Справа № 380/5491/25
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5491/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Славської селищної ради Стрийського району Львівської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову відповідача від 27.02.2025 року ВП №76610627 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Посилається на те, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року у справі №380/17511/23, яке набрало законної сили 04.07.2024 року, є виконаним у повному обсязі. Зазначив, що 19.12.2024 року на 60-ї сесії 8 демократичного скликання Славської селищної ради розглянуто питання «Про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 року у справі №380/17511/23». За результатами голосування, в якому приймало участь 20 депутатів, проголосувало «ЗА» - 5, «проти» - 11, «утрималось» - 4, що підтверджується відповідним протоколом. Враховуючи голосування, рішення не набрало більшості голосів від загального складу Славської селищної ради, що унеможливлює його прийняття. 06.03.2025 року на черговій 62-ій сесії 8 демократичного скликання Славської селищної ради розглянуто питання «Про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 року у справі №380/17511/23». За результатами голосування, в якому приймало участь 21 депутат та Славський селищний голова, проголосувало «ЗА» - 22, «проти» - 0, «утрималось» - 0. За таких обставин, рішення Славської селищної ради Стрийського району Львівської області №3995 від 06.03.2025 року «Про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 року у справі №380/17511/23» було прийнято органом місцевого самоврядування у встановленому законом порядку. Таким чином, позивачем були вчинені всі необхідні дії з метою виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 року по справі №380/17511/23, з метою недопущення порушення законодавства і, як наслідок, прийняття незаконного рішення. Втім, незважаючи на це, 27.02.2025 року відповідач виніс постанову про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн з підстав невиконання рішення суду зобов`язального характеру. За наведених обставин, вважає, що спірна постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Просить позов задовольнити повністю.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що винесення оскаржуваної постанови відбувалося в межах виконавчого провадження ВП №76610627 з примусового виконання рішення суду в справі №380/17511/23, що набрало законної сили. Вказав, що до боржника (Славської селищної ради Стрийського району Львівської області) було доведено інформацію про наявність такого, однак вимог виконавчого документа останній не виконав. У зв`язку із цим, державним виконавцем 27.02.2025 року винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн. Крім того, зазначив, що державним виконавцем вжито всіх передбачених законом заходів примусового виконання рішення про зобов`язання боржника до вчинення певних дій, однак такі заходи виявились безрезультатними, виконати рішення без участі боржника неможливо. Враховуючи викладене, вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Ухвалою судді від 24.03.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 27.05.2025 року витребувано у позивача інформацію щодо того, коли у період з 04.07.2024 року (дата набрання законної сили рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року у справі №380/17511/23) по 27.02.205 року у селищній раді відбувались засідання.

05.06.2025 року від позивача надійшла запитувана судом інформація.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року у справі №380/17511/23 позов ОСОБА_1 до Славської селищної ради про визнання протиправними дій, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Зокрема, зобов`язано Славську селищну раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.11.2021 року про погодження технічної документації із землеустрою в порядку та строк, визначені ст.188 ЗК України.

09.08.2024 року Львівським окружним судом видано виконавчий лист №380/17511/23 про зобов`язання Славської селищної ради розглянути заяву ОСОБА_1 .

21.11.2024 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП №76610627 з примусового виконання виконавчого листа №380/17511/23 від 09.08.2024 року. Згідно п.2 постанови, боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

21.11.2024 року державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №76610627.

21.11.2024 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №76610627.

Листом Славської селищної ради від 13.12.2024 року повідомлено відповідача, що відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Згідно зі ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно і скликається головою відповідної ради. Що стосується виконання немайнової вимоги у вигляді розгляду заяви про погодження технічної документації із землеустрою, Славською селищною радою вчиняються дії на його виконання, зокрема, прийняття рішення про погодження технічної документації із землеустрою буде предметом розгляду найближчої чергової сесії.

06.02.2025 року державним виконавцем сформовано вимогу щодо примусового виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року у справі №380/17511/23, яку направлено Славській селищній раді.

Листом Славської селищної ради від 20.02.2025 року року повідомлено державного виконавця, що 19.12.2024 року відбулась 60-а сесія 8 скликання Славської селищної ради, на якій розглядалось питання №123 «Про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/17511/23 від 03.04.2023 року». Згідно витягу з протоколу Славської селищної ради 8 скликання 60-ої сесії рішення не прийнято. Відповідно до ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно і скликається головою відповідної ради. Враховуючи викладене, Славською селищною радою вчиняються всі дії на виконання немайнової вимоги у вигляді розгляду заяви про погодження технічної документації із землеустрою, зокрема, прийняття рішення про погодження технічної документації із землеустрою буде предметом розгляду найближчої чергової сесії.

27.02.2025 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про накладення штрафу ВП №76610627, згідно якої за невиконання без поважних причин рішення суду, що зобов`язує боржника виконати певні дії, накладено на Славську селищну раду штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач не погоджується зі спірною постановою, оскільки така, на його думку, винесена з порушенням норм чинного законодавства, не у спосіб та не в порядку, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження», а тому звернувся до суду з даним позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст.3 Закону №1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 1, 16, 22 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.6 ст.26 Закону №1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.3 ст.63 Закону №1404-VІІІ, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст.75 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до ст.75 Закону №1404-VIII.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення. Водночас поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Суд встановив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року у справі №380/17511/23 зобов`язано Славську селищну раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.11.2021 року про погодження технічної документації із землеустрою в порядку та строк, визначені ст.188 ЗК України. Вказане судове рішення набрало законної сили 04.07.2024 року.

Внаслідок невиконання Радою в добровільному порядку судового рішення 21.11.2024 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження та зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Оскільки станом на 27.02.2025 року Радою, всупереч приписам ст.118 ЗК України, не розглянуто заяву третьої особи про погодження технічної документації із землеустрою, державним виконавцем винесено оспорювану у даній справі постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

При цьому, факт невиконання судового рішення, станом на 27.02.2025 року, боржник не заперечує. Останній лише посилається на те, що 19.12.2024 року на черговій 60-ій сесії 8 скликання не вдалось прийняти рішення «Про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/17511/23 від 03.04.2023 року», у зв`язку із недостатністю голосів.

Даючи оцінку вказаному, суд враховує, що положеннями ч.2 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з приписами ч.ч.2, 4 ст.372 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Таким чином, судове рішення є обов`язковим до виконання з моменту набрання ним законної сили.

У спірному випадку, судове рішення набрало законної сили 04.07.2024 року, однак позивач не наводить причин його невиконання саме з цієї дати.

Крім того, як зазначено судом вище, 21.11.2024 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження та зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів. Відповідно, останнім десятим робочим днем було 05.12.2024 року, проте заява ОСОБА_1 від 23.11.2021 року знову не була розглянута.

Суд зазначає, що в даному випадку не прийняття Радою з 04.07.2024 року по 27.02.2025 року жодного рішення (як позитивного, так і негативного), всупереч вимогам ст.118 ЗК України, не може бути поважною причиною невиконання рішення суду. Неможливість депутатів за більш ніж сім місяців виконати судове рішення, шляхом прийняття відповідного рішення, свідчить лише про ігнорування судового рішення та ухиляння від його виконання.

При цьому, згідно інформації, яка витребовувалась судом, у період з 04.07.2024 року по 27.02.2025 року у Славській селищній раді відбулось дев`ять позачерговий засідань сесій, а саме: 11.07.2024 року, 22.08.2024 року, 26.09.2024 року, 14.10.2024 року, 15.11.2024 року, 27.11.2024 року, 11.12.2024 року, 19.12.2024 року та 23.01.2025 року.

Суд враховує, що виконавець повинен вчиняти виконавчі дії з дотриманням вимог Закону №1404-VІІІ, а також відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження. Таким чином виконавець повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. В цьому реалізується «правомірна поведінка» виконавця.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд приходить висновку, що державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Заєць О.А. діяв на підставі та в межах своїх повноважень, тому вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови від 27.02.2025 року у виконавчому провадженні №76610627 про накладення штрафу є безпідставними.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. Натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність своїх дій та рішень, чим спростував твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що в задоволенні позову Славської селищної ради Стрийського району Львівської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.