Справа № 372/1150/25
Суддя: Зінченко О. М.
Дата ухвалення: 2025-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/1150/25
Провадження № 2-а-36/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі

Головуючого - судді Зінченко О.М.,

при секретарі судового засідання Калашник І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

03.03.2025 р. позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №4174088 про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначено, що 01.03.2025 р. близько 12.00 год. позивач їхав на своєму автомобілі в м.Києві по проспекту Науки. На одному з перехресть його обігнав автомобіль поліції. Позивач теж проїхав це перехрестя. На іншому перехресті до позивача під`їхав той же автомобіль поліції і ввімкнув червоний сигнал. Позивач зупинився, інспектор поліції повідомив його про переїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора. Позивач попросив надати докази. Другий інспектор на телефоні показав позивачу відеозапис. Позивач заявив, що йому потрібна правова допомога, і що він буде викликати адвоката. Поки позивач намагався зв`язатися з адвокатом, інспектор виніс постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення. Позивач вказав, що інспектор патрульної поліції Пискун В.Ю., який виносив постанову позбавив, його можливості скористатися юридичною допомогою, не зважаючи, що позивач заявив таке клопотання. Виносячи постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення інспектор не навів жодного прямого доказу його порушення.

В зв`язку з цим позивач просив суд скасувати постанову серії ЕНА №4174088 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, винесені 01.03.2025 р. інструктором 3 взводу 2 роти БЗС Департаменту патрульної поліції Піскуном В.Ю., якою на позивача накладено штраф у розмірі 510 грн.

03.03.2025 р. позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №4174088 про накладення адміністративного стягнення.

04.03.2025 р. ухвалою судді в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено повністю.

04.03.2025 р. ухвалою судді було відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами загального позовної провадження.

24.03.2025 р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вказано, що викладені в позові твердження позивача не відповідають дійсності, а позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. В обґрунтування вказано, що 01.03.2025 р. під час виконання службових обов`язків, екіпажем батальйону з забезпеченням супроводження був помічений транспортний засіб під керуванням позивача який здійснив проїзд перехрестя вул.Блакитного - просп.Науки на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 (з) ПДР. Інспекторами було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу. В подальшому він був зупинений. Інспектор підійшов до водія, належним чином представився, пояснив причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи. В ході з`ясування обставин, що призвели до порушення ПДР позивачем останньому в якості доказу було надано відеозапис з відео реєстратора та переглянуто разом з інспектором. Так інспектор за своїм внутрішнім переконанням оцінив докази, що свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, розглянув справ про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якої виніс постанову, оформлену відповідно до вимог ст..283 КУпАП. Інспектор в ході розгляду справи не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі, позивач мав таку можливість, але ніяким чином не реалізував її. В зв`язку з цим представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

08.04.2025 р. до суду від позивача надішли пояснення до відзиву на позовну заяву в яких зазначено, що на запису з відео реєстратора автомобіль позивача можна в перший раз ідентифікувати лише о 11:50:00, і не на тому перехресті де ніби то було порушення, а в іншому місці. Під час проїзду по проспекту Науки позивач звертав на декілька секунд направо, оскільки мав терміново вийти з машини з медичних причин (поправляв черевний дренаж). Можливо це було біля інституту фізики напівпровідників, тобто на тому перехресті, де на твердження відповідача він ніби проїхав на жовтий сигнал, після цього він повернувся на проспект Науки і продовжив рух, аж поки його не зупинили. З перегляду запису відео реєстратора видно, що о 11:49:50 дійсно якийсь автомобіль Мазда проїхав на жовтий сигнал на перехресті коло інституту фізики напівпровідників і що патрульна машина поїхала за нею. Автомобіля позивача на цьому фрагменті нема. О 11:50:16 автомобіль Мазда і патрульна машина зупинилися на іншому світлофорі і після цього (о 11:51:05) патрульні замість того, щоб зупинити автомобіль Мазда, почали зупиняти позивача. У п.5 постанови про накладення адміністративного стягнення ЕНА №4174088 зазначено, що 01.03.2025 р. 11:52:49 м.Київ, проспект Науки 43 водій проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофора. Запис відео реєстратора закінчується о 11:51:04, в цей час автомобіль позивача знаходився не на проспекті Науки 43, а більше ніж на кілометр нижче по проспекту Науки в сторону Деміївської площі. Тобто відповідач надав в якості доказу відеозапис, який закінчився за 2 хвилини до зазначеного в оскаржуваній постанові моменту скоєння правопорушення. Крім того інспектор прийняв рішення про провину позивача о 11:57:21, тобто ще до початку дослідження доказів, відеозапис почали переглядати о 12:01.21. Також ще до початку дослідження доказів поліцейський висловив відмову дочекатися надання позивачу правової допомоги, про те, що його напарник є зацікавленою особою і не може надавати позивачу правову допомогу проігнорував. Представлені відповідачем відеоматеріали підтверджують позицію позивача, а саме: немає доказів здійснення ним правопорушення, було порушено його право на правову допомогу при розгляді справи.

14.04.2025 р. ухвалою суду було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Пояснив, що він правила дорожнього руху не порушував, їздить нешвидко. Працівник поліції відмовив у наданні йому правової допомоги, а запропонував, що він сам надасть. В протоколі не вірно вказано час, коли він проїхав світлофор, а саме 11 год. 52 хв., а відео закінчується 11 год. 51 хв.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у заяві просив відмовити у задоволенні позову, розгляд справи проводити без участі представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, наступні обставини.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4174088 від 01.03.2025 р. позивач ОСОБА_1 01.03.2025 року о 11 год. 52 хв. в м.Київ проспект Науки 43 керуючи транспортним засобом CITROEN C5 AIRCROSS д.н.з. НОМЕР_1 проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.ґ. Даною постановою позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.3)

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 не заперечує факту керування власним транспортним засобом 01.03.2025 р. близько 12 год. 00 хв. в м.Київ по проспекту Науки і факту зупинення його співробітником Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Так, згідно з ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції та інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 7 КУпАП).

Частина 1 ст. 9 КУпАП, визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як стверджує позивач в своєму позові, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні було з`ясовано, що запис з відеореєстратора в автомобілі працівників поліції закінчується о 11:51:04 год., а в постанові серії ЕНА №4174088 вказано, що позивач 01.03.2025 р. 11:52:49 м.Київ проспект Науки 43 проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофора.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до змісту ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Наявні у справі докази не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 01 березня 2025 року серії ЕНА №4174088 є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2, 11, 77-78, 241-246, 287 КАС України, суд -

ВИРІШИВ : Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в не автоматичному режимі серії ЕНА №4174088 від 01.03.2025 року винесену відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП України, скасувати.

Провадження по даній справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи в порядку письмово провадження, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційногоперегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 05.06.2025 р.

Суддя О.М.Зінченко