Справа № 200/1524/24
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року Справа№200/1524/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому (з урахуванням уточних позовних вимог) просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності за 2023 рік у розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», - у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу недоотриману грошову допомогу до Дня незалежності за 2023 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги (а.с. 1-4, 38-41).

Ухвалою суду від 18 березня 2024 року позовна заява залишена без руху, позивачу встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 33-34).

19 березня 2024 року від позивача надійшла заява на усунення недоліків, до якої додано уточнений адміністративний позов (а.с. 38-46).

Ухвалою суду від 25 березня 2024 року відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому порядку; встановлено, що позивачем не порушено строк звернення до суду із цим позовом (а.с. 47-48).

10 квітня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позов та додаткові докази по справі (а.с. 54-69).

18 квітня 2024 року від позивача надійшли заперечення на відзив на позов (а.с. 70-72).

Ухвалою від 19 квітня 2024 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 5 березня 2024 року по адміністративній справі № 440/14216/23 (а.с. 74-75).

Ухвалою суду від 3 червня 2025 року провадження у справі поновлено.

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Станом на день розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.

Позивач є військовим пенсіонером, який перебуває на обліку у відповідача із 2000 року.

В 2017 році перейшов з військової пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; є учасником бойових дій та має право на пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в тому числі на отримання разової грошової допомоги до Дня Незалежності за 2023 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, яка передбачена ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, відновленої Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020).

Листом від 12 березня 2024 року відповідач повідомив, що позивачу нарахована та виплачена у серпні 2023 року щорічна разова грошова допомога до Дня Незалежності за 2023 рік у серпні 2023 року у розмірі 1000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2023 року № 754 «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань».

Позивач зазначає, що змін до ст. 12 Закону № 3551-ХІІ не внесено, дію статті не зупинено, а зменшення встановленого законом її розміру виданням постанови не узгоджується з вимогами абз. 2 ст. 113 Конституції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2023 року № 754 «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань» було затверджено порядок використання коштів державного бюджету для забезпечення соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань, відповідно до пп. 2 п. 3 якого здійснення у 2023 році разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту […] відбувається до 24 серпня 2023 року в такому розмірі: учасникам бойових дій […] - 1000 грн.

Позивач зазначає, що розмір разової грошової допомоги учасникам бойових дій, визначений Постановою № 754, не відповідає розміру, установленому ст. 12 Закону № 3551-ХІІ у редакції Закону № 367-XIV від 25 грудня 1998 року.

На переконання позивача, виплата йому як учаснику бойових дій передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічної допомоги в розмірі 1000,00 грн є протиправною, так як її розмір має складати п`ять мінімальних пенсій за віком (а.с. 1-4, 38-41).

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свої заперечення наступним.

Законом України від 20 березня 2023 року № 2983-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань (Закон № 2983) частину 5 ст. 14 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захист» викладено в новій редакції, відповідно до якої: «Щороку до Дня Незалежності України учасникам війни виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Отже, законодавцем делеговано Кабінету Міністрів України право визначати порядок та розміри разової грошової допомоги, передбаченої Законом № 3551.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2023 року № 754 «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань» затверджено Порядок використання коштів державного бюджету для забезпечення соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань та Порядок здійснення у 2023 році разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (Порядок № 754).

Згідно з пп. 2 п. 3 Порядку № 754 у 2023 році грошова допомога виплачується учасникам бойових дій, […] до 24 серпня 2023 року в розмірі 1000,00 грн.

15 серпня 2023 року позивачу перераховано на картковий рахунок, відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк», грошову виплату до Дня Незалежності України у розмірі 1000,00 грн.

Отже, порушень з боку відповідача немає.

Також у відзиві на позов зазначено, що позивач звернувся до суду із даним позовом з пропуском строку, передбаченим ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог (а.с. 54-58).

У запереченнях на відзив відповідача позивач зазначає, що звернувся до суду із дотриманням строку, встановленого ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також зазначає, що на його переконання грошова допомога до Дня Незалежності мала бути виплачена йому у розмірі, визначеному ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" - в редакції Закону від 25 грудня 1998 № 367-ХІV, тобто, в розмірі не менше п`яти мінімальних пенсій за віком.

Посилання відповідача на ч. 5 ст. 14 Закону № 3551-XII позивачем ставить під сумнів, так як до спірних правовідносин ця норма не має ніякого відношення - позивач відноситься до категорії учасників бойових дій і до спірних правовідносин має застосовуватися саме ст. 12 Закону № 3551-XII у редакції закону від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV.

Посилається на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 5 березня 2024 року у справі 440/14216/23, та зазначає, що у казаному рішенні вказано, що: За своїм змістом та ознаками разова щорічна грошова допомога до Дня Незалежності України є аналогічною разовій грошовій допомозі до 5 травня, що виплачувалась особам з інвалідністю внаслідок війни до внесення Законом № 2983-ІХ відповідних змін до ч. 5 ст. 13 Закону № 3551-ХІІ. […] Наявні підстави вважати, що […] за своєю природою передбачена ч. 5 ст. 12 № 3551-XII виплата до Дня Незалежності України є щорічною разовою грошовою допомогою і приурочування її виплати до різних дат, зміна порядку її виплати, не змінює її природи саме як грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни, відтак, її не слід вважати новим видом соціального забезпечення для осіб із числа учасників бойових дій.

Наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с. 70-72).

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), є громадянином України, паспорт НОМЕР_1 від 23 липня 1996 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання згідно з паспортом серії НОМЕР_1 від 23 липня 1996 року: АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 1 січня 2004 року (а.с. 6-10).

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , зареєстроване місцезнаходження: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі (а.с. 61-65).

Як встановлено судом, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як одержувач пенсії за віком, призначеної йому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (а.с. 18).

У серпні 2023 року відповідачем було нараховано та виплачено позивачеві як учаснику бойових дій разову грошову допомогу/виплату до Дня Незалежності України у розмірі 1000,00 грн (а.с. 17-18, 55).

17 лютого 2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати йому щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності за 2023 рік у розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням виплаченої суми (а.с. 17).

Листом від 12 березня 2024 року (вих. № 5575-3591/І-02/8-0500/2) Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивачу наступне.

Порядок та розміри виплати щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України у 2023 року ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2023 року № 754 «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань». Означеною постановою визначено, що учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, разова грошової допомога виплачується у розмірі 1000,00 грн.

В серпні 2023 року розмір пенсійної виплати позивача склав 13731,69 грн, в тому числі: 12731,69 грн - розмір пенсії за серпень 2023 року, 1000,00 грн - разова грошова виплата як учаснику бойових дій на виконання Постанови № 754 до Дня Незалежності України (а.с. 18).

Будучи незгодним із виплатою йому як учаснику бойових дій щорічної разової грошової допомоги/виплати до Дня Незалежності у 2023 році в розмірі 1000,00 грн (замість щорічної разової грошової допомоги в розмірі п`ять мінімальних пенсії за віком), позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Щодо зауважень відповідача про те, що ОСОБА_1 звернувся до суду із пропуском строку, встановленого ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд зазначає, що питання дотримання/не дотримання позивачем строку звернення до суду із даним позовом було вирішено при відкритті провадження у справі. За висновком суду, наведеним в ухвалі від 25 березня 2024 року про відкриття провадження у справі, позивачем не порушено строк звернення до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення […].

Відповідно до преамбули Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22 жовтня 1993 року (далі - Закон № 3551-ХІІ) цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-ХІІ (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом «б» пп. 1 п. 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28 грудня 2007 року (набрав чинності 1 січня 2008 року) частину 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в наступній редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пп. "б" пп. 1 п. 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI від 28 грудня 2007 року.

В подальшому Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» (набрав чинності 1 січня 2015 року) розділ VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні (щодо окремого бюджетного року) постанови, а саме: № 147 від 31 березня 2015 року, № 141 від 2 березня 2016 року, № 233 від 5 квітня 2017 року, № 170 від 14 березня 2018 року, № 237 від 20 березня 2019 року та № 112 від 19 лютого 2020 року, якими визначались, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій.

Так, постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» № 112 від 19 лютого 2020 року (набрала чинності 25 лютого 2020 року) визначено розмір виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій 1390,00 грн.

Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення п. 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст.ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, з 27 лютого 2020 року (з дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України по 14 квітня 2023 року) (включно) положення ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» діяли в редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

15 квітня 2023 року набрав чинності Закон України від 20 березня 2023 року № 2983-IX (далі Закон № 2983-ІХ), яким частину 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в такій редакції: "щороку до Дня Незалежності України учасникам бойових дій виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

Вказані положення Закону України № 2983-IX неконституційними не визнавалися, з огляду на що підлягають застосуванню на всій території України.

Таким чином, до внесення змін у березні 2023 року у вказану норму, законом було передбачено право учасників бойових дій на отримання щорічно до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; після внесення вказаних змін державою запроваджена інша разова грошова виплата - до Дня Незалежності України, яка виплачується у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Як зазначено у пояснювальній записці до Закону України № 2983-IX, з метою засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів, пропонується у законах України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» замінити дату та в и д виплати разової грошової допомоги ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань.

З огляду на викладене, суд висновує, що зазначені виплати (допомога до 5 травня та виплата до Дня Незалежності України) є різними видами виплат, запровадженими на різних умовах.

Більш того, про те, що вказані виплати є різними видами виплат прямо зазначено у пояснювальній записці до Закону України № 2983-IX.

Постановою Кабінету Міністрів України № 754 від 21 липня 2023 року, прийнятою на виконання приписів ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-XII (в редакції Закону України № 2983-IX), затверджено Порядок здійснення у 2023 році разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - Порядок № 754).

Відповідно до пп. 2 п. 3 Порядку № 754 грошова допомога виплачується до 24 серпня 2023 року в такому розмірі: учасникам бойових дій, […] - 1000 грн.

Отже, виплата разової грошової виплати до Дня Незалежності України у 2023 році мала здійснюватися в розмірі, встановленому Порядком № 754.

З приводу посилань позивача на рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020, суд зазначає, що вказане рішення стосуються застосування іншої редакції Закону № 3551-XII, а саме: в редакції зі змінами, внесеними Законом № 107-VI від 28 грудня 2007 року. Саме такі зміни визнані рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 неконституційними.

Станом на час виникнення правовідносин положення ст. 12 Закону № 3551-XII діяло в редакції нового Закону Закону від 20 березня 2023 року № 2983-IX, який неконституційним не визнавався та, відповідно, підлягав застосуванню.

Судом враховується правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні «Великода проти України» від 3 червня 2014 року, в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У вказаному рішенні ЄСПЛ став на бік держави України та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Аналогічний правовий підхід Європейським судом з прав людини застосований в рішеннях від 9 жовтня 1979 у справі «Ейрі проти Ірландії» та від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії», в якому Суд зазначив, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового, і такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім цього, рішенням Верховного Суду від 5 березня 2024 року у справі № 440/14216/23 було задоволено позов ОСОБА_1:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги за 2023 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи у меншому розмірі, ніж вісім мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги як особі з інвалідністю внаслідок війни другої групи за 2023 рік відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/117451511).

Разом із цим постановою Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2025 року рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 5 березня 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

У вказаній постанові Велика Палата, крім іншого, зазначила наступне:

«175. Верховна Рада України у встановленому законом порядку та в межах своїх повноважень внесла зміни до спеціального Закону № 3551-ХІІ, законодавчо врегулювавши порядок надання щорічної разової грошової виплати особам з інвалідністю внаслідок війни, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме правила статті 13 Закону № 3551-ХІІ в редакції Закону № 2983- ІХ як спеціального закону.

176. Верховний Суд як суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в цій справі, зробив помилковий висновок, що пункт 2 частини першої Закону № 2983-ІХ, яким частину п`яту статті 13 Закону № 3551-XII викладено в новій редакції, не підлягає застосуванню під час вирішення цієї справи як такий, що суперечить Конституції України.

177. Суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не врахував, що в разі викладення норми закону в новій редакції, попередня її редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цієї норми.

178. Тож норма частини п`ятої статті 13 Закону № 3551-ХІІ у редакції Закону № 367- XIV діяла до набрання чинності «новою» нормою частини п`ятої статті 13 Закону № 3551-ХІІ в редакції Закону № 2983-ІХ, а саме до 15 квітня 2023 року - дня, наступного за днем опублікування Закону № 2983-ІХ. Із зазначеної дати змінилося законодавче регулювання спірних правовідносин, зокрема в частині визначення порядку та розміру виплат разової грошової допомоги до Дня Незалежності України.

179. Верховний Суд, не врахувавши положення Закону № 2983-ІХ, які є чинними та не визнані неконституційними, помилково зобов`язав відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щорічної разової грошової допомоги за 2023 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону № 3551-ХІІ у редакції Закону № 367-XIV, яка є нечинною.

[…]

184. З огляду на те, що чинне законодавство України не передбачає виплату позивачу разової грошової допомоги до Дня Незалежності України в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду про задоволення позову постановлене з неправильним застосуванням норми матеріального права і порушенні норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.».

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши встановлені судом обставини та наведені нормативно-правові приписи, суд дійшов висновку про те, що відповідачем правомірно нараховано та виплачено позивачу щорічну разову грошову допомогу до Дня Незалежності України за 2023 рік у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 754 від 21 липня 2023 року, а саме - у розмірі 1000,00 грн.

Як наслідок, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» позивач є звільненим від сплати судового збору.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому в силу вимог ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-77, 193, 242-246, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна