Справа № 753/7975/25
Суддя: Трусова Т. О.
Дата ухвалення: 2025-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7975/25
провадження № 2-а/753/213/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Лузовою І. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами статті 286 Кодексу адміністративного судочинства Україниадміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття справи про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

21.04.2025 ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, далі також - Департамент територіального контролю КМДА, відповідач), у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги мотивував тим, що як учасник бойових дій він звільняється від плати за користування місцями для платного паркування відповідно до рішення Київської міської ради від 23.09.2021 № 2393/2434.

У позовній заяві позивач просив поновити строк звернення до адміністративного суду вказуючи, що через відсутність у нього юридичної освіти він звернувся до центру безплатної правничої допомоги, який призначив йому адвоката лише 16.04.2025.

Ухвалою суду від 28.04.2025 позивачу поновлено строк на звернення до адміністративного суду з даним позовом, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання 12.05.2025.

08.05.2025 від Департаменту територіального контролю КМДА надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти вимог позивача. Позиція відповідача мотивована тим, що оскаржувана постанова ухвалена уповноваженою посадовою особою в порядку та спосіб, що встановлені законодавством, а наявність у позивача права на безкоштовне паркування не забезпечує його безумовну дію. Вказав, що транспортний засіб позивача було розміщено поза межами зарезервованих спеціальних місць для безоплатного паркування, а тому послуги з паркування мали бути оплачені ним на загальних підставах. Окрім того про належність позивача до пільгової категорії відповідачу стало відомо лише з позовної заяви, а на момент винесення оскаржуваної постанови ні інспектор, ні Департамент, про це не знали, оскільки на транспортному засобі не було розміщено жодного документа, який би дав змогу ідентифікувати позивача як учасника бойових дій

Заслухавши в судовому засіданні позивача, представника відповідача, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

28.02.2025 головний спеціаліст-інспектор з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю КМДА Березинець М. Ю. склала постанову серії 2КІ № про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 152-1 КУпАП та наклала на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 700 грн.

У постанові зазначено, що 28.02.2025 об 11 год. 08 хв. у м. Києві на бульв. Лесі Українки (від вул. Генерала Алмазова до вул. Басейної) транспортний засіб Citroen C3, номерний знак НОМЕР_1 , залишено на майданчику для платного паркування без оплати паркування, чим порушено вимоги дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 152-1 КУпАП.

Факт належності вказаного транспортного засобу позивачу ніким не оспорюється.

Надаючи оцінку доводам позову про неправомірність оскаржуваної постанови, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 ПДР).

Пункт 8.4. ПДР України визначає, що інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів територій, де діють спеціальні правила, а таблички до дорожніх знаків уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

До інформаційно-вказівних знаків належить, зокрема, знак 5.43 «Зона стоянки», який позначає початок зони, де дозволено стоянку на проїзній частині або вздовж проїзної частини за умов, що зазначаються на знаку або додаткових табличках під ним (пункт 5 розділу 33, додаток № 1 до ПДР України).

Згідно з пунктом 7 розділу 33, додатком № 1 до ПДР України табличка 7.14 «Платні послуги» застосовується, зокрема, зі знаком 5.43 для позначення місць, майданчиків або зони стоянки транспортних засобів, на яких беруть плату за паркування.

Частиною першою статті 152-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування.

Санкція цієї норми передбачає штраф в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Приміткою до статті 152-1 КУпАП визначено, що під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).

Суб`єктом правопорушення, передбаченого, зокрема, частиною першою цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Відповідно до частини першої статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Організацію та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів регламентують Правила паркування транспортних засобів, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03.123.2009 № 1342 (далі також - Правила).

Пунктом 12 Правил передбачено, що майданчики для паркування обладнуються відповідно до вимог цих Правил та Правил дорожнього руху.

Відповідно до пунктів 13, 14 Правил відведені майданчики для паркування позначаються дорожніми знаками за суцільною синьою (блакитною) смугою на проїзній частині і на бордюрі, який відокремлює проїзну частину від пішохідної; відведені майданчики для платного паркування повинні обов`язково бути обладнані паркувальними автоматами, платіжними пристроями та/або інформаційними знаками про способи та порядок оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування.

Згідно з вимогами пункту 26 Правил користувач зобов`язаний: поставити транспортний засіб на місце для паркування відповідно до дорожньої розмітки та дорожніх знаків, а також з дотриманням вимог цих Правил і Правил дорожнього руху; сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування; розмістити на час паркування на майданчиках для паркування, на яких не запроваджено автоматизовану систему, під лобовим склом транспортного засобу документ про оплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування у спосіб, що забезпечує його видимість для перевірки.

За приписами статті 219 КУпАП України розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, частиною першою статті 152-1 цього Кодексу, віднесено до компетенції виконавчих комітетів (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад, діяти від імені яких мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Розпорядженням Київського міського голови Кличка В. від 17.10.2023 № 994 «Про затвердження структури Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» прийнятого на виконання рішення Київської міської ради від 13.07.2023 № 6870/6911, у складі Департаменту територіального контролю КМДА утворено управління (інспекцію) з паркування.

Рішенням Київської міської ради від 05.10.2023 № 7112/7153 «Про впорядкування питань щодо діяльності інспекторів з паркування в місті Києві» посадових осіб (інспекторів з паркування) Департаменту територіального контролю КМДА уповноважено від імені виконавчого Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною першою статті 152-1 КУпАП.

Оскаржувану постанову складено головним спеціалістом- інспектором з паркування Департаменту територіального контролю КМДА, тобто особою, уповноваженою на розгляд вказаної справи.

За положеннями статті 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Переліку відведених майданчиків для паркування транспортних засобів, затвердженого наказом директора Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25.03.2021 № Н-67 (у редакції наказу від 02.09.2024 № Н-143) на бульварі Лесі Українки (ділянка від вул. Генерала Алмазова до вул. Басейної) функціонує майданчик для паркування транспортних засобів (інвентарний номер - А01006, територіальна зона - 1, технічне облаштування - дорожні знаки) на 262 машиномісця, з яких 34 машиномісця зарезервовані для безплатного паркування.

Факт залишення позивачем належного йому транспортного засобу на зазначеному майданчику для паркування більше ніж на 10 хвилин без оплати паркування підтверджується наданими відповідачем фотоматеріалами з місця вчинення правопорушення.

Цей факт не заперечується і позивачем, проте він вважає, що не повинен нести адміністративну відповідальність за частиною першою статті 152-1 КУпАП з підстав наявності у нього як у учасника бойових дій права безкоштовного паркування.

У пункті 17.11.1. розділу XVII (Правила паркування транспортних засобів у м. Києві) Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051 (з подальшими змінами і доповненнями) наведений перелік пільгових категорій громадян, які мають право безкоштовного паркування транспортних засобів, серед яких особи, що мають статус учасника бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни та прирівняні до них.

Статус ОСОБА_1 як учасника бойових дій та особи з інвалідністю внаслідок війни підтверджується відповідними посвідченнями, а відтак є слушними доводи позову про наявність у нього права безкоштовного паркування.

Водночас вказана обставина сама по собі не свідчить про неправомірність оскаржуваної постанови і не може бути підставою для її скасування, оскільки належність особі права безкоштовного паркування передбачає вчинення такою особою певних дій, спрямованих на реалізацію цього права.

Так, пунктом 17.11.3. Правил паркування транспортних засобів у м. Києві передбачено, що оператор на майданчиках платного паркування автотранспортних засобів та автостоянках повинен забезпечити резервування спеціальних місць паркування в обсязі 10 відсотків від загальної кількості, але не менше одного місця для паркування автомобілів та інших автотранспортних засобів, які перевозять інвалідів, з їх позначенням відповідними розмітками або іншими інформаційними покажчиками. На зарезервованих спеціальних місцях паркування пільгами користуються особи, визначені в ч. 3 п. 17.11.1 цих Правил.

Судом установлено, що транспортний засіб позивача був розміщений поза межами зарезервованих спеціальних місць для безплатного паркування та на ньому не було розміщено таблички чи іншого документа, які б дозволяли ідентифікувати його власника як особу, що має відповідну пільгу.

Слід також зазначити, що у м. Києві право безкоштовного паркування можливо реалізувати у мобільному застосунку «Київ Цифровий», у якому особа має підтвердити свій пільговий статус через Дію або BankID та використовувати сервіс «Погодинне паркування», проте таких дій позивач не вчинив.

За таких обставин на момент винесення оскаржуваної постанови інспектору з паркування не було і не могло бути відомо про наявність у позивача права безкоштовного паркування.

Наведене означає, що позивач за власною волею не скористався своїм правом на безкоштовне паркування, а інспектор з паркування під час винесення оскаржуваної постанови діяв правомірно, в межах своїх повноважень щодо забезпечення контролю за дотриманням правил паркування в м. Києві і права позивача не порушив.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 152-1 КУпАП, під час встановлення адміністративного правопорушення та накладення на позивача адміністративного стягнення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись статтями 2, 5-9, 20, 73-78, 90, 241, 242, 243, 244, 246, 255, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя: