Справа № 300/9418/24
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" травня 2025 р. справа № 300/9418/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гомельчука С.В.,
за участю: представниці позивача - Федорців О.О.,
представника відповідача- Бондаря Р.В.,
представників третіх осіб - Наталич А.А., Захарія Т.П.,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради (далі - відповідач), за участю третіх осіб: Міністерства фінансів Українип (далі - третя особа-1), Калуського управління Державної Казначейської служби Івано-Франківської області, Калуської міської ради (далі - третя особа-3) про стягнення заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою.
У зв`язку із наявністю у відповідача станом на 01.09.2024, на підставі Подань Калуського управління Державної казначейської служби України Івано-Франківськіої області №№ 9.1-9.4 від 26.09.2024, простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою, на суму 169 453 269,44 грн, яка не була погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, із включенням нарахованої на суму простроченої заборгованості за субкредитом пені, позивач, що є органом стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України, просить стягнути з відповідача таку заборгованість в повному обсязі за рахунок наявної у останнього готівки та коштівз рахунків платника податків у банках, що його обслуговують.
Ухвалою суду від 20.12.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
06.01.2025 від представника Міністерства фінансів країни надійшли письмові пояснення, з яких вбачається, що заборгованість КП «Водотеплосервіс» перед державним бюджетом за Договором про субкредитування станом на 01.09.2024 зі сплати основного боргу становить 4 026 898,91 дол. США, відсотків Світового банку 711 483,86 дол. США, плати за надання гарантій 5 178,32 дол. США. Також, у зв`язку з порушенням відповідачем термінів сплати обов`язкових платежів, керуючись нормами Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2011 р. № 174, та відповідно до пункту 14.2 статті XIV розділу IV Договору про субкредитування йому було нараховано пеню на прострочену заборгованість 95 632 939,77 гривень.
З посиланням на приписи Бюджетного кодексу України, представниця третьої особи -1 наголосила, що обов`язковою умовою договору, укладеного із суб`єктом господарювання або іншим позичальником про надання кредитів (позик), залучених державою, мають бути зобов`язання суб`єкта господарювання або іншого позичальника: сплатити пеню за прострочення виконання своїх зобов`язань. Пеня нараховується у разі виникнення заборгованості з обслуговування та погашення кредитів (позик), залучених державою, більше ніж 30 календарних днів з дня виникнення такої заборгованості та за кожний день прострочення сплати заборгованості у національній валюті з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на день нарахування пені.
Прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою стягується з такого суб`єкта господарювання податковим органами у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання. Облік заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами ведеться Мінфіном.
Педставниця третьої особи -1 зазначила, що у зв`язку з неповерненням відповідачем коштів своєчасно і в повному обсязі та з метою захисту інтересів держави щодо стягнення простроченої заборгованості, що може вплинути на дохідну та видаткову частини державного бюджету, Міністерство фінансів України підтримує позовні вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області та просить позов задовольнити.
09.01.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому, зокрема зазнчено, що основним завданням КП «Водотеплосервіс» було забезпечення споживачів (фізичних та юридичних осіб) м. Калуша послугами з водо-, теплопостачання та водовідведення, зокрема стратегічно важливі підприємства міста. Доходи КП «Водотеплосервіс» були нерегулярними, оскільки підприємство фінансувалося виключно з внесення споживачами оплати за комунальні послуги, а вся претензійно-позовна робота по стягненню заборгованості із населення, що проводиться підприємством, не давала очікуваного результату, позаяк більшість виконавчих документів повертаються виконавцем з підстав відсутності у боржників майна, на яке можливо здійснити стягнення. КІІ «Водотеплосервіс» перебуває у надзвичайно скрутному фінансовому становищі та виступає боржником перед цілим рядом підприємств. А неможливість своєчасно виконувати свої зобов`язання по договорам так чи інакше призводить до стягнень заборгованостей з підприємства у судовому порядку. При ньому наразі на виконанні перебуває три зведених виконавчих провадження. В рамках кожного із даних проваджень винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на усіх відкритих рахунках КП «Водотеплосервіс». Таким чином робота підприємства заблокована. Арешт рахунків КП «Водотеплосервіс» і наявність непогашеної заборгованості перед кредиторами тільки погіршує ситуацію. До того ж воєнний стан значно вплинув на зростання видаткової частини бюджету. У задоволенні позову просить відмовити.
Відповідно до ухвали суду від 19.02.2025 здійснено перехід до розгляду справи № 300/9418/24 за правилами загального позовного провадження.
У судовому засіданні 27.02.2025 відкладено підготовче засідання на 13.03.2025.
13.03.2025 в судовому засіданні оголошено перерву до 25.03.2025.
25.03.2025 оголошено перерву до 17.04.2025.
У судовому засіданні 17.04.2025 розгляд справи відкладено на 24.04.2025.
Пояснив, що станом на 01.03.2017 заборгованість відповідача по Договору з погашення основного боргу становила 514 385, 23 долари США (13 972 606,12 грн./ 27.1637). У рамках справи №809/712/17 стягувалась заборгованість за період із 15.04.2013 по 15.10.2016. За вказаний період підлягала до оплати основна сума субкредиту у розмірі 2 560 504,00 доларів США. Враховуючи, що станом на 01.03.2017 заборгованість відповідача по Договору з погашення основного боргу становила 514 385, 23 доларів США, то КП "Водотеплосервіс" самостійно повернуто державі субкредиту у розмірі 2 046 118,77 доларів США (2 560 504,00 доларів США - 514 385, 23 долари США).
Також станом на 29.10.2019 заборгованість відповідача за Договором з погашення основного боргу становила 1 238 977,62 долари США (31 057 576,00 грн./ 25,0671). У рамках справи №300/1068/19 стягувалась заборгованість за період із 15.04.2017 по 15.10.2019. За вказаний період підлягала до оплати основна сума субкредиту у розмірі 1 920 378.00 доларів США. Вважає, що оскільки станом на 29.10.2019 заборгованість відповідача по Договору з погашення основного боргу становила 1 238 977,62 долари США, то КП "Водотеплосервіс" було самостійно повернуто державі субкредиту у розмірі 681 400,38 доларів США (1 920 378.00 доларів США - 1 238 977,62 долари США).
Наголосив, що обставини повернення відповідачем державі субкредиту та стягнення заборгованості по Договору за період із 15.04.2013 по 15.10.2019 не підлягають повторному встановленню та дослідженню, а борг повторному стягненню, оскільки дані обставини встановлені у рішеннях судів, що набрали законної сили у справі №809/712/17 та справі №300/1068/19, а стягнення заборгованості здійснюється на підставі вказаних рішень судів.
Предметом спору по даній справі є стягнення із відповідача заборгованості по Договору станом на 01.09.2024. За вказаний період (із 15.04.2020 по 15.04.2024) підлягала до оплати основна сума субкредиту у розмірі 2 880 567,00 доларів США. Згідно облікових даних Міністерства фінансів України станом на 01.09.2024 за відповідачем обліковується заборгованість оплати основної суми субкредиту у розмірі 2 774 410,15 доларів США.
Враховуючи, що станом на 01.09.2024 заборгованість відповідача по Договору з погашення основного боргу становила 2 774 410,15 доларів США, то відповідачем було самостійно повернуто державі субкредит у розмірі 106 156,85 доларів США (2 880 567,00 доларів США - 2 774 410,15 доларів США). Відтак, на думку представника відповідача, фактична сума заборгованості за Договором станом на 01.09.2024 за період із 15.04.2020 по 15.04.2024 становить 2 774 410,15 доларів США.
Вказав, що з огляду на те, що розрахунок інших платежів за Договором (відсотки, пеня, плата за надання гарантій) базується на основній сумі боргу, яка позивачем протиправно завищена, то пред`явлені контролюючим органом суми відсотків, пені, плати за надання гарантій також є завищеними. Просить відмовити в задоволенні позову.
24.04.2025 відкладено розгляд справи.
У засіданні 01.05.2025 протокольною ухвалою закрито підготовче провадження у справі та здійснено перехід до розгляду справи по суті. Призначено судовий розгляд на 21.05.2025. В судовому засіданні 21.05.2025 оголошено про перехід до судових дебатів та стадії прийняття рішення. Засідання призначено на 27.05.2025.
У судовому засіданні 27.05.2025 сторони підтримали правові позиції, викладені у заявах по суті справи. Представниця позивача просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Представники третьої особи-1, третьої особи-2 підтримали правову позицію позивача, просили позов задовольнити.
Суд, розглянувши справу за правилами загального позовного провадження, заслухавши пояснення сторін, дослідивши позовну заяву, відзив на позов, інші заяви та в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, встановив таке.
У рамках співробітництва України з міжнародними фінансовими організаціями, 26.05.2008 між Україною та Міжнародним банком реконструкції і розвитку укладено угоду про позику № 4869-UA (Проект розвитку міської інфраструктури). Вказана угода ратифікована Законом України № 592-VI від 24.09.2008 року.
Відповідно до положень статті ІІІ «Виконання проекту» Розділу 3.01 Угоди про позику позичальник передає на умовах субкредиту частину коштів позики комунальним підприємствам на підставі угод про субкредитування, які повинні укладатись між позичальником, через Міністерство фінансів Украіни і Міністерство з питань житлово-комунального господарства України, і комунальними підприємствами на умовах, затверджених Банком.
За умовами пункту 2.1 статті ІІ розділу ІІ Договору про субкредитування Міністерство фінансів України (Субкредитор) рекредитувало КП «Водотеплосервіс» (Субпозичальник) частину коштів Позики (Субкредит) у сумі, що не перевищує 9 601 883 (дев`ять мільйонів шістсот одна тисяча) доларів США та включає одноразову комісію (24 004, 71 дол. США) на платній, зворотній, строковій основі, а Субпозичальник зобов`язався використовувати надані кошти відповідно до умов цього Договору, Угоди про позику, виконувати інші зобов`язання, передбачені цим Договором, повернути отриману суму Субкредиту, сплатити відсотки за користування ним та інші платежі, нараховані згідно з положеннями цього Договору.
Калуським управлінням Державної казначейської служби України Івано-Франківськіої області на адресу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області надіслано такі подання:
- №9.1 від 26.09.2024 щодо стягнення простроченої заборгованості перед Державним бюджетом за субкредитними угодами КП «Водотеплосервіс», укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних із Світовим банком реконструкції і розвитку проектів за основною сумою боргу (повернення позик, наданих для фінансування проектів розвитку за рахунок коштів, залучених державою), на суму 165 868 368,79 грн;
- № 9.2 від 26.09.2024 щодо стягнення простроченої заборгованості перед Державним бюджетом за субкредитними угодами КП «Водотеплосервіс», укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних із Світовим банком реконструкції і розвитку проектів за відсотками (плата за користування кредитами (позиками), залученими державою), на суму 29 306 091,34 грн;
- № 9.3 від 26.09.2024 року щодо стягнення простроченої заборгованості перед Державним бюджетом за субкредитними угодами КП «Водотеплосервіс», укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних із Світовим банком реконструкції і розвитку проектів за платою за надання гарантій (плата за користування кредитами (позиками), залученими державою), на суму 213 295,52 грн.
- № 9.4 від 26.09.2024 щодо стягнення простроченої заборгованості перед Державним бюджетом за субкредитними угодами КП «Водотеплосервіс», укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних із Світовим банком реконструкції і розвитку проектів пені (пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства), на суму 95 632 939,77 грн.
Відповідно до інформації, відображеної у Поданнях Калуського управління Державної казначейської служби України Івано-Франківської області № 9.1, № 9.2, № 9.3, № 9.4 від 26.09.2024 станом на 01.09.2024 у КП «Водотеплосервіс» наявна заборгованість до державного бюджету за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних зі Світовим банком та Європейським банком реконструкції і розвитку проектів на загальну суму 291 020 695,0 грн.
17.02.2020 Івано-Франківським окружним адміністративним судом було винесено рішення у справі № 809/712/17 про задоволення позовної заяви ГУ ДПС в Івано-Франківській області щодо стягнення заборгованості перед державним бюджетом за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних зі Світовим банком та Європейським банком реконструкції і розвитку проектів на загальну суму 14 951 298,41 грн за рахунок коштів КП «Водотеплосервіс».
11.02.2020 Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі № 300/1068/19 щодо задоволення позову ГУ ДПС в Івано-Франківській області про стягнення заборгованості перед державним бюджетом за субкредитними угодами, укладеними з Міністерством фінансів України у рамках спільних зі Світовим банком та Європейським банком реконструкції і розвитку проектів на загальну суму 47 216 184,19 грн за рахунок коштів КП «Водотеплосервіс».
За даними контролюючого органу залишок нестягнутої з відповідача суми в розрізі Подань Калуського управління Державної казначейської служби України Івано-Франківської області складає 169 453 269,44 грн, а саме:
- відповідно до Подання № 9.1 від 26.09.2024 за основною сумою боргу в розмірі 88949814,44 грн;
- згідно з Поданням № 9.2 від 26.09.2024 за відсотками на суму 14 188 674,09 грн;
- за Поданням № 9.3 від 26.09.2024 - плата за надання гарантій в розмірі 128 339,32 грн;
- відповідно до Подання № 9.4 від 26.09.2024 пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного законодавства на суму 66 186 441,59 грн.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з таких мотивів та норм права.
Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями статті 67 Конституції України передбачено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
За приписами частини 9 статті 17 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою за кредитом (позикою), залученим державою (обласною радою чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання органами доходів і зборів, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.
Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою не поширюється.
Згідно з пунктом 14 Порядку взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 18.07.2016 №621 (далі - Порядок №621) щомісяця до кінця місяця, що настає за звітним, органи Казначейства надають у паперовому вигляді відповідним органам ДПС подання за формою згідно з додатком 1 до Порядку обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 №174, щодо:
простроченої заборгованості перед державним бюджетом за бюджетними позичками, фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі, на суму заборгованості з основного боргу, відсотків та пені, нарахованої на таку заборгованість, станом на 01 число поточного місяця у національній валюті з обов`язковим зазначенням кодів бюджетної класифікації, на які повинні зараховуватись суми простроченої заборгованості, за кожним її видом;
простроченої заборгованості перед державним бюджетом за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, заборгованості з основного боргу, відсотків, плати за надання гарантій та пені, нарахованої на таку заборгованість, станом на 01 число поточного місяця або на дату оформлення подання, у разі надходження коштів до державного бюджету, у національній валюті та валюті кредиту з обов`язковим зазначенням кодів бюджетної класифікації, на які повинні зараховуватись суми простроченої заборгованості, за кожним її видом.
Органами Казначейства оформлюються подання на стягнення з боржників простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі, облік якої здійснюють органи Казначейства, крім заборгованості, яка обліковується як безнадійна, та/або за ліквідованими боржниками, або за боржниками, стосовно яких прийнято рішення вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом України щодо відмови у стягненні заборгованості.
Щодо заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі, яка обліковується як безнадійна, та/або за ліквідованими боржниками, або за боржниками, стосовно яких прийнято рішення вищими спеціалізованими судами, Верховним Судом щодо відмови у стягненні заборгованості, органи Казначейства щомісяця до кінця місяця, що настає за звітним, надсилають відповідним ГУ ДПС інформацію згідно з цим пунктом в електронній формі з використанням відповідного модуля системи електронної взаємодії органів виконавчої влади.
Про вжиті заходи щодо стягнення простроченої заборгованості органи ДПС щокварталу та за підсумками року не пізніше 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, інформують відповідні органи Казначейства з наданням копій документів (постанови, ухвали, рішення суду тощо).
Згідно з ч. 2 ст. 50 БК України податкові органи є органами стягнення простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, територіальною громадою) за кредитами з бюджету.
До функцій контролюючого органу відповідно до підпункту 19-1.1.38 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) віднесено забезпечення стягнення сум простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) в порядку, визначеному цим Кодексом або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.
Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право: застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом 1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України встановлено, що погашення простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) здійснюється у порядку, визначеному главою 9 розділу II цього Кодексу або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.
Главою 9 розділу II ПК України врегульовано питання погашення податкового боргу платників податків.
Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що законодавець поширив процедуру погашення податкового боргу на порядок стягнення заборгованості за бюджетними кредитами, наділивши у такий спосіб правовідносини кредиту, що виникли між державою як кредитором та господарюючим суб`єктом як позичальником, ознаками публічно-правових.
При цьому органами, що уповноважені здійснювати стягнення є контролюючі органи, які під час вжиття заходів, спрямованих на погашення відповідної заборгованості, діють на виконання своїх владних повноважень щодо погашення податкового боргу, визначених ПК України.
Відтак, суд вважає, що контролюючий орган, отримавши подання органу державного казначейства щодо наявності непогашеної заборгованості суб`єкта господарювання перед державою за надану останньому позику, а також пені, нарахованої на таку заборгованість, вправі звертатися до суду з відповідним позовом про стягнення такої заборгованості без обмеження строками позовної давності.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 29.01.2019 у справі №807/257/14 (адміністративне провадження №К/9901/4647/18).
За приписами ч. 8 ст.17 БК України обов`язковою умовою договору, укладеного із суб`єктом господарювання або іншим позичальником про надання кредитів (позик), залучених державою, мають бути зобов`язання суб`єкта господарювання або іншого позичальника, зокрема:
внести плату за надання кредитів (позик);
надати майнове або інше забезпечення виконання своїх зобов`язань;
сплатити пеню за прострочення виконання своїх зобов`язань. Пеня нараховується у разі виникнення заборгованості з обслуговування та погашення кредитів (позик), залучених державою, більше ніж 30 календарних днів з дня виникнення такої заборгованості та за кожний день прострочення сплати заборгованості у національній валюті з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на день нарахування пені.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 №174 затверджений Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості (далі - Порядок №174).
Відповідно до пункту 1 Порядку №174 він регламентує дії органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб`єктам господарювання кредити, залучені державою або під державні гарантії, а також дії Мінфіну, який надав бюджетні позички/фінансову допомогу у 1993-1998 роках, та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою; встановлює механізм нарахування пені Мінфіном на суми простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та територіальними органами Державної казначейської служби на суми простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Мінфіном у 1993-1998 роках.
Згідно з п.2 Порядку №174:
боржник суб`єкт господарювання, який отримав кредит, залучений державою або під державні гарантії, бюджетну позичку/фінансову допомогу на умовах, визначених кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги, та не забезпечив своєчасне і повне виконання своїх зобов`язань за такою угодою;
кредит сума коштів, надана боржнику за рахунок коштів, залучених державою або під державні гарантії, на умовах кредитної (субкредитної) угоди;
кредитна (субкредитна) угода, угода про надання бюджетної позички/фінансової допомоги договори, укладені у будь-якій формі, відповідно до яких боржник отримав кредит, бюджетну позичку/фінансову допомогу;
пеня сума коштів, яку боржник зобов`язаний сплатити у разі порушення ним зобов`язань за кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги;
прострочена заборгованість за бюджетною позичкою/фінансовою допомогою заборгованість боржника перед державою за бюджетною позичкою / фінансовою допомогою (в тому числі за основним боргом, відсотками тощо), не погашена у строк, визначений угодою про надання бюджетної позички / фінансової допомоги.
Пунктом 6 Порядку №174 визначено, що облік простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою ведеться органами Державної казначейської служби у валюті бюджетної позички/фінансової допомоги, в якій вони надані.
Відповідно до пункту 10 Порядку №174 передбачено, що з метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом:
- інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені;
- нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені.
Пунктом 12 Порядку №174 визначено, що пеня нараховується: Мінфіном на прострочену заборгованість за кредитами; територіальними органами Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника на прострочену заборгованість за бюджетними позичками/фінансовою допомогою.
Якщо облік заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою здійснюється Державною казначейською службою, її територіальні органи нараховують пеню на підставі інформації про суми простроченої заборгованості, що надійшли від Державної казначейської служби відповідно до пункту 9 цього Порядку.
З огляду на положення Порядку № 174, у випадку надання суб`єкту господарювання суми коштів, залучених державою або під державні гарантії, на умовах кредитної (субкредитної) угоди, то належним суб`єктом нарахування пені відповідно до п. 12 Порядку № 174 є Мінфін.
Пунктом 14 Порядку №174 визначено, що нарахування пені припиняється в день надходження коштів у рахунок погашення простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою. У разі часткової сплати суми простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою нарахування пені зупиняється щодо такої сплаченої частки.
Мінфін припиняє нарахування пені на суму простроченої заборгованості за кредитами на підставі виписки з окремого рахунка та/або повідомлення про надходження коштів в іноземній валюті, отриманих від Державної казначейської служби відповідно до пункту 4 цього Порядку.
У разі погашення простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою (її частини) іншим способом, ніж через сплату за платіжним документом, нарахування пені припиняється в день фактичного здійснення такого погашення, зафіксованого у відповідних документах.
Згідно з пунктом 15 Порядку №174 прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.
Пеня нараховується у гривнях на суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою (в тому числі за основним боргом, відсотками, платою за надання гарантій або кредитів, залучених державою) у порядку, передбаченому відповідними законодавчими актами чи кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетною позички/фінансової допомоги (пункт 13 Порядку №174).
Згідно із Додатком 1 до вказаного Договору, відповідач у період з 15.04.2013 по 15.10.2027 повинен вносити платежі за основною сумою субкредиту два рази на рік (15 квітня та 15 жовтня) в розмірі 320063 доларів США.
За приписами пунктів 5.1, 5.6 даного Договору субпозичальник погашає основну суму Субкредиту відповідно до графіка погашення, що міститься у додатку до цього Договору. У разі зміни графіка погашення позики, викладеного у Додатковій статті 3 Угоди про позику, відповідні зміни вносяться до графіка погашення Субкредиту, що оформлюється додатковою угодою до цього Договору. Погашення, обслуговування Субкредиту та сплата будь-яких платежів за цим Договором здійснюється шляхом перерахування Субпозичальником гривневого еквіваленту відповідної суми у валюті Позики (за офіційним курсом НБУ на день перерахування коштів) на вказаний Субкредитором рахунок.
На підставі подань Калуського управління Державної казначейської служби України Івано-Франківськіої області №9.1-9.4 від 26.09.2024, надісланих на адресу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, прострочена заборгованість відповідача перед державою за кредитами, залученими державою (наданою позикою), станом на 01.09.2024 складає 169 453 269,44 грн.
Верховний Суд здійснивши касаційний перегляд у справі №826/8966/14 (адміністративне провадження №К/9901/8539/18) та перевіривши правильність застосування судами норм Порядку № 174 та Податкового кодексу України в частині функцій контролюючого органу щодо стягнення сум простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою за кредитами (позиками), залученими державою, у постанові від 22.10.2019 дійшов висновку, що саме по собі подання органу Державної казначейської служби, внесене до органів доходів і зборів, носить лише обліковий, інформативний характер щодо наявності суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою перед державою.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 грудня 2022 року у справі №813/5066/13-а.
Досліджуючи наявні у справі матеріали, що слугували підставою для обчислення та нарахування простроченої заборгованості, суд зазначає наступне.
Відповідно до довідки про борг за платежами КП «Водотеплосервіс» (а.с.178, т.1) заборгованість відповідача включала:
- за поданнями 9.1-9.4 загальна сума боргу складала 291 020 695,42 грн (165868368,79-основний борг, 95632939,77 пеня, 29306091,34 відсотки, 213295,52 плата за надання гарантій);
- за постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.12.2017 у справі № 809/712/17 сума боргу складала 14 951 297,61 (13972606,12 основний борг, 969620,12 відсотки, 9071,37 - плата за надання гарантій);
Разом з тим залишок боргу відповідача станом на 01.09.2024 склав 169453269,44 грн (291 020 695,42 - 14 951 297,61 - 47 216 184,19 - 59 399 944,18 = 169453269,44) з урахуванням погашення зобов`язання за судовими рішеннями та повернення підприємством державі часткової сплати субкредиту.
Отже, сума позову, заявлена до стягнення в межах даного спору, станом на 01.09.2024 та на 05.11.2024 згідно з довідкою позивача, не містить зобов`язань, визначених до стягнення за вищевказаними судовими рішеннями.
Відтак, сума заборгованості за основним боргом склала 88 949 814,44 грн, по сплаті пені 66 186 441,59 грн, за відсотками 14 188 674,09 грн, за платою за надання гарантій 128339,32 грн.
Отже, Міністерством фінансів України у встановленому порядку, в межах граничних термінів сплати згідно з умовами договору, здійснювалося виставлення рахунків відповідачу із детальними розрахунками суми заборгованості.
Заперечення з боку відповідача щодо неотримання листів з розрахунками чи спростування сум, належних до сплати, від комунального підприємства до Мінфіну не надходили.
Також листом Калуського управління ДКСУ в Івано-Франківській області від 26.09.2024 №03-24-06/984 відповідача було повідомлено про суму заборгованості станом на 01.09.2024: 165 868 368,79 грн - основний борг, 95 632 939,77 грн пеня, 29 306 091,34 грн відсотки, 213295,52 грн плата за надання гарантій) (а.с. 185 зв.бік -186, т.1).
Зазначені суми відповідають надісланій Міністерством фінансів Украіни до Державної казначейської служби України, на виконання постанови КМУ від 02.03.2011 №174, інформації про заборгованість юридичних осіб перед державним бюджетом до призначених субкредитів, наданих в рамках спільних із Світовим банком проєктів (з урахуванням плати за гарантії, користування кредитом, пені) станом на 01.09.2024 (а.с.198-205), обчислених у доларах США за офіційним курсом НБУ - 41,1901 грн.
Виходячи з аналізу вищевказаних Розрахунків та Інформації про заборгованість, складених третьою особою-1, відповідачем було порушено умови Договору про субкредитування, а саме не вчинялась своєчасна та повна виплата відсотків за користування субкредитом, гарантій та повернення належних платежів за позикою. Зокрема, за періоди з 16.04.2021 по 15.10.2021, з 16.10.2021 по 15.04.2022, з 16.10.2023 по 15.04.2024, з 16.04.2024 до 01.09.2024 за невиконання зобов`язань за кредитом МБРР у повному обзязі, у зв`язку із виникненням простроченої заборгованості наростаючим підсумком з обслуговування та погашення субкредиту, залученого державою, більше ніж 30 календарних днів з дня виникнення такої заборгованості та за кожний день прострочення сплати заборгованості у національній валюті з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на день обчислення, відповідачу нараховувалась пеня.
У своїх письмових поясненнях та в судовому засіданні представник відповідача не заперечував щодо несвоєчасності погашення повної та належної суми виплат за субкредитом та внесення відповідних платежів частинами, в т.ч. на виконання рішень суду у справах № 809/712/17, № 300/1068/19, № 300/3520/20.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно з частинами 1, 2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Також відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували розрахунки Міністерства фінансів Украіни щодо розміру заборгованості та заявленої до стягнення суми позивача. Крім того, в ході судового розгляду справи доводи відповідача щодо протиправного завищення суми боргу не знайшли свого підтвердження.
Відповідно до статті 610, частини 1 статті 628, статей 629, 599 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 549 Цивільного Кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Станом на час розгляду справи вказана заборгованість в добровільному порядку не погашена.
Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункт 95.4. статті 95 Податкового кодексу України).
Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача за рахунок належних йому готівкових коштів, а також коштів, які розміщені на рахунках, відкритих у банківських установах простроченої заборгованості за договором субкредитування на суму 169 453 269,44 грн.
Згідно з п. 29 рішення ЄСПЛ у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
За змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відтак, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог. Отже, позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області належить до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гомельчук С.В.

Повний текст судового рішення складено 05.06.2025.