Справа № 518/634/25
Суддя: Алексєєва О. В.
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ширяївський районний суд Одеської області
04.06.2025 Справа №: 518/634/25
Провадження № 2-а/518/2/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 року с-ще Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді Алексєєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Надир І.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, визначених ст. 286 КАС України та ст. ст. 268, 269, 271, 272 КАС України адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Колесникову І.О. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову серії ЗАВ № 04065681 від 09.11.2023 року інспектора Державної патрульної поліції Мартьянової Людмили Анатоліївни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. відносно ОСОБА_1 , за вчиненя адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.11.2023 року Постановою серії ЗАВ №04065681 інспектором ДПП Мартьяновою Людмилою Анатоліївною накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вищевказаної постанови ОСОБА_1 09.11.2023 о 19 год 05 хв. керуючись транспортним засобом NISSAN MAXIMA д/н НОМЕР_1 за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 205, перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 27 км/год, чим порушив п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

Позивач вважає зазначену Постанову протиправною, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права і такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, позивач повністю не визнає, оскільки він не вчиняв вказане адміністративне правопорушення, та взагалі в день вчинення 09.11.2023 року він не перебував за кермом вищезазначеного транспортного засобу.

ОСОБА_1 не керував 09.11.2023 року о 19 год 05 хвилин транспортним засобом NISSAN MAXIMA д/н НОМЕР_1 за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 205.

Вищезазначений автомобіль дійсно на той час належав позивачу, однак перебував у користуванні його цивільної дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та саме вона керувала вказаним автомобілем у Постанові час.

У Постанові вказані результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, а саме фото та посилання на веб-сайт в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення правопорушення та постановою в електронній формі. За вказаним посиланням містяться зображення та відеозапис транспортного засобу в момент вчинення правопорушення. Але враховуючи щільний потік транспорту з фотознімків та відеозапису неможливо встановити, що саме особа, яка керувала NISSAN MAXIMA д/н НОМЕР_1 , допустила перевищення встановлених обмежень швидкості руху та те, що технічним засобом зафіксовано швидкість саме вказаного автомобіля. З відеозапису вбачається, що окрім вищевказаного автомобіля, в полі зору приладу вимірювання швидкості було ще, як мінімум, чотири інших транспортних засобів.

Позивач вважає, що в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, а тому позов підлягає задоволенню.

Також позивач зазначає, що згідно норм законодавства притягнути до адміністративної відповідальності можна лише ту особу, яка вчинила дії, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, та яка є або може бути суб`єктом адміністративного правопорушення. При цьому, саме адміністративне правопорушення може існувати лише за наявності всіх складових (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона), що у сукупності становлять склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, для можливості притягнення конкретної особи до відповідальності необхідно з`ясувати чи вона є (може бути) суб`єктом адміністративного правопорушення, а саме з`ясувати можливість притягнення такої особи до відповідальності (вік, осудність, інші спеціальні ознаки, тощо) та наявність причинного зв`язку між діянням особи та наслідками. Тобто існування такої складової як суб`єкт правопорушення можливе лише наявності причинного зв`язку між об`єктивною стороною правопорушення та за конкретною особою (вчинення саме конкретною особою дій, що мають ознаки правопорушення).

У даному випадку, для того щоб притягнути конкретну особу (позивача) до адміністративної відповідальності необхідно встановити, що саме вона вчинила зазначені в постанові відповідача дії, тобто, що саме позивач керував зазначеним транспортним засобом та саме він допустив порушення пункту 12.9 (б) ПДР, що і стало підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Як вбачається з оскаржуваної Постанови, на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 122 КУпАП, у ній наявне фото зроблене приладом вимірювальної техніки комплексом автоматичної фото/відео фіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «КАСКАД» 160-1220.

На даних фотознімках зафіксовано автомобіль державний номерний знак НОМЕР_1 . Також на фото вказано швидкість руху 77 км/год, дату (09.11.2023) та час (19:05) руху. При цьому, зазначає позивач, на цих фотознімках не зафіксовано особу, яка перебуває за кермом цього автомобілю.

Крім того, в Постанові міститься посилання на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення правопорушення. Позивач зауважив, що на зазначеному сайті містяться фотознімки та відеозапис, з яких також не можливо встановити особу, яка перебуває за кермом автомобіля.

Крім того, з постанови не зрозуміло, за яке конкретно правопорушення, що перелічені в пункті 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, притягається особа, яка керувала належним йому автомобілем.

Отже, відсутні жодні належні докази на підтвердження того, що саме позивач керував зазначеним автомобілем та саме він здійснив вказане порушення ПДР та й взагалі, що порушення здійснене саме зазначеним автомобілем.

Також позивач зазначає, що сплата штрафу не означає згоду позивача з тим, що він вчинив адміністративне правопорушення, оскільки вину особи зобов`язаний доводити уповноважений державою суб`єкт із зазначенням конкретних доказів. Це відповідає положенням статті 71 КАС України щодо обов`язку саме відповідача доводити правомірність свого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 22 липня 2019 року по справі №757/2757/16-а. Адже сам штраф надійшов Позивачу у мобільний застосунок Приват 24 і Позивач випадково, не побачивши, що це саме штраф за порушення ПДР, сплатив його з застосунку.

Крім того, позивач просив врахувати при ухваленні рішення по справі, рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, ухвалене за конституційним зверненням громадянина ОСОБА 5 щодо офіційного тлумачення положень частини 1 статті 14-1 КУпАП (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), яким визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), статтю 14-1 КУпАП, яка передбачала, що до адміністративної відповідальності за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 09.04.2025 року судом позовну заяву залишено без руху та позивачу наданий десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

22.04.2025 року представником позивача усунуто недоліки, зазначені в ухвалі від 09.04.2025 року. У наданій заяві представник позивача також просила визнати поважною причину пропуску Біліщуком О.О. строку на звернення до суду.

Ухвалою суду від 22.04.2025 р. відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, а також визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду. Крім того, вказаною ухвалою суду витребувано від відповідача копії адміністративних матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

08.05.2025 року до суду від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Нагнибіди О.М. надійшов відзив на позовну заяву та заява про поновлення строку подання відзиву на позовну заяву, яка ухвалою від 22.05.2025 року задоволена.

Відповідно до наданого відзиву представник зазначив, що категорично не погоджується з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими, такими, що не відповідають нормам діючого законодавства, тому просив залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву Біліщука О.О. про скасування постанови серії ЗАВ № 0406581 від 09.11.2023 року без задоволення з тих підстав, що аналіз усіх наявних в справі доказів, в тому числі відео фіксації та фотокарток автомобіля NISSAN MAXIMA д/н НОМЕР_1 , дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановленого обмеження швидкості вказаним автомобілем доведений в повній мірі.

Крім того, представник зазначає, що позивач не заперечує факт того, що 09.11.2023 року о 19 год 05 хв. при керуванні та здійсненні руху транспортним засобом NISSAN MAXIMA д/н НОМЕР_1 , за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 205, було перевищено встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 27 км/год.

Згідно норм ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а якщо в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

«Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів», затверджений постановою КМУ від 14.11.2018 року № 1197 визначає процедуру внесення до ЄДР транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу.

Також представник у відзиві зазначив, що комплекс фото/відео фіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху «КАСКАД» був протестований, отримав сертифікат перевірки типу № UA.TR.001 5-19 Rev.1, що дійсний в період з 04.06.2019 року по 14.01.2029 року, та внесений до Реєстру затверджених засобів вимірювальної техніки, відповідно до якого відповідає встановленим законодавством вимогам та є придатним до застосування станом на 28.12.2023 року.

Відповідно до Постанови КМУ від 05.04.2022 року № 412 свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Представник відповідача вважав твердження позивача про те, що вину у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КУпАП не визнає, оскільки не вчиняв його, та в день вчинення 09.11.2023 року він не перебував за кермом вказаного транспортного засобу, а перебувала його цивільна дружина ОСОБА_3 , необґрунтованим та таким, що суперечить приписам діючого законодавства. Вважає, що позивач намагається довести, що передача транспортного засобу третій особі звільняє його від адміністративної відповідальності за порушення ПДР зафіксовані в автоматичному режимі.

Станом на 09.11.2023 року відповідальна особа ОСОБА_1 , за якою зареєстровано транспортний засіб NISSAN MAXIMA д/н НОМЕР_1 (джерело підвищеної небезпеки) міг та повинен був передбачити наслідки, які настали внаслідок перевищення даним автомобілем встановлених обмежень швидкості.

Також представник у відзиві звертав увагу суду, що постановою КМУ «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» від 14 листопада 2018 року № 1197 визначено процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу.

Відповідно до п. 8 вищевказаної постанови, внесення до Реєстру одночасно відомостей щодо декількох належних користувачів стосовно одного транспортного засобу не допускається. Відомості про нового належного користувача можуть бути внесені до Реєстру лише після запису про включення до Реєстру відомостей про попереднього належного користувача.

На відміну від статусу належного користувача транспортного засобу, який можуть мати необмежена кількість осіб, транспортний засіб можливо закріпити лише за одним належним користувачем під час внесення відомостей до Реєстру, що унеможливлює сумніви для визначення конкретно належного користувача транспортного засобу, як відповідальної особи в розумінні положень ст.. 14-2 КУпАП.

У даному випадку Реєстр не містив відомостей про будь-якого належного користувача автомобіля NISSAN MAXIMA д/н НОМЕР_1 , станом на 09.11.2023 року. Тому, тільки позивач, як власник транспортного засобу, має право визначати, як використовувати транспортний засіб: особисто або передати право керування іншим особам. Таким чином, під час складання оскаржуваної постанови, інспектором було вірно встановлено відповідальну особу відповідно до вимог ст. 14-2 КУпАП.

Представник вважає, що правопорушення описане в тексті оскаржуваної постанови доведене (не заперечується позивачем), процедуру винесення постанови дотримано, відповідно дане рішення суб`єкта владних повноважень є законним та обґрунтованим.

Підстави для звільнення позивача від адміністративної відповідальності в порядку ст. 279-3 КУпАП відсутні, у зв`язку з тим, що водій вищевказаного транспортного засобу не подав заяву до Департаменту патрульної поліції про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності та не сплатив відповідний штраф.

Позивач не надав до суду будь-яких належних доказів для спростування факту перевищення автомобілем NISSAN MAXIMA д/н НОМЕР_1 , встановленої правилами дорожнього руху швидкості руху, яке відбулось 09.11.2023 року о 19 годині 05 хвилин на ділянці автодороги м. Одеса, Миколаївська дорога, 205.

Таким чином, з огляду на все вищезазначене в діях позивача є склад адміністративного правопорушення ч. 1 ст. 122 КУпАП. Інспектор ДПП Мартьянова Л.А. мала всі законні підстави для складання адміністративних матеріалів по справі, нею дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача безпідставні та необґрунтовані.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до примітки до статті 122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису),- відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Частиною 1 ст. 14-2 КУпАП встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно ст. 53-1 Закону України «Про дорожній рух» відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), несе фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу (ч. 3 ст. 14-2 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Отже, чинне законодавство визначає особу, яка має нести адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, або, у разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, - особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України.

Також чинним законодавством встановлено умови та порядок звільнення особи від адміністративної відповідальності за такі порушення.

Процедура внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі - Реєстр) відомостей про належного користувача транспортного засобу (далі - належний користувач) для автоматизованого обліку регламентована Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1145 від 08.10.2022 (надалі по тексту Постанова № 1145).

Пунктом 3 Загальної частини Постанови № 1145 передбачено, що підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування.

Відповідно до пп. 4 п. 2 Загальної частини Постанови № 1145 належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

До ЄДРТЗ вноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично--дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби (далі - об`єкти обліку). Ведення ЄДРТЗ здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС під час виконання покладених на них функцій та завдань відповідно до законодавства шляхом обробки (унесення, накопичення, використання, узагальнення) інформації в ЄДРТЗ про зареєстровані транспортні засоби, їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби (п. 2-3 розділу ІІ Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 779 від 06.11.2020).

Таким чином, фізична особа, яка передала право керування транспортним засобом іншій особі, має право у встановленому законодавством порядку внести відомості про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів. У такому разі саме належний користувач відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення буде нести відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 1 ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності(ч. 5 ст. 279-1 КУпАП).

Згідно ч. 7-8 ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). За зверненням особи постанова про накладення адміністративного стягнення, що вважається виконаною, надсилається рекомендованим листом на її адресу протягом п`яти днів з моменту отримання звернення. Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або повнолітньому члену сім`ї такої особи.

У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову (ч. 10 ст. 279-1 КУпАП).

Судом встановлено, що 09.11.2023 інспектор ДПП Мартьянова Людмила Анатоліївна склала постанову серії 3АВ № 04065681 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, згідно якої 09.11.2023 о 19 год. 05 хв., за адресою м. Одеса, Миколаївська дорога, 205, зафіксовано транспортний засіб NISSAN MAXIMA д/н НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 27 км/год, чим порушила пункт 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП; постановлено притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі технічним засобом «КАСКАД 3», 160-1220, серія і номер свідоцтва про повірку та термін його дії: 22-01/26718 до 28.12.2023 р.

З фотографії та відеозапису, на яких зафіксовано результат фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, вбачається, що автомобіль NISSAN MAXIMA д/н НОМЕР_1 , 19.11.2023 о 19 год. 05 хв.22 сек, рухається у м. Одесі, Миколаївська дорога, 205, зі швидкістю 77 км/год, обмеження швидкості: 50 км/год.

Згідно Реєстраційної картки транспортного засобу NISSAN MAXIMA д/н НОМЕР_1 , власником транспортного засобу є ОСОБА_1 , адреса власника: АДРЕСА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , паспорт, дата видачі: 007051576 від 16.11.2021 р., виданий 5148.

Позивач не заперечує, що він є власником автомобіля NISSAN MAXIMA д/н НОМЕР_1 , та його адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 не вчинив дій щодо внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів у встановленому законодавством порядку відомостей про належного користувача транспортного засобу. В наданих поясненнях позивач та його представник зазначали, що автомобілем керувала інша особа.

За таких обставин, інспектор Департаменту патрульної поліції Мартьянова Людмила Анатоліївна правомірно склала постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП саме на Біліщука Олександра Олександровича.

Суд критично оцінює доводи позивача щодо неможливості притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі ст. 14-2 КУпАП, посилаючись на індивідуалізацію адміністративної відповідальності, оскільки чинне законодавство врегульовує порядок внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача, якому передається право керування транспортним засобом, та який несе відповідно до статті 14-2 КУпАП відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Однак, позивач правом внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача не скористався.

Ст. 279-3 КУпАП передбачає можливість звільнення відповідальної особи від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, у разі надання визначених вказаною нормою документів.

Однак, ОСОБА_1 не зазначав про те, що автомобіль вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб або номерні знаки використовувались іншими особами та не надавав відповідних доказів уповноваженому органу, в матеріалах справи відсутні докази того, що до уповноваженого органу зверталась інша особа із заявою про визнання факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а натомість позивач добровільно сплатив відповідний штраф.

Також, суду не надано жодного доказу на підтвердження факту керування належним позивачу автомобілем іншою особою.

За таких обставин, підстави звільнення позивача від відповідальності на підставі ст. 279-3 КУпАП відсутні.

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України N 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) є не релевантним, оскільки у вказаному рішенні відсутні висновки щодо застосування статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою доповнено КУпАП у 2015 році.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень, складаючи постанову про адміністративне правопорушення серії 3АВ № 04065681 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , діяла у відповідності до вимог чинного законодавства, а доводи позивача є необґрунтованими. За таких обставин, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-77, 229, 241-246, 255, 286, 293, 295 КАС України, 7, 9, 251, 14-2, 122, 279-1, 279-3 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі відмовити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Копію рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя: Алексєєва О.В.