Справа № 420/28459/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

09 червня 2025 року

м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в письмовому провадженні клопотання відповідача про закриття провадження у справі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеського квартирно-експлуатаційного управління про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до суду з адміністративним позовом до Одеського квартирно-експлуатаційного управління Командування Сил логістики Збройних Сил України (далі - відповідач) , в якому просила:

визнати протиправними дії Одеського квартино-експлуатаційного управління Командування сил логістики збройних сил України щодо відмови в укладенні договору із ОСОБА_1 договору найму житлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та переоформлення особових рахунків на жиле приміщення в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , викладеній у листі від 13.08.2024 року за №3827;

зобов`язати Одеське квартино-експлуатаційного управління Командування сил логістики збройних сил України укласти з ОСОБА_1 договір найму житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 ;

зобов`язати Одеське квартино-експлуатаційного управління Командування сил логістики збройних сил України оформити особові рахунки жилого приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_4

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачка є колишньою дружиною померлого військовослужбовця ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася спільна дитина ОСОБА_3 . За життя, військовослужбовець ОСОБА_5 від Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради отримав ордер № 009458 серія ПР від 14.06.2013 на право зайняття жилого приміщення жилою площею 29.32 кв.м, а саме квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на сім`ю із двох осіб, безпосереднього ОСОБА_5 та сина ОСОБА_2 .

21.01.2019 на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси у справі №520/13375/19 ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розлучено. ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовець ОСОБА_5 помер. Після його смерті, позивачка в інтересах малолітнього сина 20.10.2023 звернулась до відповідача з проханням укласти договір найму та переоформити на своє ім`я особові рахунки на зазначене жиле приміщення, з метою його утримання та сплати комунальних послуг, оскільки квартиронаймач ОСОБА_6 , 2011 року народження, в силу свого віку не здатний здійснювати утримання жилого приміщення. Відповідачем прохання залишено без задоволення та надано відповідь від 08.11.2023 за №2739 про відмову та запропоновано надати дозвіл органу опіки та піклування.

На звернення позивачки до Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради з проханням надати дозвіл органу опіки та піклування на зміну договору найму (переоформлення особистого рахунку) на зазначену квартиру, РДА роз`яснено, що діючим законодавством не передбачено надання органом опіки і піклування згоди на переоформлення особистого рахунку на малолітню дитину.

За наслідками розгляду повторного звернення позивачки від 11.01.2024 до відповідача надано відповідь від 19.01.2024 №266,якою відмовлено у задоволені прохання відмовлено у задоволені прохання ОСОБА_1 та повторно запропоновано надати дозвіл органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради.

ОСОБА_1 звернулась із позовною заявою до Одеського окружного адміністративного суду, який постановив рішення у справі №420/10525/24 від 06.06.2024 , яким позов задоволений частково. Суд визнав протиправною бездіяльність Одеського квартирно-експлуатаційного управління Командування Сил логістики Збройних Сил України щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.01.2024, у яких заявник просила укласти з ОСОБА_1 договір найму житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та переоформити особові рахунки на житлове приміщення на ОСОБА_1 . Суд також зобов`язав Одеське квартирно-експлуатаційне управління ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 18.01.2024, у якій заявник просить укласти з ОСОБА_1 договір найму житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та переоформити особові рахунки на житлове приміщення на ОСОБА_1 .

Керуючись висновками суду у справі №420/10525/24 від 06.06.2024 року ОСОБА_1 23.07.2024 звернулась до Одеського квартирного-експлуатаційного управління командування сил логістики Збройних сил України із заявою "Про визнання наймачем та укладення договору найму житлового приміщення замість попереднього наймача в інтересах неповнолітнього", у якому виклала прохання: в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 2011 року народження, укласти договір найму житлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 із його законним представником ОСОБА_1 та переоформити на її ім`я особові рахунки на жиле приміщення.

За наслідками розгляду вищезазначеного звернення ОСОБА_1 . Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням командування сил логістики збройних сил України листом від 13.08.2024 за №3827 відмовлено у задоволені прохання викладеного у зверненні посилаючись на необхідність надання дозволу органу опіки та піклування Хаджебейської районної адміністрації Одеської міської ради.

Із відповіддю Одеського квартирно-експлуатаційного управління командування сил логістики збройних сил України ОСОБА_1 не згодна вважає його таким, що порушують права її малолітнього сина ОСОБА_2 .

Ухвалою від 16.09.2024 відкрито провадження в адміністративній справі , суд вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Одеське квартирно-експлуатаційне управління з позовними вимогами не погоджується в повному обсязі з огляду на те, що предметом спору в даній справі є дії Одеського квартирно-експлуатаційного управління щодо зобов`язання вчинити дії вжиття заходів щодо переоформлення особових рахунків та укладання з ОСОБА_1 договору найму житлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Правові основи договорів найму користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду регулюються главою 2 Житлового кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 106 Житлового кодексу України, у разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено у судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Звертає увагу суду, що Великою Палатою Верховного Суду вже вирішувалося питання предметної юрисдикції у подібних правовідносинах, зокрема, у справі № 200/10822/18-а (постанова від 19 лютого 2020 року) було зазначено, що у порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово- будівельних кооперативів, у гуртожитках, установлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними), незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача.

Спори щодо реалізації функцій та відчуження майна на користь інших осіб не можуть бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки не підпадають під визначення публічно-правового спору, наведеного у статті 4 КАС України, з огляду на те, що Одеське квартирно-експлуатаційне управління у таких правовідносинах не виконує владних управлінських функцій, а реалізує повноваження власника майна, що свідчить про приватноправовий характер цього спору. Подібний підхід щодо визначення юрисдикції у подібних спорах застосований Верховним Судом у справі № 260/374/19 (постанова від 16 червня 2020 року).

Таким чином, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку такої особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки пов`язані з поновленням порушеного права у сфері житлових відносин, то такі спори відносяться до тих, що спрямовані на захист цивільних (житлових) прав.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 806/104/16, від 21 березня 2018 року у справі №К/9901/12678/18, від 22 серпня 2018 року у справі № 826/13571/17, від 03 жовтня 2018 року у справі №757/37024/15-а, від 12 грудня 2018 року у справі №685/1346/15-а, від 19 лютого 2020 року у справі № 200/10822/18-а, від 22 липня 2021 року у справі №320/10329/20, від 31 серпня 2022 року у справі №760/12670/21.

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що заявлений позивачем спір не може здійснюватися у порядку адміністративного судочинства, а підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому провадження у справі належить закрити.

Розглянувши клопотання відповдіача про закриття провадження у справі, суд дійшов наступних висновків.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункти 1 і 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у чинній редакції).

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).

Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг(пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відніс публічно-правові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (абзац другий частини другої статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей").

Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац перший пункту 1 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"). Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства (абзац третій пункту 1 цієї статті).

Забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом: надання службових жилих приміщень військовослужбовцям; надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби; надання за згодою військовослужбовця кредиту або грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення; участі військовослужбовців та членів їх сімей у державних цільових програмах забезпечення громадян доступним житлом відповідно до законодавства (за їх бажанням); надання жилої площі у гуртожитках курсантам і військовослужбовцям та працівникам ЗС України; надання місць у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі; оренди жилого приміщення військовослужбовцям офіцерського складу.

З метою дотримання вимог чинного законодавства під час ведення обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, розподілу жилої площі, призначеної для постійного проживання, участі в розподілі службового жилого приміщення та контролю за використанням жилого приміщення в органах військового управління, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях, гарнізонах створюються житлові комісії .

Військовослужбовці зараховуються на квартирний облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке оформлюється у формі протоколу засідання житлової комісії, який підписується представником житлової комісії і затверджується командиром військової частини. Підпис командира завіряється гербовою печаткою військової частини.

У разі якщо членами сім`ї військовослужбовця, який потребує поліпшення житлових умов, є син (дочка), який (яка) також є військовослужбовцем (крім військовослужбовців строкової військової служби, військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, та резервістів), право бути зарахованим на квартирний облік має кожен з них як окремо, так і в складі сім`ї батьків ( Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердж. наказом Міністерства оборони України № 380 від 31.07.2018).

У спірних правовідносинах відповідач наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачкою соціальних гарантій забезпечення жилими приміщеннями в силу статусу її дитини, як члена сім`ї військовослужбовця, визначеного Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", тобто внаслідок проходження ОСОБА_5 військової служби.

Військова служба є різновидом служби публічної. Тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, в тому числі спори щодо реалізації гарантій забезпечення житловими приміщеннями), належать до юрисдикції адміністративних судів.

Право малолітньої дитини померлого військовослужбовця, яке позивачка вважає порушеним, вона набула саме у зв`язку з проходженням її батьком військової служби. Тому даний спір слід розглядати за правилами тієї юрисдикції, яка вирішує спори, з приводу проходження публічної служби (аналогічно, як і спори, пов`язані з реалізацією інших соціальних гарантій (пільг), визначених для військовослужбовців). З урахуванням наведеного суд вважає, що спір позивачки з відповідачем є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративного суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.06.2022 року у справі № 362/643/21 зазначила, що спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом) житла комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів. В цій постанові ВП ВС відступила від висновку щодо розгляду таких спорів за правилами цивільного судочинства, викладеного у її попередніх постановах від 6 червня 2018 року у справі № 752/5881/15-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 488/1176/14-а, від 20 вересня 2018 року у справі № 815/2551/15, від 23 січня 2019 року у справі № 806/5217/15, від 4 вересня 2019 року у справі № 826/17556/16, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року у справі № 127/15109/18 і від 24 вересня 2021 року у справі № 748/303/20, а також у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2139цс15 і від 2 березня 2016 року у справі № 6-14цс16а.

Отже, суд приходить до переконання, що спір у даній справі належить до юрисдикції адміністративних судів, а відтак підстави для закриття провадження відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 238, 248, 250, 294, 295 КА України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА