Справа № 620/8/25
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
06 червня 2025 року м. Чернігів Справа № 620/8/25
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Бородавкіної С.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправної відмови та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до суду із заявою, у порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України та просить встановити контроль за виконанням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду по справі №620/8/25.
Заява мотивована тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області рішення суду належним чином не виконує, а саме: розмір пенсії до виплати обмежено 10-ю прожитковими мінімумами.
Ухвалою суду від 12.05.2025 розгляд заяви призначено у порядку письмового провадження, установлено відповідачу строк для надання пояснень щодо наведених у заяві обставин.
Відповідач подав пояснення на заяву про встановлення судового контролю, у яких зазначив, що на виконання рішення суду позивачу проведено перерахунок пенсії. З 01.02.2023 пенсія йому обраховується з грошового забезпечення, визначеного у довідці від 29.11.2024 №31/33-282. Питання виплати позивачу пенсії без обмеження максимальним розміром не було предметом спору у справі №620/8/25 та судом не досліджувалось. Постанова Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 до пенсії позивача не застосовувалась.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 по справі №620/8/25, яке набрало законної сили 25.03.2025, позовні вимоги задоволено, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії на підставі оновленої довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) від 29.11.2024 №31/33-282, з урахуванням раніше виплачених сум (а.с. 27-29).

Позивач зазначає, що відповідач рішення суду не виконав, оскільки пенсія йому виплачується з обмеженням максимальним розміром, у зв`язку з чим звернувся до суду з даною заявою.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно із частиною першою статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

За змістом статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина друга статті 382-1 Кодексу).

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (пункт 40).

З огляду на викладене, суд акцентує увагу на тому, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

Наданими відповідачем доказами підтверджується, що ГУПФУ в Чернігівській області рішення суду про зобов`язання провести позивачу з 01.02.2023 перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки виконало. Пенсія ОСОБА_1 нараховується відповідно до грошового забезпечення, вказаного у довідці Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) від 29.11.2024 №31/33-282 (а.с. 36, 46-50).

Тобто відповідач виконав рішення суду по справі №620/8/25 у межах покладених на нього зобов`язань.

Разом з тим, протоколами перерахунку пенсії підтверджується, що перераховану позивачу пенсію до виплати обмежено максимальним розміром, що становить десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вказане обмеження відповідач застосував відповідно до Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI, а не постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1, як вказує заявник.

У свою чергу, питання порядку та умов виплати пенсії відповідно до Закону №3668-VI не було поставлено на вирішення суду у справі №620/8/25 та судом не розглядалося. Відтак, такі обставини не входили в предмет доказування в даній справі та не стосуються порядку виконання прийнятого судового рішення, а фактично складають окремий самостійний предмет позову.

Враховуючи наведене, позивачем не доведено та судом не встановлено обставин невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області рішення суду по справі №620/8/25, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Суд зауважує, що незгода з перерахунком пенсії на підставі Закону №3668-VI є підставою для звернення до суду з новим позовом, а не застосуванням норм статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 241, 248, 370, 382-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 06.06.2025.

Суддя С.В. Бородавкіна