. В такому випадку підстави для відшкодування позивачу витрат на оплату судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.242, ч.1-ч.2 ст.243, ст.ст.246, 287 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, поліцейський 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП Київської області Департаменту патрульної поліції Синчук Павло Вячеславович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушеннявідмовити.

Постанову поліцейського 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП Київської області Департаменту патрульної поліції Синчука Павла Вячеславовичапро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3924972 від 24 січня 2025 рокузалишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду О.Ю. Семенюта