Справа № 160/26704/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
07.10.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ВІН-ТАЖ до Київської митниці, в якому позивач просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів:
- №UA100330/2024/000027/2 від 02.08.2024 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2024/000518;
- №UA100330/2024/000029/2 від 12.08.2024 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2024/000541;
- №UA100330/2024/000032/2 від 15.08.2024 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2024/000549;
- №UA 100330/2024/000035/2 від 03.09.2024 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2024/000595.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем було подано митні декларації разом з усіма необхідними документами з метою митного оформлення товарів, при цьому, відповідач відмовив позивачу у митному оформленні товарів та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів. Позивач не погоджується із оспорюваними рішенням про коригування митної вартості товарів та картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та вважає їх протиправними та такими, що не відповідають вимогам законодавства, у зв`язку з чим, просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.
Основним видом економічної діяльності ТОВ «ВІН-ТАЖ» згідно КВЕД є 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.
Судом встановлено, що між ТОВ «ВІН-ТАЖ» та Zhejiang Kaitou Sanitary Ware Technology Co., Ltd (Китай) укладено зовнішньоекономічний контракт №19-423VIN від 19.04.2023 (далі Контракт).
У відповідності до умов до п. 1 Контракту, продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти у власність від продавця товари на умовах, вказаних в рахунку-фактурі (інвойсі) до даного Контракту, згідно з Правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2020 р. Сторони домовились, що страхування вантажу за цим Контрактом не здійснюється. Сторонами встановлено перелік товаросупровідних документів, а саме: пакувальний лист, рахунок-платформа (у разі наявності), рахунок-фактура (інвойс), коносамент, або автотранспортна накладна CMR (залізнична накладна), та інші документи, відповідно до номенклатури товару. Країна походження товарів зазначається в рахунку-фактурі (інвойсі) на кожну відповідну партію товарів. Країна призначення Україна.
Відповідно до пункту 2 Контракту ціна контракту встановлюється в доларах США. Найменування (асортимент), кількість і ціна товару визначається у рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну окрему партію товару, які є невідємною частиною даного Контракту. Якщо інше не передбачено рахунком-фактурою (інвойсом), ціна товару за цим контрактом включає вартість тари, упаковки, маркування, перевезення (завантаження, вивантаження), а також всі інші витрати до пункту призначення, оплата яких передбачена продавцем, відповідно до базисних умов Правил ІНКОТЕРМС в редакції 2020 р. Загальна сума Контракту складається із загальної суми рахунків-фактур (інвойсів).
У відповідності до п. 4. Контракту валютою платежу за цим контрактом є долар США. Оплата товару покупцем проводиться шляхом безготівкового перерахування коштів на бануівський рахунок покупця. Покупець повинен здійснити оплату товару згідно даного Контракту, та і нвойсів до Контракту протягом 180 банківських днів від дати поставки товару. Датою поставки товару потрібно вважати дату, визначену в п.5.1 даного Контракту.
Згідно п.5 Контракту сторонами погоджено датою поставки товару вважати дату оформленої митної декларації. Строк поставки товару на митну територію України не повинен перевищувати 120 календарних днів, з моменту здійснення передплати, у разі її здійснення, якщо це зазначено в інвойсі. Товар повинен бути прийнятий по кількості в день поставки, по якості протягом 14 календарних днів від дати поставки.
Контракт набирає чинності з дати підписання і діє до 31.12.2024 та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Контрактом (п.12.1 Договору).
На виконання вищезазначеного Контракту Zhejiang Kaitou Sanitary Ware Technology Co., Ltd (Китай) у липні 2024 року було здійснено поставки товару.
До вказаної ЕМД позивач додав наступні документи: пакувальний лист (Packing list) №11631049JK від 07.06.2024; рахунок-фактуру (Invoice) №11631049JK від 07.06.2024; міжнародну товаро-транспортну накладну (CMR) №435630 від 30.07.2024; документ про походження товару (Invoice) №11631049JK від 07.06.2024; висновок експерта №ГО-813 від 01.08.2024 Дніпропетровської торгово-промислової палати; комерційну пропозицію (Offer) №б/н від 07.06.2024; контракт №19-423VIN від 19.04.2023; додаткову угоду №1 від 13.07.2023 до Контракту №19-423VIN; додаткову угоду №2 від 12.02.2024 до контракту №19-423VIN.
02.08.2023 Київська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA100330/2024/000027/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2024/000518, якими було відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів.
Митну вартість товару Київською митницею скориговано з розрахунку 4,51 дол. США за кг).
Різниця митних платежів між митною вартістю товарів, визначеною позивачем та скоригованою митницею склала 220 199,30 грн.
До вказаної ЕМД позивач додав наступні документи: пакувальний лист (Packing list) №12631029JK/1 від 26.04.2024; рахунок-фактуру (Invoice) №12631029JK від 26.04.2024; міжнародну товаро-транспортну накладну (CMR) №TG014549 від 01.08.2024; документ про походження товару (Invoice) №12631029JK від 26.04.2024; висновок експерта №ГО-853 від 12.08.2024 Дніпропетровської торгово-промислової палати; комерційну пропозицію (Offer) №б/н від 22.04.2024; контракт №19-423VIN від 19.04.2023; додаткову угоду №1 від 13.07.2023 до Контракту №19-423VIN; додаткову угоду №2 від 12.02.2024 до контракту №19-423VIN.
12.08.2023 Київська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA100330/2024/000029/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2024/000541, якими було відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів.
Митну вартість товару Київською митницею скориговано з розрахунку 4,51 дол. США за кг).
Різниця митних платежів між митною вартістю товарів, визначеною позивачем та скоригованою митницею склала 589 182,98 грн.
До вказаної ЕМД позивач додав наступні документи: пакувальний лист (Packing list) №12630903JK від 20.05.2024; рахунок-фактуру (Invoice) №12630903JK від 20.05.2024; міжнародну товаро-транспортну накладну (CMR) б/н від 06.08.2024; документ про походження товару (Invoice) №12630903JK від 20.05.2024; висновок експерта №ГО-858 від 14.08.2024 Дніпропетровської торгово-промислової палати; комерційну пропозицію (Offer) №б/н від 15.05.2024; контракт №19-423VIN від 19.04.2023; додаткову угоду №1 від 13.07.2023 до Контракту №19-423VIN; додаткову угоду №2 від 12.02.2024 до контракту №19-423VIN.
15.08.2023 Київська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA100330/2024/000032/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2024/000549, якими було відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів.
Митну вартість товару Київською митницею скориговано з розрахунку 4,51 дол. США за кг).
Різниця митних платежів між митною вартістю товарів, визначеною позивачем та скоригованою митницею склала 123 454,66 грн.
До вказаної ЕМД позивач додав наступні документи: пакувальний лист (Packing List) №12631205JK від 20.06.2024; рахунок-фактуру (Invoice) №12631205JK від 20.06.2024; міжнародну товаро-транспортну накладну (CMR) №436373 від 28.08.2024; документ про походження товару (Invoice) №12631205JK від 20.06.2024; висновок експерта №ГО-930 від 02.09.2024 Дніпропетровської торгово-промислової палати; комерційну пропозицію (Offer) №б/н від 14.06.2024; контракт №19-423VIN від 19.04.2023; додаткову угоду №1 від 13.07.2023 до Контракту №19-423VIN; додаткову угоду №2 від 12.02.2024 до контракту №19-423VIN.
03.09.2024 Київська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA100330/2024/000035/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2024/000595, якими було відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів.
Митну вартість товару Київською митницею скориговано з розрахунку 4,51 дол. США за кг).
Різниця митних платежів між митною вартістю товарів, визначеною позивачем та скоригованою митницею склала 187 789,08 грн.
Рішення митного органу про коригування митної вартості товарів відповідно до вказаних вище митних декларацій та документів обґрунтовується тим, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, оскільки документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

- відповідно до п. 1.5. Контракту від 19.04.2023 №19-423VIN зазначено, що товар супроводжується наступними документами: пакувальний лист, рахунок-проформа, рахунок-фактура (інвойс), коносамент або автотранспортна накладна (залізнична накладна) та іншими документами, відповідно до номенклатури товару. Декларантом не надано номенклатуру товару, а також не надано консомент;

- надана декларантом комерційна пропозиція є копією інвойсу, не містить інформації щодо пропозицій для продажу оцінюваних товарів незалежними покупцями, отже, не відображає дійсну вартість товару;

- висновки Дніпропетровської ТПП від 01.08.2024 №ГО-813, від 12.08.2024 №ГО-853, від 14.08.2024 №ГО-858, від 02.09.2024 №ГО-930 прийнято до уваги митницею, але не може бути підставою для підтвердження митної вартості;

- подані документи не містять відомостей, які б підтверджували числові значення митної вартості на умовах поставки CPT.

Позивач вважає, що спірні рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, є безпідставними, оскільки відповідачу було надано всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару, у зв`язку з чим, останні підлягають скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України, митна, вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 МКУ передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України та пунктом 1.14 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» № 599 від 24.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за № 984/21296, передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та(або) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.

Суд зазначає, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Неподання декларантом інших запитуваних митницею документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Надаючи оцінку доводам сторін, в розрізі з вищенаведеними нормами чинного законодавства та встановленими обставинами справи, суд зазначає, що за умовами контракту поставка партій товару здійснена на умовах СРТ-Дніпро.

У відзиві на позовну заяву, відповідач звертає увагу, що за названими умовами, продавець бере на себе зобов`язання забезпечити поставку товару за власні кошти до місця призначення, яким є м. Дніпро. Натомість, під час митного оформлення було встановлено, що товар на шляху призначення був перевантажений у м. Гданськ.

Відтак, декларант мав подати документи, які підтверджують вартість перевезення з Польщі до кордону України.

Суд зазначає, що здійснення поставки товару на умовах СРТ, Інкотермс (в редакції 2020 р.), включає в себе вартість перевезення від місця завантаження до місяця відвантаження товару за адресами, погодженими сторонами.

Є неоспорюваним сторонами та підтверджується матеріалами справи той факт, що товар мав поставлятися з Китаю до м. Дніпро (Україна).

Натомість, як вірно зауважив відповідач, товар, який мав кінцеве місце призначення за умовами поставки СРТ-Дніпро, був перевантажений на шляху перевезення в м. Гданськ (Польща). Згідно з наданими міжнародними товарно-транспортними накладними (CMR), товар з м. Гданськ (Польща) мав бути поставлений до м. Дніпро (Україна). При цьому, згідно з інформацією, зазначеною в названих документах, навантаження було здійснено на транспортний засіб фізичної особи-підприємця резидента України, тобто на шляху перевантаження товару також відбулася зміна постачальника, що не було обумовлено в інвойсах.

Натомість, декларантом не надавався рахунок та не включена транспортна складова від порту Гданськ до митного кордону України.

Суд також звертає увагу, що Конвенція про процедуру спільного транзиту визначає заходи щодо транзитного перевезення товарів між Співтовариством і країнами ЄАВТ, а також між самими країнами спільного транзиту, в тому числі, у відповідних випадках, стосовно товарів, які перевантажують, направляють далі або складують, шляхом запровадження процедури спільного транзиту незалежно від виду і походження товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Конвенції, без обмеження положень цієї Конвенції, зокрема положень стосовно гарантій, товари, що переміщуються територією Співтовариства, вважаються поміщеними під процедуру транзиту Союзом.

Транзитні декларації та транзитні документи для цілей процедури спільного транзиту повинні відповідати доповненню III та оформлюватися відповідно до нього.

Статтею 3 Конвенції визначено, що для цілей цієї Конвенції термін «транзит» означає процедуру, під якою товари перевозяться під контролем компетентних органів з однієї Договірної сторони до іншої Договірної сторони або до тієї самої Договірної сторони принаймні через один кордон.

Доповнення І процедури спільного транзиту передбачають, що для цілей Конвенції застосовуються такі терміни та означення: «транзитна декларація» означає акт, яким особа заявляє у встановленій формі та у встановлений спосіб про бажання помістити товари під процедуру спільного транзиту; «транзитний супровідний документ» означає документ, що надрукований з використанням засобів електронного опрацювання даних для супроводження товарів і ґрунтується на відомостях транзитної декларації «борг» означає зобов`язання особи сплатити суму імпортних або експортних платежів та інших зборів, що підлягають сплаті стосовно товарів, поміщених під процедуру спільного транзиту.

Аналіз положень Конвенції про процедуру спільного транзиту дає можливість дійти висновку, що транзитне перевезення товарів між Співтовариством і країнами ЄАВТ, а також між самими країнами спільного транзиту, в тому числі, у відповідних випадках, стосовно товарів, які перевантажують, має здійснюватися під контролем компетентних органів з однієї Договірної сторони до іншої Договірної сторони. Тобто, мають бути оформлені транзитні декларації, транзитні супровідні документи та проведено оплату за транзитне перевезення.

Суд звертає увагу, що Україна та Польща є учасниками цієї Конвенції.

В спірних правовідносинах товар, який перевозився з Китаю, був перевантажений на території Польщі перевізнику, який є резидентом України, а тому позивач мав надати до митного органу документи, передбачені Конвенцією.

Крім того, пунктом 4.8 Контракту № 19-423VIN від 19.04.2023 передбачено, що всі податки та митні збори, вивізне мито та інші витрати, пов`язані з виконанням Контракту на території продавця, сплачуються продавцем.

Більш того, суд звертає увагу, що Міжнародний торговий термін CPT (Carriage Paid To /перевезення оплачені до ... назва місця призначення) відповідно до Правил Інкотермс-2020, означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. При цьому, відповідно до п. B9 «Розподіл витрат», покупець зобов`язаний оплатити, зокрема: в) витрати за транзит, якщо такі витрати не покладаються на продавця за договором (контрактом) перевезення.

Отже, передавши українському перевізнику на території Польщі товар для подальшої доставки, продавець вважається звільненим від сплати витрат, пов`язаних з транспортуванням товару до м. Дніпро (Україна).

Натомість, позивачем не були подані до митного органу належні документи транзитного перевезення, так само як і коносамент, який визначений сторонами контракту як обов`язковий супроводжуючий документ, а тому є обґрунтованим висновок відповідача, що позивачем не доведено в повному обсязі вартість перевезення товару.

Суд також погоджується з доводами відповідача, що подані під час митного оформлення документи, з урахуванням умов Контракту, інформації щодо вартості подібних товарів та не подання на пропозиції митного органу додаткових документів щодо транспортної складової ціни товару, створювали достатні сумніви щодо справжньої ціни товару.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд доходить висновку, що відповідач в повній мірі довів наявність обґрунтованого сумніву щодо правильності задекларованої позивачем митної вартості товару, враховуючи умови Контракту та приписи чинного законодавства, а позивач не надав належні докази, які спростовують висновки відповідача та підтверджують врахування всіх складових митної вартості, зокрема, дійсної вартості перевезення товару, враховуючи факт його транзитного переміщення, а тому правові підстави для скасування оскаржених рішень митного органу відсутні.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ВІН-ТАЖ (49047, м. Дніпро, вул. Театральна, буд. 3, каб. 8; ) до Київської митниці (03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 8-А; ) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, відмовити повністю.

Розподіл судових витрат між сторонами не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 06.01.2025.

Суддя О.В. Царікова