Справа № 953/4092/25
Суддя: Вітюк Р. В.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/4092/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року

Київський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Вітюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Соломонової К.О.,

учасники справи у судове засідання не з`явилися

розглянув у м. Харків адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У квітні 2025 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ТЦК), в якому просить:

- скасувати постанову начальника ТЦК Чепурного О. № 7718 від 15.04.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП;

- судовий збір стягнути на користь позивача.

Позов обґрунтовано таким:

- відповідач не склав протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача, чим порушив статтю 254 КУпАП;

- відповідач не повідомив позивача про розгляд справи за три дні до дати розгляду;

- в оскаржуваній постанові відсутні посилання на будь-які документи, які до неї долучаються та на підставі яких можливо було б зробити висновок про наявність або відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач правом на подання відзиву та будь-яких інших документів не скористався.

Процесуальні дії у справі

Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 05.05.2025 відкрив позовне провадження в адміністративній справі, призначив її до розгляд на 15.05.2025, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Також суд витребував з ТЦК належним чином завірені копії документів, які передували та/або були підставою складення оскаржуваної постанови.

У судове засідання 15.05.2025 учасники справи не з`явилися. У зв`язку з неявкою відповідача та не наданням документів, які витребував суд, засідання було відкладено до 09.06.2025. Також суд повторно витребував з ТЦК відповідні копії документів.

09.06.2025 у судове засідання учасники справи не з`явилися. Позивач 13.05.2025 подав до суду заяву, в якій останній просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, витребовуваних документів і відзиву на позов не надав. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали та судової повістки засобами поштового зв`язку, поштове відправлення повернулося до суду з відміткою: "отримано 23.05.2025". Тобто відповідач повідомлений про дату, час та місце судового засідання та судове провадження належним чином.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, враховуючи заяву позивача про розгляд справи за його відсутності, належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, відсутність від нього клопотань про неможливість розгляду справи, обмеженість строку розгляду відповідної категорії справ, дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

15.04.2025 начальник ТЦК ухвалив постанову № 7718, відповідно до якої 15.04.2025 о 18 год. 32 хв. під час перевірки в ТЦК відомостей (персональних службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 в абзаці 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону України від 11.04.2024 № 3633-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", який набув чинності 18.05.2024, визначено, що під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" 03.03.2022 № 2105-IX громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності), у разі перебування за кордоном шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального це комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності). ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в ТЦК, в особливий період, в порушення вимог абзацу 7 частини 3 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону 3633, абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу": не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633 свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП, обставини, що пом`якшує відповідальність відповідно до ст. 34 КУпАП не виявлено. 3 періоду оголошення Президентом України часткової мобілізації (Указ від 17.03.2014 № 303/2014) в Україні настав особливий період, який діє на сьогодні, тому відповідальність за встановлене правопорушення передбачена частиною третьою статті 210 КУпАП. Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 210-1 КУпАП начальник ТЦК ухвалив накласти на ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000,00 грн.

Згідно зі скріншоту з додатку "Резерв+" дані уточнено 30.01.2025, наявна відстрочка до 08.05.2025.

Відповідач відзив на позов та доказів на спростування позову не подав.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є акт територіального центру комплектування про притягнення особи до адміністративної відповідальності за не уточнення облікових даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку".

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачу інкримінується порушення вимог абзацу 7 частини третьої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", абзацу 4 пункту 1 частини другої Прикінцевих положень Закону 3633, абзацу 2 частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Позивач вказує, що відсутні докази належного повідомлення його про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення та відповідач не склав протокол про адміністративне правопорушення, чим порушив норми КУпАП.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Тобто наведені положення КУпАП передбачають випадки, за яких протокол про адміністративне правопорушення не складається. Зокрема, протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику. У такому випадку особа має бути належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. А тому доводи позивача щодо відсутності протоколу, як обов`язкової окремої підстави для скасування оскаржуваної постанови суд відхиляє.

Водночас відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За правилами статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: "Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення".

У цій справі до предмету доказування входить, зокрема, встановлення порядку повідомлення позивача про необхідність з`явитись до ТЦК для розгляду справи про адміністративне правопорушення (докази надсилання повідомлення, його отримання, неотримання, причини неотримання, тощо) та, відповідно, дотримання частини першої статті 268 КУпАП і, в залежності від цього, обставини щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки таке пов`язане з повідомленням особи.

Матеріали справи не містять належних доказів повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, відповідач таких доказів в порядку частини другої статті 77 КАС не надав. А тому у вказаній частині приймаються доводи позивача.

Водночас відповідно до статті 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що відповідач, ухвалюючи оскаржувану постанову в порушення статті 245 КУпАП України, не навів усіх обставин дотримання порядку розгляду справи, передбачені статтями 258, 277-2, 278 КУпАП (докази належного повідомлення позивача, надсилання повідомлення тощо).

Суд виходить з того, що недотримання відповідачем повідомлення особи є порушенням порядку проведення розгляду справи. Однак такі порушення не можуть бути самостійно обставиною, яка вказувати на відсутність самого правопорушення. При цьому встановлення відповідного факту віднесено до повноважень органу військового управління.

Відповідно до змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають їм можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох альтернативних варіантів управлінських рішень, кожен із яких є законним. При цьому повноваження державних органів не можуть визнаватися дискреційними за наявності лише одного правомірного та законно обґрунтованого варіанта поведінки суб`єкта владних повноважень.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2022 у справі № 990/46/22).

Отже, враховуючи допущену недоліки під час складання оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача щодо належного повідомлення останнього про розгляд справи та, відповідно, необхідність складання або ж відсутність підстав для складання протоколу, оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Водночас, враховуючи положення Конституції України і КАС України щодо компетенції органу державної влади, суд вважає, що підстави для закриття справи відсутні, оскільки саме орган, до повноважень якого віднесено вирішення справи, має здійснити відповідний розгляд, з урахуванням необхідності усунення наведених недоліків. Відповідно, справу необхідно надіслати на новий розгляд.

Щодо суб`єктного складу учасників справи

Суд враховує, що відповідач (районний центр комплектування) відповідно до абзацу 2 пункту 7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, є відокремленим підрозділом відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з частиною першою статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.

Суб`єкт владних повноважень орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Тобто зі змісту наведених норм вбачається, що стороною у справі, яка є суб`єктом владних повноважень може бути орган державної влади без статусу юридичної особи.

Суд також відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові від 19.10.2022 у справі № 522/22225/21, згідно з яким незважаючи на те, що районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не має статусу юридичної особи та є відокремленим підрозділом обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, він є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України та є належним відповідачем у цьому спорі, пов`язаному зі скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, яка прийнята військовим комісаром цього районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Такої ж практики притримується Другий апеляційний адміністративний суд (постанова від 03.02.2025 у справі № 638/22555/24).

Отже, районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки є належним відповідачем у цій справі.

Висновки за результатами розгляду заяви

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи встановлені судом обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, рішення ТЦК скасуванню, а справу необхідно надіслати на новий розгляд.

Судові витрати

З урахуванням статті 139 КАС України та часткового задоволення позову, судовий збір підлягає частковому відшкодуванню з відповідача.

Керуючись ст. 2, 5, 77, 243 246, 250, 255, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову № 7718 від 15.04.2025 у справі про адміністративне правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн та надіслати справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 302 грн 80 коп. (триста дві гривні вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Роман ВІТЮК