Справа № 260/388/24
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/388/24 пров. № А/857/10757/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Пліша М.А.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

секретаря судового засідання Хомин Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року (головуючий суддя Маєцька Н.Д., м. Ужгород) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Закарпатської митниці, в якому просив:

1) визнати протиправним та скасувати наказ в.о. начальника Закарпатської митниці № 1382 від 28 грудня 2023 року «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »;

2) поновити ОСОБА_1 на займаній посаді з дня припинення державної служби 04 січня 2024 року;

3) стягнути з Закарпатської митниці середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та понесені судові витрати.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що наказом в.о. начальника Закарпатської митниці № 1382-0 від 28 грудня 2024 року, мені - ОСОБА_1 припинено державну службу та звільнено 04 січня 2024 року з посади заступника начальника відділу інфраструктури та транспортного забезпечення управління адміністративно-господарської діяльності Закарпатської митниці, у зв`язку із закінченням строку, на який було укладено контракт від 30.06.2023 року № 656 із змінами згідно Додаткової угоди від 15.09.2023 року № 548, відповідно до п. 1 ч. 12 ст. 31-1, абз. 2 ч. 1 ст. 85 Закону України «Про державну службу».

Пункт 3 Постанови КМУ від 17.06.2020 року № 494 «Про затвердження Порядку укладення контрактів про проходження державної служби» регламентує, що укладення контрактів здійснюється з дотриманням принципів законності, ефективності, прозорості та доброчесності.

Зокрема. під час укладання контракту не допускається звуження обсягу прав особи, визначених законодавством з питань державної служби та законодавством про працю в частині, не врегульованій Законом України «Про державну службу».

Пунктом 13 ст. 31-1 Закону України «Про державну службу» чітко передбачено, що дія контракту про проходження державної служби, за умови належного його виконання державним службовцем, може бути один раз продовжена за угодою сторін на той самий строк шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.

Під час роботи на займаних у нього не було жодних дисциплінарних стягнень, ефективно виконував покладені завдання.

Відповідачем взагалі не зазначено, в чому саме полягає неможливість його продовження, оскільки, він належним чином та сумлінно виконувались поставлені завдання та обов`язки протягом всього строку дії укладеного контракту.

Положення Закону України «Про державну службу» не встановлюють процедури за якою має бути досягнута згода сторін про продовження строку дії контракту, а також не встановлюють строків, у які має бути продовжена дія контракту. Тобто, Закон «Про державну службу» фактично передбачає, що строк дії укладеного контракту про проходження державної служби може бути продовжений до закінчення строку його дії.

Так, відповідно до умов Контракту, його дія за умови належного виконання особою його посадових обов`язків, завдань і ключових показників, передбачених цим контрактом, може бути продовжена за угодою сторін на той самий або більший строк, але не більше ніж на три роки шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.

З огляду на практику ЄСПЛ та застосовуючи аналогію понять «пропорційності» та «співмірності» втручання держави в права особи, оскаржуваний наказ не відповідає критерію «пропорційності» та «співмірності», адже не продовження строку дії контракту або не переведення на іншу посаду без вагомих причин фактично порушує законні права та інтереси працівника.

Стаття 31-1 Закону України «Про державну службу» передбачає, що з особою, яка призначається на посаду державної служби, може бути укладено контракт про проходження державної служби відповідно до п. ч. 2 ст. 34 цього Закону (Чисельність посад державної служби в державному органі, на які здійснюється строкове призначення, не може перевищувати 7 відсотків загальної штатної чисельності посад державної служби в державному органі) в порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Згідно п. 15 Постанови КМУ від 17.06.2020 року № 494 «Про затвердження Порядку укладення контрактів про проходження державної служби» істотними умовами контракту є зокрема, дата набрання чинності та строк дії контракту.

Окрім того, п. 14 ст. 31-1 Закону «Про державну службу» передбачає, що Типові контракти зо проходження державної служби затверджуються Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Згідно п. 21 Типового контракту, затвердженого КМУ - внесення змін до істотних умов контракту, визначених Законом України «Про державну службу», не допускається.

Натомість, відповідачем всупереч вищевказаним нормам, з метою створення штучного тиску на працівників шляхом укладення короткострокових контрактів, а також загрози звільнення у зв`язку з не підписанням такої редакції, змінено істотні умови без надання можливості працівнику продовження його дії, ухвалено протиправний оскаржуваний наказ ро припинення державної служби та звільнення.

Верховний Суд в постанові від 22.12.2021 у справі №757/16855/20 (провадження Ь61- 5153св21) сформував правову позицію, що звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 червня 2024 року між позивачем та Закарпатською митницею в особі начальника ОСОБА_2 було укладено контракт № 656 про проходження державної служби.

Відповідно до п. 2 вказаного контракту цей контракт є особливою формою строкового трудового договору.

Відповідно до п. 21 Контракту дія цього контракту закінчується зокрема у разі закінчення строку, на який укладено цей контракт.

Особа звільняється із займаної посади державної служби в останній день строку дії цього контракту (п. 25 Контракту).

Відповідно до п. 26 Контракту строк його дії з 30 червня 2023 року по 02 жовтня 2023 року.

Згідно з п. 27 Контракту дія цього контракту за умови належного виконання особою його посадових обов`язків, завдань і ключових показників, передбачених цих контрактом може бути продовжена за угодою сторін на той самий або більший строк, але не більше ніж на три роки шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.

Додатковою угодою № 548 від 15 вересня 2023 року до контракту про проходження державної служби від 30 червня 2023 року № 656 внесено зміни до контракту, а саме абзац перший пункту 26 викладено у такій редакції «Строк дії цього контракту з 30 червня 2023 року по 04 січня 2024 року».

Наказом Закарпатської митниці від 28 грудня 2023 року № 1382-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено із займаної посади 04 січня 2024 року у зв`язку із закінченням строку, на який укладено контракт про проходження державної служби від 30.06.2023 року № 656, із змінами внесеними шляхом підписання додаткової угоди від 15.09.2023 року № 548.

Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що частиною першою статті 1 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII) визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

За визначенням частини другої статті 1 Закону №889-VІІІ державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до ч.1 ст. 569 Митного кодексу України (далі - МК України) працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Частиною 3 ст.569 МК України встановлено, що правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Згідно з ч.5 ст.570 МК України, з особами, які призначаються на службу до митних органів на посади державної служби, можуть укладатися контракти про проходження державної служби відповідно до законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Нормами ст. 5 Закону №889-VIII передбачено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

За правилами ч.1 ст.31-1 Закону №889-VIII, з особою, яка призначається на посаду державної служби, може бути укладено контракт про проходження державної служби відповідно до пункту 3 частини другої статті 34 цього Закону в порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Згідно п.3 та п. 9 ч.5 ст.31-1 Закону №889-VIII, до істотних умов контракту належать: дата набрання чинності та строк дії контракту; підстави зміни умов, припинення дії та розірвання контракту.

Контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років (ч.8 ст.31-1 Закону №889-VIII).

Відповідно до ч.9 ст.31-1 Закону, контракт про проходження державної служби підписується державним службовцем та суб`єктом призначення або керівником державної служби і є невід`ємною частиною акта про призначення на посаду.

Дія контракту про проходження державної служби, за умови належного його виконання державним службовцем, може бути один раз продовжена за угодою сторін на той самий строк шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту (ч.13 ст.31-1 Закону №889-VIII).

Частиною 12 ст.31-1 Закону №889-VIII передбачено, що дія контракту про проходження державної служби припиняється: 1) у разі закінчення строку, на який укладено контракт; 2) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін; 3) за ініціативою суб`єкта призначення або керівника державної служби - у разі невиконання або неналежного виконання державним службовцем умов контракту; 4) у разі припинення державної служби з підстав, визначених частиною першою статті 83 цього Закону.

Пунктом 1 Порядку укладення контрактів про проходження державної служби затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №494 від 17.06.2020(далі - Порядок №494) визначено зміст, процедуру укладення, зміни та розірвання контракту про проходження державної служби (далі - Контракт) як строкового трудового договору, укладеного між державним органом та особою, яка призначається (переводиться) на посаду державної служби категорії Б або В (далі - особа).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 494 контракт може бути укладено з особою, яка призначається (переводиться) на посаду державної служби та основні посадові обов`язки за посадою якої передбачають виконання конкретного завдання (завдань), яке є заздалегідь визначеним, досяжним, з встановленими датами початку і завершення виконання (не виконується постійно). Робота на посаді державної служби, яка передбачає укладення контракту, не може бути типовою та повторюваною.

Згідно до пункту 14 Порядку № 494 у контракті зазначаються предмет, істотні та додаткові умови, строк дії контракту та реквізити сторін. До контракту додається графік виконання завдань, який є його невід`ємною частиною.

Пунктом 15 Порядку № 494 передбачено, що істотними умовами контракту є: місце роботи і посада державної служби; спеціальні вимоги до осіб, які претендують на посаду державної служби, за якою укладається контракт; дата набрання чинності та строк дії контракту; права та обов`язки сторін; завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості їх виконання, строки їх виконання; режим праці та відпочинку; умови оплати праці; відповідальність сторін та вирішення спорів; підстави зміни умов, припинення дії та розірвання контракту.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 494 за взаємною домовленістю сторони можуть визначити додаткові умови контракту про проходження державної служби, що не суперечать Закону України «Про державну службу» та не звужують обсяг прав особи.

У відповідності до пункту 25 Порядку №494, дія контракту припиняється з підстав, передбачених законом.

Суб`єкт призначення або керівник державної служби до прийняття наказу (розпорядження) про оголошення конкурсу на зайняття відповідної посади або до її заміщення шляхом переведення може визначити додаткові, крім встановлених законодавством, підстави розірвання контракту, а також строки та порядок повідомлення про це сторонам.

Пунктом 26 Порядку №494 визначено, що припинення дії або розірвання контракту передбачає припинення особою державної служби на відповідній посаді.

Згідно п.2 ч.1 ст.83 Закону №889-VIII державна служба припиняється у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону).

Відповідно до п.9 ч.1 ст.83 Закону №889-VIII, державна служба припиняється з підстав, передбачених контрактом про проходження державної служби (у разі укладення) (стаття 88-1 цього Закону).

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.85 Закону №889-VIII у разі призначення на посаду державної служби з укладанням контракту про проходження державної служби державний службовець звільняється з посади в останній день строку дії контракту.

У відповідності до частини 1 ст. 88-1 Закону №889-VIII контрактом про проходження державної служби можуть бути встановлені додаткові, крім передбачених цим Законом, підстави припинення державної служби.

З урахуванням викладеного вище, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у зв`язку із закінченням строку, на який було укладено контракт, за відсутності підстав для продовження його дії суб`єкт призначення або керівник державної служби видає наказ про звільнення особи, яка призначена на посаду державної служби згідно укладеного контракту про проходження державної служби.

Як уже згадувалось вище, 30 червня 2024 року між позивачем та Закарпатською митницею в особі начальника ОСОБА_2 укладено контракт № 656 про проходження державної служби на строк від 30 червня 2023 року по 02 жовтня 2023 року. Вищевказаний контракт підписаний позивачем особисто, що свідчить про його обізнаність зі строком дії цього контракту та про погодження сторонами всіх істотних умов.

Відтак, підписуючи контракт про проходження державної служби від 30 червня 2023 року № 656, добровільно погодився з умовами контракту, в тому числі і зі строком дії контракту.

При цьому суд слушно зауважив, що контракт є особливою формою трудового договору та за погодженням сторін врегульовує умови трудової діяльності працівника, тому при вирішенні зазначених питань підлягають урахуванню положення контракту, позаяк саме на таких умовах працівник погодився вступити у трудові правовідносини. З огляду на особливості зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівник з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

Крім того, як уже вказувалось, відповідно до ч. 13 ст. 31-1 Закону №889-VIII дія контракту про проходження державної служби, за умови належного його виконання державним службовцем, може бути один раз продовжена за угодою сторін на той самий строк шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.

На підстави вищенаведених норм Закону №889-VIII додатковою угодою № 548 від 15 вересня 2023 року до контракту про проходження державної служби від 30 червня 2023 року № 656 внесено зміни, а саме абзац перший пункту 26 викладено у такій редакції «Строк дії цього контракту з 30 червня 2023 року по 04 січня 2024 року». Вказана додаткова угода також підписана позивачем.

З урахуванням наведених вище обставин, правильним є твердження про те, що волевиявлення позивача на укладення контракту було підтверджено його особистим підписом на контракті, в якому зазначений строк його дії та в подальшому на додатковій угоді до контракту, при цьому, протягом дії контракту позивач не оскаржував його умов.

Оскільки, як зазначалось вище, правові наслідки закінчення строку дії контракту передбачені пунктом 2 частини першої статті 83 Закону №889-VIII, відповідно до якого державна служба припиняється у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону) та абзацом 2 частини 1 статті 85 Закону №889-VIII, відповідно до якого у разі призначення на посаду державної служби з укладанням контракту про проходження державної служби державний службовець звільняється з посади в останній день строку дії контракту, то з огляду на наявні у справі докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірний наказ прийнятий на підставі та в межах повноважень, передбачених чинним законодавством, відтак підстав для його скасування не має.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимоги про визнання протиправними та скасування наказу про звільнення позивача, то відповідно суд першої інстанції правильно вважав, що вони також не підлягають задоволенню.

З урахуванням вказаного, колегія судді вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, такі відповідають обставинам справи, рішення суду прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального прав, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року у справі №260/388/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко
Повне судове рішення складено 06.06.25