Справа № 160/30532/24
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 травня 2025 року м. Дніпросправа № 160/30532/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 ( суддя Прудик С.В.) в адміністративній справі №160/30532/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015, 2016 роки при призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та неврахування при визначенні показника заробітної плати для обчислення пенсії за січень, лютий, березень 2023 року відповідно до даних персоніфікованого обліку. Просила зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 з 26.04.2023 року перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до вимог Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2020, 2021, 2022 роки та врахуванням заробітної плати за січень, лютий, березень 2023 року відповідно до даних персоніфікованого обліку.

В обґрунтування позову зазначено щодо протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014, 2015, 2016 роки при призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та неврахування при визначенні показника заробітної плати для обчислення пенсії за січень, лютий, березень 2023 року відповідно до даних персоніфікованого обліку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. Так, скаржником зазначено, що враховуючи норми статті 42 Закону № 1058 перерахунок пенсії проводиться із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019- 2021 роки не передбачено. з 26.12.2014 року Позивачці було призначено пенсію за вислугу років згідно п. "е" ч. 1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ). Частиною 3 статті 45 Закону № 1058 передбачено переведення з одного виду пенсії на інший з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справи, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Враховуючи норми статті 42 Закону № 1058 перерахунок пенсії проводиться із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки не передбачено.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 26.12.2014 року останній було призначено пенсію за вислугу років згідно п. "е" ч. 1 ст.55 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ).

За заявою позивача, починаючи з 26.04.2023 року останній було призначено пенсію за віком, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-ІV).

З метою отримання інформації щодо зарахування стажу роботи згідно даних трудової книжки та матеріалів пенсійної справи до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області представником позивача було надіслано відповідні адвокатські запити.

У відповідь на адвокатський запит відповідач листом вих. від 25.09.2024 року № 0400-010313-8/193028 надіслав копії документів із матеріалів пенсійної справи, а саме: протокол про призначення з 26.12.2014 року пенсії за вислугу років з відповідним розрахунком стажу та заробітної плати; рішення про перерахунок пенсії від 25.02.2024 року - індексація заробітку (масовий) з 01.03.2024 року з відповідним розрахунком стажу та заробітної плати.

Із аналізу надісланих матеріалів пенсійної справи вбачається, що відповідач застосував середній заробіток за три попередні роки, що передують 2017 року, за 2014-2016 роки. Тобто, у квітні 2023 року при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV - не застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2020 - 2022 роки.

Окрім того, за змістом статті 40 Закону № 1058-ІV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Проте, згідно розрахунку заробітної плати для визначення показника заробітної плати для обчислення пенсії відповідачем не враховано січень, лютий, березень 2023 року, при тім, що дані персоніфікованого обліку за ці місяці є, що підтверджується даними персоніфікованого обліку у довідці форми ОК-5.

Позивач не погоджується з таким застосуванням норм права відповідачем, оскільки призначення пенсії за віком здійснено з 26.04.2023 року, відповідно при розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії слід було взяти середню заробітну плату в Україні за 2020-2022 роки.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 71 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

З матеріалів справи встановлено, що позивачці первинно було призначено пенсію за вислугу років згідно п. «е» ч.1 ст.55 Закону №1788 з 26 грудня 2014 року.

Вподальшому, у зв`язку з досягненням пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону №1058-IV, з 26 квітня 2023 року її переведено на пенсію за віком.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною першою статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Згідно із пунктом 16 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, яка була чинна на момент призначення позивачу пенсії за вислугу років) до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший, у зв`язку з чим показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно фактичних обставин справи, до моменту призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"№1058, позивачці призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788

Пунктом 2-1 «Прикінцевих положень» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, вперше позивачці було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії в порівнянні із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів зазначає, що пенсія за вислугу років і пенсія за віком передбачені різними законами і за своєю природою є різними пенсіями.

З урахуванням викладеного, твердження апелянта про те, що в спірних правовідносинах має місце переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до частини третьої статті 43 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є помилковими.

Суд апеляційної інстанції вказує, що в досліджуваній ситуації має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому висновок суду першої інстанції про необхідність враховування показника середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком) є правильним.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені відповідачем в апеляційній скарзі твердження не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 адміністративній справі №160/30532/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 20 травня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 20 травня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова