Справа № 120/6364/25
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

09 червня 2025 р. Справа № 120/6364/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук Ірини Миколаївни, розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.озовні вимоги обґрунтовуються протиправною бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 01.08.2022 по 31.08.2022, 01.09.2022 по 26.09.2022, з 03.10.2022 по 12.10.2022, з урахуванням фактично сплачених сум.

Ухвалою від 14.05.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків, шляхом:

- надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших (додаткових) підстав, що можуть свідчити про поважність пропуску такого строку з підтверджуючими відповідні обставини доказами та з урахуванням правових висновків, викладених в постанові Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23.

20.05.2025 представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. В поданій заяві представник позивача зазначив, що строк звернення позивачем пропущено не було, адже положеннями ч. 4 ст. 122 КАС України передбачено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Представник позивача зазначив, що 14.03.2025 було зафіксовано відмову у нарахуванні позивачу додаткової грошової винагороди. Натомість даний позов було подано 08.05.2025, тобто в межах тримісячного строку звернення.

Ухвалою від 26.05.2025 було продовжено строк виконання ухвали суду від 14.05.2025 на 5 днів з дня отримання ухвали суду від 26.05.2025.

Постановляючи таку ухвалу, суд виходив із того, що дійсно положення ч. 4 ст. 122 КАС України визначено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Разом із тим, подана представником позивача заява не містила посилань на те, якими саме положеннями та якого саме закону передбачена можливість досудового порядку вирішення спору щодо нарахування та виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168.

Окрім того, звернуто увагу представника позивача на те, що в позовній заяві він особисто зазначив, що 31.10.2024 в інтересах позивача ним було направлено заяву до Військової частини НОМЕР_1 з вимогами, окрім іншого, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період безпосередньої участі у бойових діях та заходах з 05.07.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 26.09.2022, з 03.10.2022 по 12.10.2022 за наявними у військовій частині НОМЕР_1 документами, які підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах.

В позовній заяві також зазначено, що відповідь на дане звернення було надано військовою частиною НОМЕР_1 саме 16.11.2024.

До даної відповіді відповідачем також було додано довідку про грошове забезпечення позивача із якої достеменно можливо встановити факт виплати чи/або невиплати спірної винагороди позивачу.

Посилання представника позивача на те, що 14.03.2025 було зафіксовано відмову у нарахуванні позивачу додаткової грошової винагороди, було оцінено критично, адже військова частини НОМЕР_2 не здійснює нарахування та виплату спірної винагороди.

На виконання вимог ухвали суду від 26.05.2025 представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. В поданій заяві представник позивача, окрім обставин, яким уже була надана оцінка в ухвалі від 26.05.2025, додатково зазначив, що протягом усього часу вирішення питання як в досудовому, так і в судовому порядку позивач перебуває на службі у військовій частині НОМЕР_1 . Також вказав, що пріоритет захисту інтересів діючого військовослужбовця має бути вищим за дотримання інституту строків.

Разом із тим, до поданої заяви представником позивача не додано жодних доказів на підтвердження обставин того, що позивач є діючим військовослужбовцем чи/або був таким на момент звернення до суду. Такі докази відсутні також в матеріалах позовної заяви.

Наведені вище обставини свідчать про виконання представником позивачем вимог ухвали від 14.05.2025 про залишення позовної без руху не в повному обсязі, що згідно положень п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України є підставою для повернення позовної заяви.

Разом із тим, слід враховувати, що частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом.

Згідно ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи вище викладене, а також з метою запобігання обмеження права позивача на звернення до суду, вважаю за необхідне продовжити строк виконання ухвали суду від 14.05.2025 на 5 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 121, 161, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк виконання ухвали суду від 14.05.2025 на 5 днів з дня отримання даної ухвали суду від 09.06.2025.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна