Справа № 440/4244/24
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 червня 2025 року

м. Київ

справа № 440/4244/24

адміністративне провадження № К/990/18766/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2025 року у справі №440/4244/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький завод дорожніх машин» до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

установив:

Головне управління ДПС у Полтавській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2025 року у справі №440/4244/24.

Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2025 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та надано 10-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме, подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням (поважних) причин пропуску такого строку.

Відповідно до інформації, наявної в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» ухвала про залишення касаційної скарги без руху від 13 травня 2025 року в електронному вигляді доставлена до електронного кабінету Головного управління ДПС у Полтавській області в підсистемі «Електронний суд» від 13 травня 2025 року о 20:49 год.

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху скаржник надіслав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску такого строку заявник зазначає, що первинна касаційна скарга подана у межах строку на касаційне оскарження. Також скаржник зауважує, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом. Покликається на введення в країні воєнного стану та звертає увагу на прийняті 02 березня 2022 року Радою суддів України рекомендації роботи судів в умовах воєнного стану. Крім того, податковий орган вказує на постійні повітряні тривоги. Зазначає практику Верховного Суду щодо питання поновлення строків. У сукупності наведені обставини, на думку заявника, є поважними підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Розглянувши зазначене клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд дійшов висновку, що наведені скаржником підстави для його поновлення не можуть бути визнані поважними з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.

Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, а також відповідно до відомостей, наявних у Комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», відповідач уже реалізовував своє право на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у цій справі. Водночас ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2025 року подану ним касаційну скаргу було повернуто.

Відповідно до інформації, наявної в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду» електронний документ (ухвала суду про повернення касаційної скарги від 10 березня 2025 року) доставлена в Електронний кабінет Головного управління ДПС у Полтавській області 10 березня 2025 року о 20:05 год.

Водночас із повторною касаційною скаргою скаржник звернувся лише 02 травня 2025 року, що свідчить про необґрунтоване зволікання з його боку щодо повторного звернення до суду касаційної інстанції.

Верховний Суд, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, водночас зауважує, що таке право не є абсолютним. Невиконання вимог процесуального законодавства щодо належного оформлення касаційної скарги та її подальше повернення не є об`єктивними обставинами особливого і непереборного характеру, а отже, не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення строку.

Крім того, скаржник мав достатньо часу для приведення касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України. Строк, що минув з моменту постановлення ухвали суду апеляційної інстанції та виготовлення її повного тексту, не можна вважати розумним та оптимальним для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень.

Посилання на аналіз судової практики Верховного Суду саме по собі не може бути підставою для поновлення процесуального строку без належного обґрунтування подібності правовідносин.

Щодо посилання скаржника на обставину запровадження на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, то колегія суддів зазначає, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із введенням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку для суб`єкта владних повноважень без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого суб`єкта, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його поновлення/продовження.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що введення воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків. Зокрема, у постанові від 15 лютого 2024 року Суд наголосив, що рекомендації Ради суддів України щодо застосування процесуальних строків у період воєнного стану мають рекомендаційний характер і враховуються у сукупності з іншими обставинами справи.

Отже, вказані скаржником причини пропуску строку на касаційне оскарження не свідчать про існування об`єктивних непереборних перешкод для своєчасної реалізації процесуальних прав.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у повторному клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження обставин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Ураховуючи те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд

постановив:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Полтавській області про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2025 року у справі №440/4244/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Кременчуцький завод дорожніх машин» до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Шишов

Судді І. В. Дашутін

М. М. Яковенко