Справа № 560/10000/24
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10000/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції-Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

06 червня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2024 року позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просила:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 19.01.2024 Nє07;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 15.09.1983 по 04.08.2004 та з 05.04.2006 по 30.12.2014;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 15.01.2024 пенсії за віком державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням довідок від 03.01.2024 №2/05-07/2024 «Про посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років та № 03.01.2024 №2/05-07/2024 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби».

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 07 від 19.01.2024.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 15.09.1983 по 04.08.2004 та з 05.04.2006 по 30.12.2014.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 15.01.2024 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" з урахуванням довідок від 03.01.2024 №2/05-07/2024 та від 03.01.2024 №2/05-07/2024, виданих відділом соціального захисту населення Красилівської міської ради Хмельницької області.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що законодавець чітко окреслив правила, що підлягають застосуванню при призначені пенсії державним службовцям після 01 травня 2016 року, зокрема, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Ці правила визначені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Апелянт зауважує, що зобов`язуючи відповідача зарахувати до стажу державної служби період роботи ОСОБА_1 в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 04.08.2004 та з 05.04.2006 по 30.12.2014, суд першої інстанції не врахував, що з 04.07.2001 набрав чинності Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-ІІІ, відповідно до якого посади місцевих рад та їх виконавчих комітетів віднесені до відповідних категорій посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців.

При цьому, відповідно до ст. 3 Закону № 889 його дія не поширюється, зокрема, на депутатів місцевих рад, посадових осіб місцевого самоврядування.

Судом І інстанції не взято до уваги, що згідно запису №18 трудової книжки від 24.03.1977 НОМЕР_1 позивач 15.04.2002 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування, та в подальшому їй присвоювалися ранги посадової особи місцевого самоврядування.

Згідно матеріалів пенсійної справи, стаж державної служби ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 складає 17 років 9 місяців 18 днів.

Враховуючи зазначене, зобов`язання суду першої інстанції зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 15.09.1983 по 04.08.2004 та з 05.04.2006 по 30.12.2014 є безпідставним, а тому підлягає скасуванню.

Щодо зобов`язання суду призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 15.01.2024 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" з урахуванням довідок від 03.01.2024 №2/05-07/2024 та №03.01.2024 №2/05- 07/2024 виданих відділом соціального захисту населення Красилівської міської ради Хмельницької області, апелянт вказав, що довідка від 03.01.2024 №2/05-07/2024 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років)» та від 03.01.2024 №2/05-07/2024 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби» видані станом на січень 2024 року та грудень 2023 року відповідно, тоді як позивачку звільнено з посади сільського голови ще 30.12.2014.

Відтак, на думку апелянта, застосування при розрахунку пенсії державного службовця складових заробітної плати, з яких позивачка не сплачувала страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суперечитиме нормам Закону № 3723-XII.

Апелянт вказує, що 12.07.2024 постановою Кабінету Міністрів України №823, яка набрала чинності 20.07.2024 та застосовується з 01.01.2024, затверджено зміни, що вносяться до Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб. Визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, здійснюється із врахуванням пунктів 4 1 та 4 2 цього Порядку.

Згідно пункту 42 Порядку, для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, або які звільнилися до 1 січня 2024 року з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку.

При цьому, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 року, а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 року.

Постановою 823 визначені форми довідок про заробітну плату державних службовців, які видаються для призначення пенсій згідно із пунктами 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від10.12.2015 №889-VIII.

Крім того, апелянт звертає увагу, що станом на 01.05.2016 позивачка не мала 20 років стажу державної служби та не перебувала на посадах, передбачених ст. 25 Закону №3723, тому не дотримано вимоги пункту 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889, а саме наявність стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відтак, зобов`язання суду І інстанції здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 15.01.2024 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" з урахуванням довідок від 03.01.2024 №2/05-07/2024 та № 03.01.2024 №2/05-07/2024 виданих відділом соціального захисту населення Красилівської міської ради Хмельницької області є безпідставним, а тому підлягає скасуванню.

Відтак, головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області правомірно відмовлено у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 31.12.2014 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

15.01.2024 позивачка звернулась із заявою щодо переведення на пенсію за віком відповідно до Закону «Про державну службу» з врахуванням довідок про заробітну плату від 03.01.2024 №2/05-07/2024, виданих Відділом соціального захисту населення Красилівської міської ради.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 07 від 19.01.2024 відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах, віднесених до категорій посад державної служби.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Суд врахував, що для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону №3723-XII стаж державної служби обраховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.94 №283 "Про порядок обчислення стажу державної служби".

Суд першої інстанції встановив, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 позивача, остання в період з 15.09.1983 по 14.03.1990 та з 24.01.1991 по 04.08.2004 займала посаду секретаря виконкому Митинецької сільської ради народних депутатів; в період з 14.03.1990 по 23.01.1991 займала посаду заступника голови Митинецької сільської ради; з 09.09.1998 позивачці присвоєно 10 ранг державного службовця; в період з 05.04.2006 по 30.12.2014 займала посаду Митинецького сільського голови; з 05.04.2006 присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування; з 19.11.2010 присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування; з 30.12.2014 присвоєно 6 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Тобто, посади на яких позивачка перебувала в органах місцевого самоврядування, віднесені до переліку, визначеного статтею 14 Закону України від 07.06.2001 №2493-III "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Оскільки позивачка відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_1 має стаж більше як 20 років роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, тому ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком згідно з статтею 37 Закону №3723-XII.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 07 від 19.01.2024 є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату позивачці з 15.01.2024 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, з урахуванням довідок від 03.01.2024 №2/05-07/2024 та № 03.01.2024 №2/05-07/2024 виданих відділом соціального захисту населення Красилівської міської ради Хмельницької області.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 (далі-Закон № 889-VIII), в Прикінцевих та Перехідних положеннях якого закріплено, що Закон № 3723-ХІІ (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII втратив чинність.

Відповідно до п. 2 розд. ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 розд. ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно ч.1 ст.37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, за наявності в особи станом на 1 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно статтею 46 Закону України "Про державну службу" №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

В апеляційній скарзі пенсійний орган зазначає, що до стажу державної служби для визначення права на пенсію відповідно до Закону №889 позивачу не зараховуються період роботи в органах місцевого самоврядування, оскільки сфера дії Закону №889 не поширюється на посадових осіб органів місцевого самоврядування. Крім цього, відповідач вказав, що у позивача відсутній стаж державної служби.

Однак, надаючи оцінку вказаним доводам, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.8 Прикінцевих положень Закону №899, стаж державної служби за періоди роботи до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, встановлених на той час законодавством.

Аналізуючи наведені норми обчислення стажу державної служби за період роботи до 01.05.2016, (до моменту набрання чинності Законом №899) здійснюється відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 (далі - Порядок №283), яким слід керуватися в даному випадку.

Згідно п.2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-IIІ від 07.06.2001 (далі - Закон №2493).

Положення статей 2, 3 Закону №2493 визначають, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Дія цього Закону не поширюється на технічних працівників та обслуговуючий персонал органів місцевого самоврядування.

Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до статті 14 Закону №2493-IIІ, в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема, шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 позивача, остання в період з 15.09.1983 по 14.03.1990 та з 24.01.1991 по 04.08.2004 займала посаду секретаря виконкому Митинецької сільської ради народних депутатів; в період з 14.03.1990 по 23.01.1991 займала посаду заступника голови Митинецької сільської ради; з 09.09.1998 позивачці присвоєно 10 ранг державного службовця; в період з 05.04.2006 по 30.12.2014 займала посаду Митинецького сільського голови; з 05.04.2006 присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування; з 19.11.2010 присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування; з 30.12.2014 присвоєно 6 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Тобто, посади на яких позивачка перебувала в органах місцевого самоврядування, віднесені до переліку, визначеного статтею 14 Закону України від 07.06.2001 №2493-III "Про службу в органах місцевого самоврядування".

При цьому, пенсійний орган вказав, що тривалість стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби станом на 01.05.2016 становить 17 років 9 місяців 18 днів (з 15.09.1983 по 03.07.2001)

Однак, згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 08.02.2024 період роботи позивача з 04.07.2001 по 04.08.2004 та з 05.04.2006 по 30.12.2014 пенсійним органом не було враховано до стажу державної служби позивача.

При цьому, відповідно п.4 частини 2 статті 46 Закону №889, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом №2493, входить до стажу державної служби.

Згідно п.6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №229 від 25.03.2016, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889, яким передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Аналогічна позиція повністю узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду викладеними в постановах від 10.05.2018 у справі № 351/1792/17 та від 26.06.2018 у справі №735/939/17.

Враховуючи викладене, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зарахування позивачу до стажу державної служби періодів роботи в органах місцевого самоврядування з 15.09.1983 по 04.08.2004 та з 05.04.2006 по 30.12.2014.

Отже, враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що досягнення позивачем необхідного віку і загального страхового стажу не є спірним у даній справі, оскільки згідно висновків суду на момент звернення позивача із заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону №889-VIII позивач досягла встановленого чинним законодавством пенсійного віку та стаж її державної служби, з урахуванням зараховано періоду роботи в органах місцевого самоврядування з 15.09.1983 по 04.08.2004 та з 05.04.2006 по 30.12.2014, складає понад 20 років, а тому позивач має право на призначення вищевказаної пенсії.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 19.01.2024, враховуючи підстави його прийняття, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести позивача з 15.01.2024 пенсії за віком державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням довідок від 03.01.2024 №2/05-07/2024 «Про посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років та № 03.01.2024 №2/05-07/2024 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби».

з 15.01.2024 пенсії за віком державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням довідок від 03.01.2024 №2/05-07/2024 «Про посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років та № 03.01.2024 №2/05-07/2024 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби».

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" затверджено Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (далі Порядок).

Пунктом 4 вказаного Порядку передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктами 5 та 6 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб №622 передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Судом встановлено, що до матеріалів справи позивачем долучено:

-довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 03.01.2024 №2/05-07/2024 (а.с. 21). Довідка видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей або інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату за грудень 2023 року. Також зазначено, що на всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

-довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця станом на січень 2024 (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 03.01.2024 №2/05-07/2024 (а.с. 23). Довідка видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей або інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату за грудень 2023 року. Також зазначено, що на всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Досліджуючи вказані документи, колегія суддів зазначає, що вказані довідки видані за останньою займаною посадою, яку обіймала позивач, містять всі відомості щодо заробітної плати позивача. Також, зі змісту вказаних довідок вбачається, що на всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що відповідає вимогам п. 4 Порядку №622.

Отже, аналізуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу з урахуванням розміру заробітної плати, зазначеної в довідках Красилівської міської ради Хмельницької області від 03.01.2024 №2/05-07/2024 та № 03.01.2024 №2/05-07/2024, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Доводи відповідача щодо невідповідності довідок вимогам Порядку №622 зі змінами внесеними Постановою №823 від 12.07.2024, які набули чинності з 01.01.2024, колегія суддів не приймає, оскільки вказана постанова набрала чинності 20.07.2024, в той час, як позивач звернулась із заявою про переведення на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу" 15.01.2024, надавши довідки від 03.01.2024.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 15.01.2024 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" з урахуванням довідок від 03.01.2024 №2/05-07/2024 та № 03.01.2024 №2/05-07/2024 виданих відділом соціального захисту населення Красилівської міської ради Хмельницької області.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Смілянець Е. С.