Справа № 400/8451/24
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
09.06.2025 р. № 400/8451/24
Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Птичкіна В.В., розглянувши заяву
за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.11.2024 у справі № 400/8451/24 позов ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задоволено повністю, а саме: стягнуто з Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 заробітну плату за 30 днів відпустки у 2020 році у сумі 46 446,73 грн.

28.05.2025 позивач звернувся до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просить суд:

«поновити строк на подання заяви у порядку статті 383 КАС України.

задовольнити заяву позивача - ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - Південним міжрегіональним управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.11.2024 року у справі № 400/8451/24».

Заява обґрунтована тим, що під час виконання рішення у справі № 400/8451/24 відповідач з вказаних сум утримав військовий збір у сумі 5 %, замість 1,5 %.

Законом України від 10.10.2024 № 4015-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану» (далі- Закон № 4015-IX) були внесені зміни до Податкового Кодексу України. Зокрема, встановлено, що з 01.12.2024 ставка військового збору для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 пункту 1 підрозділу 10 Перехідних положень Податкового Кодексу України становитиме 5 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 4015-ІХ, доходи платників військового збору - осіб, визначених пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, нараховані за наслідками податкових періодів до набрання чинності цим Законом, оподатковуються за ставкою військового збору, що діяла до набрання чинності цим Законом, незалежно від дати їх фактичної виплати (надання), крім випадків, прямо передбачених Податковим кодексом України.

Враховуючи викладене, до доходів (їх частини), які нараховані (виплачені, надані) податковими агентами платникам податку у вигляді заробітної плати, у тому числі за час відпустки, у вигляді виплат, пов`язаних з тимчасовою втратою працездатності (за час перебування платника податку на лікарняному), за податкові періоди до 1 грудня 2024 року застосовується ставка військового збору 1,5 відсотків незалежно від дати їх фактичної виплати (надання).

Оскільки нарахування сум позивачу, на виконання рішення суду від 15.11.2024 у справі № 400/8451/24, відбулося за податкові періоди до грудня 2024 року, відповідач протиправно при нарахуванні та виплаті утримав військовий збір у розмірі 5 відсотків.

Відповідно до статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно з частиною шостою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (окрему ухвалу).

Згідно з частиною першою статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Суд при розгляді заяви відповідно до статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, повинен здійснити судовий контроль, який визначений межами судового рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 248, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) при виконанні рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.11.2024 у справі № 400/8451/24, що полягають в утриманні військвого збору у розмірі 5 відсотків під час нарахування та виплати позивачу належних сум на виконання рішення суду.

3. Південному міжрегіональному управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Встановити строк для надання відповіді на окрему ухвалу 30 календарних днів з дня її отримання.

5. Копію ухвали направити позивачу до відома, та Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Одеса) для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Птичкіна В.В.