Справа № 380/4468/25
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/4468/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить:

- зобов`язати ОСОБА_1 відновити пам`ятку архітектури, шляхом демонтажу пластикових віконних заповнень та встановлення дерев`яних в кв. АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_1 узгодити з Офісом охорони культурної спадщини Львівської міської ради технологію монтажу нових дерев`яних вікон членування, профіль та колір.

В обґрунтування позову зазначає, що 03 січня 2020 року власником квартири АДРЕСА_1 (пам`ятці архітектури, охоронний № 5358-Лв) ОСОБА_1 укладено з Управлінням охорони історичного середовища ЛМР (орган охорони) охоронний договір № 04/20. Під час візуального огляду представником Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради будівлі на вул. Стецька, 4 у м. Львові встановлено, що заповнення віконних та дверних прорізів кв. АДРЕСА_2 замінені на дисонуючі металопластикові, що є порушенням статей 24, 27 Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Ухвалами від 10.03.2025 та від 24.03.2025 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Вимоги ухвал позивачем виконано.

Ухвалою від 02.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Надіслана рекомендованою кореспонденцією відповідачу ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі без виклику сторін на вказану у позовній заяві адресу, яка відповідає відомостям з єдиного державного демографічного реєстру, повернулася з відміткою поштового відділення на конверті «за закінченням терміну зберігання».

Відповідачу роз`яснено право подання відзиву на позов з посиланням на докази, якими такий обґрунтовується.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до положень статті 126 КАС України відповідач вважається таким, що його повідомлено про дату, час і місце судового розгляду.

Відповідно до положень частини п`ятої статті 262 КАС України судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Між Управлінням охорони історичного середовища ЛМР та ОСОБА_1 укладено охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини від 03.01.2020 №04/20.

Згідно з пунктом 1 Договору власник бере на себе зобов`язання щодо охорони частини пам`ятки архітектури ХХ ст., кв. № 6 (третій поверх), позначеній в технічній документації індексом 6-1 по 6-10, житловою площею 73.4 кв. м, загальною площею 101.5 кв.м, а також комори в підвалі площею 14.0 кв.м, згідно даних технічного паспорта від 24.02.1994, відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 18.01.1994, житлового будинку, що розташований на АДРЕСА_3 - пам`ятки архітектури місцевого значення згідно Рішення виконкому Львівської обласної ради № 393 від 22.11.1988.

Пунктом 4 Договору передбачено, що розпорядження органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, в межах його повноважень є обов`язковим для власника.

Провідним спеціалістом обліку та моніторингу об`єктів культурної спадщини управління охорони історичного середовища Львівської міської ради 20.06.2024 складено акт візуального обстеження пам`ятки культурної спадщини за адресою: АДРЕСА_3 , яким встановлено, що заповнення віконних та дверних прорізів кв. АДРЕСА_2 замінені на дисонуючі металопластикові, що є порушенням ст. ст. 24, 27 Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Офісом охорони культурної спадщини Львівської міської ради 22.01.2025 винесено припис № 0004/П0941 про усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини, яким зобов`язано в термін до 23 лютого 2025 року вжити наступні заходи: демонтувати пластикові віконні заповнення та встановити на їх місці дерев`яні. Технологію монтажу нових дерев`яних вікон, членування, профіль та колір узгодити з Офісом охорони культурної спадщини.

Відповідачем вимоги припису від 22.01.2025 у встановлений строк не виконано.

Невиконання відповідачем вимог припису від 22.01.2025 та невчинення дій щодо демонтажу пластикових віконних заповнень та встановлення дерев`яних у відповідності до вимог договору №04/20 зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом.

Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Відповідно до статті 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно до частини 3 статті 24 Закону №280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 року №1805-III (далі Закон №1805-III) державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, утворюється місцевою радою за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини (ч.3 ст.3 Закону №1805-III).

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону №1805-III до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема, забезпечення дотримання режиму використання пам`яток місцевого значення, їх територій, зон охорони; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; здійснення інших повноважень відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 17 вказаного Закону, пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб`єкти права власності на пам`ятку визначаються згідно із законом.

Згідно із частиною 1 статті 22 Закону №1805-III пам`ятки, їхні частини, пов`язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону №1805-III усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Згідно до частин 1та 2 статті 24 Закону №1805-III власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Використання пам`ятки має здійснюватися відповідно до визначених або встановлених режимів використання, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Відповідно до статті 29 Закону №1805-III на фізичну або юридичну особу, діяльність якої негативно позначається на стані пам`ятки (створює загрозу знищення, руйнування, пошкодження, спотворення пам`ятки), покладається обов`язок вжити заходів, погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини, для запобігання такій загрозі та підтримання пам`ятки в належному стані за власні кошти.

Згідно з частиною 3 статті 47 Закону №1805-III юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди пам`яткам, їхнім територіям (у тому числі незаконним будівництвом), зобов`язані відновити пам`ятки та їхні території, а якщо відновлення неможливе - відшкодувати шкоду відповідно до закону.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 28.01.2025 № 52 затверджено Положення про офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради, відповідно до якого рішення виконавчого комітету від 29.03.2024 № 483 «Про затвердження Положення про управління охорони історичного середовища Львівської міської ради та його структури» визнано таким, що втратило чинність.

Згідно з п.1.1 зазначеного Положення, Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради (надалі офіс) є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 04.02.2021 № 32 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів», утвореним відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Основними завданнями Офісу є: забезпечення виконання вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на території Львівської міської територіальної громади; виконання функції замовника, укладення з цією метою договорів на виявлення, дослідження, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію, ремонт, пристосування об`єктів культурної спадщини, інших будівельних робіт у межах історичного ареалу м. Львова та заходів щодо охорони культурної спадщини; надання висновку щодо відповідних програм та проєктів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт в історичному ареалі м. Львова; інформування органів охорони культурної спадщини вищого рівня про пошкодження, руйнування, загрозу або можливу загрозу пошкодження пам`яток, що знаходяться на території Львівської міської територіальної громади; організація та проведення заходів, спрямованих на популяризацію та залучення мешканців Львівської міської територіальної громади до практик охорони, збереження, управління та використання культурної спадщини; участь в організації підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників у сфері охорони культурної спадщини; організація та координація робіт щодо виявлення, паспортизації, ведення обліку та інвентаризації пам`яток культурної спадщини.

Таким чинок, Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради є спеціально уповноваженим органом культурної спадщини, що здійснює управління у сфері охорони культурної спадщини.

Як встановлено судом з матеріалів справи, за результатами проведеного обстеження культурної спадщини (пам`ятки культурної спадщини), а саме: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , який є пам`яткою архітектури, видано припис від 22.01.2025 № 0004/П0941 про усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини.

Факт заміни віконних заповнень з дерев`яних на пластикові за вказаною адресою підтверджується фотосвітлинами, долученими до позовної заяви.

Наявні у справі належні та допустимі докази свідчать про порушення відповідачем при заміні віконних заповнень з дерев`яних на пластикові за адресою АДРЕСА_4 , вимог Закону №1805-III.

Жодних пояснень та доказів, які б спростовували викладене, відпоідачем суду не надано.

Приписом від 22.01.2025 № 0004/П0941 зобов`язано ОСОБА_1 демонтувати пластикові віконні заповнення та встановити на їх місці дерев`яні за зразком оригінальних, узгодивши з УОІС технологію монтажу нових дерев`яних вікон, членування, профіль та колір.

Доказів оскарження зазначеного припису матеріали справи не містять.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд у Львівському окружному адміністративному суді даної справи, не надав доказів відновлення попереднього стану пам`ятки архітектури.

Вказане в сукупності зумовлює висновок суду про обґрунтованість позовних вимог щодо зобов`язання відповідача відновити частину пам`ятки архітектури.

Норми Закону №1805-III передбачають необхідність погодження з відповідним органом охорони культурної спадщини дій, які можуть негативно позначитись на стані культурної пам`ятки.

Оскільки факт протиправного встановлення відповідачем пластикових віконних систем за адресою АДРЕСА_4 судом встановлено на підставі належних і допустимих доказів, то з метою відновлення попереднього стану пам`ятки культурної спадщини, підлягає задоволенню і позовна вимога щодо зобов`язання відповідача узгодити з Офісом охорони культурної спадщини Львівської міської ради технологію монтажу нових дерев`яних вікон, членування, профіль та колір.

Відповідно до вимог частини 1 статті 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем як власником квартири АДРЕСА_1 , який є пам`яткою архітектури місцевого значення, порушено вимоги ст. ст. 24, 27 Закону України «Про охорону культурної спадщини», тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в цілому.

Відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 264-265, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради (вул. Валова, буд. 20, м. Львів, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про зобов`язання вчинити дії, задовольнити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) відновити пам`ятку архітектури, шляхом демонтажу пластикових віконних заповнень та встановлення дерев`яних в кв. АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) узгодити з Офісом охорони культурної спадщини Львівської міської ради вул. Валова, буд. 20, м. Львів, ) технологію монтажу нових дерев`яних вікон, членування, профіль та колір.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. П. Хома