Справа № 420/7631/25
Суддя: Бабeнко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7631/25
У Х В А Л А

09 червня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви виконувача обов`язки керівника Київської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява виконувача обов`язків керівника Київської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до Виконавчого комітету Одеської міської ради, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Одеської міської ради щодо не визначення балансоутримувача каналізаційної насосної станції «Чорноморка-2», розташованої по проспекту Свободи, 102 у м. Одеса, та не підключення вказаної каналізаційної насосної станції до електропостачання;

- зобов`язати виконавчий комітет Одеської міської ради визначити балансоутримувача каналізаційної насосної станції «Чорноморка-2», розташованої по проспекту Свободи, 102 у м. Одеса;

- зобов`язати виконавчий комітет Одеської міської ради підключити до електропостачання каналізаційну насосну станцію «Чорноморка-2», розташовану по проспекту Свободи, 102 у м. Одеса.

Суд ухвалою від 24.03.2025 відкрив провадження у справі, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ст.262 КАС України та встановив сторонам строки для подання заяв по суті.

09 квітня 2025 року представник відповідача подав до суду клопотання про залишення позову без розгляду (вх.№ ЕС34032/25 від 09.04.2025).

В обґрунтування поданого клопотання, з покликанням на ст. 131-1 Конституції України, Закону України «Про прокуратуру», представник відповідача зазначив, що у цій справі прокурор звертається до суду з позовом в інтересах Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання визначити балансоутримувача каналізаційної насосної станції «Чорноморка-2», розташованої за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 102.

Представник відповідача звернув увагу, що в.о. керівника Київської окружної прокуратури м. Одеси може звертатися з таким позовом виключно за умови, що відповідні повноваження на звернення до суду має Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), в інтересах якої прокурор подає позов.

На переконання представника відповідача, зі змісту пп. 5 п. 4 Положення про Державну екологічну інспекцію України вбачається, що Державна екологічна інспекція України наділена повноваженнями щодо звернення до суду із позовами про застосування заходів реагування, вичерпний перелік яких наведено у вказаній нормі.

Представник відповідача вважає, що звернення до суду із цим позовом про зобов`язання Виконавчого комітету Одеської міської ради визначити балансоутримувача каналізаційної насосної станції «Чорноморка-2», розташованої за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 102, не належить до компетенції Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області).

У клопотанні про залишення позову без розгляду представник відповідача зауважив, що Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища» не передбачено обов`язку для виконавчих органів місцевого самоврядування щодо управління стічними водами (зокрема, щодо визначення балансоутримувача каналізаційної насосної станції), а отже невизначення Виконавчим комітетом Одеської міської ради балансоутримувача не є «порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища» у розумінні Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Отже, на переконання представника відповідача, позовна вимога щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Виконавчого комітету Одеської міської ради визначити балансоутримувача каналізаційної насосної станції «Чорноморка-2», розташованої за адресою: м. Одеса, просп. Свободи, 102, не є у розумінні п. 6 Положення про Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) позовною вимогою щодо «визнання протиправною бездіяльності, що порушує вимоги законодавства про охорону навколишнього природного середовища». Таким чином, Київська окружна прокуратура м. Одеси не уповноважена на звернення до суду із такою позовною вимогою в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), оскільки вказаний орган не має повноважень зі звернення до суду із позовом про зобов`язання визначити балансоутримувача каналізаційної насосної станції.

Окрім того, представник відповідача вважає, що позовна вимога про зобов`язання Виконавчого комітету Одеської міської ради підключити до електропостачання каналізаційну насосну станцію «Чорноморка-2» є позовною вимогою, направленою на виконання функцій державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища. Держекоінспекція реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів шляхом здійснення заходів державного нагляду (контролю). На виконання своїх контрольно-наглядових функцій Держекоінспекція звертається із позовами про застосування заходів реагування.

Виконавчий комітет Одеської міської ради наголошує, що внаслідок дії постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 на період дії воєнного стану органи виконавчої влади позбавлені повноважень щодо здійснення державного нагляду (контролю) без одержання погодження від центрального органу виконавчої влади, а тому, відповідно, не мають повноважень звертатися до суду.

Враховуючи наведене у клопотанні, представник відповідача зауважує, що мораторій, введений постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303, встановлює додаткові вимоги для проведення заходів державного нагляду (контролю). Наголошуємо, що інтереси держави у сфері охорони навколишнього природного середовища можуть бути захищеними відповідним територіальним органом Державної екологічної інспекції України, за умови одержання погодження від Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України. Натомість, в матеріалах справи не міститься погодження від Міндовкілля на здійснення заходів державного нагляду (контролю). Враховуючи відсутність такого погодження, Держекоінспекція позбавлена повноважень зі здійснення заходів державного нагляду (контролю) і, відповідно, звернення до суду із адміністративним позовом на виконання владно-управлінських повноважень.

Підсумовуючи вищенаведене у поданому клопотанні, представник відповідача вважає, що Київська окружна прокуратура м. Одеси не наділена повноваженням зі звернення до суду з позовом про зобов`язання Виконавчого комітету Одеської міської ради підключити до електропостачання каналізаційну насосну станцію «Чорноморка-2». Це пов`язано з тим, що прокурор подав позов в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), яка постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 позбавлена повноважень зі здійснення заходів державного нагляду (контролю), а отже, і права на звернення до суду.

Враховуючи наведене у клопотанні, представник відповідача просить суд позовну заяву Київської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до Виконавчого комітету Одеської міської ради, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

15 квітня 2025 року позивач подав до суду заперечення на клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

У поданих заперечення позивач зазначає, що Державна екологічна інспекція України та її територіальні органи, зокрема Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) є уповноваженим органом щодо реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

На переконання позивача, звернення прокурора до суду у порядку адміністративного судочинства слугує меті захисту суспільного інтересу у такій важливій сфері, як забезпечення екологічної безпеки та безпеки життя та здоров`я людей, а тому прокурор, звертаючись до суду з цим позовом, діяв відповідно до вимог статті 53 КАС України та частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Позивач вважає, що позовна вимога про визначення балансоутримувача каналізаційної насосної станції є фактично різновидом такої підстави звернення Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до суду як обмеження об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, тобто обмеження використання насосної станції без підключення до електропостачання каналізаційної насосної станції «Чорноморка-2», що розташована по проспекту Свободи, 102 у м. Одеса і взяття її на баланс компетентним суб`єктом.

Листом Державної регуляторної служби України № 4509-20/23 від 14.11.2023 «Щодо застосування постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303» зазначено, що відповідно до норм пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» (далі - постанова КМУ №303) припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні».

Постанова КМУ № 303 стосується припинення проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) виключно відносно суб`єктів господарювання.

Згідно з частиною 1 статті 8 Господарського кодексу України держава, органи державної влади та органи місцевого самоврядування не є суб`єктами господарювання.

Станом на теперішній час продовжує існувати очевидний факт відсутності належного контролю з організації та забезпечення функціонування КНС «Чорноморка-2» зі сторони власника насосної станції територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради.

КНС «Чорноморка-2» не функціонує у зв`язку відсутністю електропостачання, що в свою чергу систематично, протягом 4-х років призводить до порушення технологічного процесу очищення стічних вод, у результаті чого стічні води, що містять забруднюючі речовини безпосередньо, через трубу ливневого колектору (стоку) КНС «Чорноморка-2» щоденно скидаються у акваторію Чорного моря, забруднюючи прибережну зону господарсько-побутовими стоками.

Враховуючи наведене у запереченнях, позивач просить суд у задоволенні заяви відповідача від 09.04.2025 про залишення позову без розгляду відмовити в повному обсязі.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, до повноважень прокуратури належить представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Положеннями 4. 3, 4, 5 ст. 53 КАС України передбачено, що прокурор у визначених законом випадках звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу. провадження по якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві в і такому разі набуває статусу позивача.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави уразі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У рішенні від 08.04.1999 у справі №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», вказав, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Законом України «Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2030 року» зазначено, що процеси глобалізації та суспільних трансформацій підвищили пріоритетність збереження довкілля, а отже, потребують від у країни вжиття термінових заходів. Протягом тривалого часу економічний розвиток держави супроводжувався незбалансованою експлуатацією природних ресурсів, низькою пріоритетністю питань захисту довкілля, що унеможливлювало досягнення збалансованого (сталого) розвитку.

Абзацом другим розділу І Закону України «Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2030 року», першопричинами екологічних проблем України визначено, зокрема неефективну систему державного управління у сфері охорони навколишнього природного середовища та регулювання використання природних ресурсів, зокрема неузгодженість дій центральних і місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, незадовільний стан системи державного моніторингу навколишнього природного середовища; незадовільний контроль за дотриманням природоохоронного законодавства та незабезпечення невідворотності відповідальності за його порушення.

Екологічні інтереси населення можуть захищатися у порядку адміністративного судочинства на підставі частини сьомої статті 41 Конституції України, відповідно до якої використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі, а також приписів статті 66 Конституції України, відповідно до яких ніхто не повинен заподіювати шкоду довкіллю.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, сформульованою у постанові Верховного Суду від 1 вересня 2022 року у справі № 520/16518/2020, від 4 листопада 2022 року у справі № 420/18905/21, від 4 листопада 2022 року у справі № 420/18905/21 та від 1 грудня 2022 року у справі № 360/4969/21.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій.

Статтею 34 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 р. № 275 «Про затвердження Положення про Державну екологічну інспекцію України», Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Пунктом 2 Розділу ІІ Положення про Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України № 33 від 20.02.2023, інспекція здійснює державний нагляд (контроль) державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами нерезидентами, вимог законодавства: про охорону земель, надр, зокрема щодо здійснення заходів із запобігання забрудненню земель хімічними і радіоактивними речовинами, відходами, стічними водами; про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, зокрема щодо здійснення контролю за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин, використання, відтворення і охорони морського середовища і природних ресурсів внутрішніх морських вод, територіального моря, виключної (морської) економічної зони України та континентального шельфу України.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Положення, Інспекція звертається до суду із позовом щодо визнання протиправними дій чи бездіяльності фізичних і юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, органів державної влади та місцевого самоврядування, їх посадових осіб, про визнання недійсними індивідуальних актів або їх окремих частин, правочинів, що порушують вимоги законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Отже, Державна екологічна інспекція України та її територіальні органи, зокрема Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) є уповноваженим органом щодо реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2019 року у справі №826/13768/16, погоджуючись з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17, зазначила, що за змістом частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, зокрема, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Верховний Суд звернув увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Суд також враховує, що у постанові від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Як зазначено в позові, вказаний позов подано в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-західного округу (Миколаївська та Одеська області), оскільки в ході реалізації повноважень, наданих органам прокуратури Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру» було встановлено факт недотримання вимог природоохоронного законодавства, що полягає у бездіяльності щодо незабезпечення функціонування каналізаційної насосної станції «Чорноморка-2», що, своє чергою, призводить до скиду неочищених стічних вод в акваторію Чорного моря.

Листом Київської окружної прокуратури м. Одеси від 04.02.2025 за № 829вих-25 повідомлено Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про виявлене порушення у сфері охорони, раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів у відповідь на який Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (лист № 855/3 від 10.02.2025) повідомила, що в ході проведених обстежень Інспекцією неодноразово встановлювались скиди неочищених стічних вод у поверхневі води Чорного моря, однак у зв`язку з тим, що планові та позапланові перевірки на об`єкті КНС «Чорноморка -2» Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) не проводились, заходи представницького характеру Інспекцією не вживались.

Крім того, прокуратура Одеської області направила лист до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) № 12-372вих-25 від 10.03.2025 про виявлені порушення з метою отримання інформації про вжиті Інспекцією заходи реагування.

Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) листом від 11.03.2025 № 1459/1.2 повідомлено, що заходи позовного характеру щодо зобов`язання виконавчого комітету Одеської міської ради визначити балансоутримувача каналізаційної насосної станції «Чорноморка-2» та забезпечити підключення КНС «Чорноморка-2» до електропостачання, Інспекцією в судовому порядку не вживались та вживатись не плануються.

Суд також враховує, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

До того ж, згідно з правовою позицією Верховного Суду, що міститься у постанові від 6 липня 2021 року у справі №922/3025/20, закріплений обов`язок держави забезпечувати екологічну безпеку і підтримувати екологічну рівновагу на території України у взаємозв`язку з закріпленим в законі принципом щодо обов`язковість додержання встановлених екологічних правил при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності дає підстави для висновку про наявність прямого державного інтересу у забезпеченні реалізації зазначених положень. З метою мінімізації ризиків та зменшення негативних наслідків від недотримання зазначених положень, державні органи повинні діяти у найкоротші строки, оскільки порушення вимог екологічної безпеки може призвести до некерованих незворотних наслідків.

Отже, суд дійшов висновку про дотримання прокурором встановленого статтею 53 КАС України та статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» порядку звернення до суду з позовом для захисту інтересів держави та про наявність підстав для такого захисту.

Суд зауважує, що припинення проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 не може виправдовувати бездіяльність компетентного органу у сфері охорони навколишнього природного середовища.

У цьому конкретному випадку суд погоджується з позивачем, що позовна вимога про визначення балансоутримувача каналізаційної насосної станції є фактично різновидом такої підстави звернення Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до суду як обмеження об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, тобто обмеження використання насосної станції без підключення до електропостачання каналізаційної насосної станції «Чорноморка-2», що розташована по проспекту Свободи, 102 у м. Одеса і взяття її на баланс компетентним суб`єктом.

Суд вважає, що позивачем доведено, що ці обставини вказують на створення діями відповідача потенційної небезпеки, покладення на державу відповідальності щодо вжиття заходів у сфері охорони навколишнього природного середовища, а тому позивачем в повній мірі доведено право на звернення до суду в інтересах держави з цим позовом.

Наведене у сукупності свідчить про безпідставність заявленого представником відповідача клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з чим у задоволенні такого клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 44, 243, 248, 262, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Виконавчого комітету Одеської міської ради про залишення без розгляду позовної заяви виконувача обов`язки керівника Київської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро БАБЕНКО

09.06.2025