Справа № 420/16998/24
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/16998/24

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Федусик А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 адвоката Райзмана Олександра Яковича про відвід колегії суддів: Лук`янчук О.В., суддів Бітова А. І., Ступакової І. Г. по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні П`ятого апеляційного адміністративного суду знаходиться справа №420/16998/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2025 р. відкрито провадження у справі №420/16998/24.

04.06.2025 р. представником апелянта адвокатом Райзманом О.Я. до суду апеляційної інстанції подано заяву про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Лук`янчук О.В., суддів: Бітова А.І., Ступакової І.Г.

Обґрунтовуючи вказане звернення позивач вказує, що колегія суддів не може брати участь у розгляді апеляційної скарги позивача від 27.05.2025 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 у справі № 420/16998/24 з питання судового контролю, оскільки судом у постановах від 04.02.2025 та від 15.04.2025 за аналогічними апеляційними скаргами позивача вже надано оцінку обставинам виконання відповідачем рішення у справі, а саме, зроблено висновок про виконання відповідачем судового рішення перерахунку пенсії позивачу.

Позивач не довіряє цьому суду. Продовження розгляду справи судом, з урахуванням раніше визначеної позиції суду в спорі, завідомо не може привести до прийняття законного судового рішення і відновлення порушеного права позивача, тому, щоб уникнути сумнівів у учасників справи в неупередженості суду, останньому слід прийняти відвід або заявити самовідвід.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2025 року заяву визнано необґрунтованою та передано до канцелярії П`ятого апеляційного адміністративного суду для передачі іншому судді в порядку, передбаченому ст. 31 КАС України.

Автоматизованою системою розподілу судових справ між суддями для вирішення питання про відвід визначено суддю Федусика А.Г..

Відповідно до вимог ч.3 ст.3 КАС України, згідно якої провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, заява про відвід підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст.40 КАС України.

На підставі частини 8 статті 40 КАС Україні суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Дослідивши доводи та матеріали заяви позивача суддя зазначає наступне:

Згідно пп.4 ч.1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду (див. рішення у справі Газета Україна-Центр проти України (заява № 16695/04), рішення від 15 липня 2010 року (набуло статусу остаточного від 15 жовтня 2010 року), п.п. 28-32), існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі Фей проти Австрії (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (див. вищевказане рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі Ферантелі та Сантанжело проти Італії (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996-III).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться? (див. рішення у справі Де Куббер проти Бельгії (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (див. вищевказане рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі Кастілло Альгар проти Іспанії (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45, Reports of Judgments and Decisions, 1998-VIII).

Таким чином у поданій заяві ОСОБА_2 не наведено обставин, які б прямо та/або опосередковано вказували на наявність сумніву у безсторонності та неупередженості колегії суддів у складі: судді-доповідача Лук`янчук О.В., суддів: Бітова А.І., Ступакової І.Г., не зазначено також фактів та/або ґрунтовних посилань щодо можливого необ`єктивного ставлення судді або невиконання обов`язків при здійсненні правосуддя у даній адміністративній справі.

Докази, які б підтверджували пряму чи опосередковану зацікавленість чи упередженість суддів в результаті розгляду даної справи у матеріалах справи - відсутні , а незгода заявника із рішеннями суддів по інших справах - не може бути підставою для їхнього відводу.

Враховуючи викладене, перевіривши обґрунтування заяви, оцінивши доводи, що мають значення для вирішення заяви, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та практику Європейського суду з прав людини, суддя дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви позивача про відвід колегії суддів у складі: судді-доповідача Лук`янчук О.В., суддів: Бітова А.І., Ступакової І.Г..

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 242, 311, 325, 328 КАС України, суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Райзмана Олександра Яковича про відвід колегії суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: судді-доповідача Лук`янчук О.В., суддів: Бітова А.І., Ступакової І.Г. по даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.Г. Федусик