Справа № 460/4629/25
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 рокуСправа № 460/4629/25 пров. № А/857/15028/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Онишкевича Т.В.,

при секретарі судового засідання Гладкій С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Відділ державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправною та скасування постанови, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2025 року (суддя Дуляницька С.М., м.Рівне, повний текст складено 9 квітня 2025 року), -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Відділ державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі ВДВС, Відділ, Укртрансбезпека відповідно), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.02.2025 ВП №77045212 (далі Постанова).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2025 року позов задоволено частково. Скасовано Постанову. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржила третя особа, яка із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги вказує, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову. Статтею 151 КАС визначено, що позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Однак Позивач не скористався своїм правом та не звертався до суду із заявою про забезпечення позову про зупинення стягнення на підставі постанови Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 01.10.2024 №064952 (далі Постанова-1).

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач скористався своїм правом на судове оскарження Постанови -1 та своєчасно 15.10.2024 звернувся до суду. Таким чином строки сплати суми штрафу (15 днів після отримання копії постанови) було зупинено. В такому випадку, лише після набрання судовим рішенням Рівненського окружного адміністративного суду у справі від 15 січня 2025 року у справі №460/12393/24 (далі Рішення суду) та несплати суми штрафу позивачем в добровільному порядку у Відділу є обов`язок направити до примусового виконання Постанову-1.

Такі висновки суду першої інстанції є помилковими, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням установленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що Постановою-1 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон №2344-III), відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 цього Закону.

З вказаною Постановою-1 позивач ознайомився 04.10.2024, в цей же день отримав копію.

15.10.2024 позивач оскаржив її до суду. Рішенням суду у задоволенні позову відмовлено. Позивачем подано апеляційну скаргу. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2025 року вказане Рішення суду залишено без змін.

23.12.2024 Укртрансбезпека направила Постанову-1 для примусового виконання.

В Постанові-1 зазначено, що вона набрала законної сили 04.10.2024.

26.02.2025 ВДВС відкрито виконавче провадження ВП №77045212 з примусового виконання Постанови-1.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 60 Закону №2344-III адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до загального фонду Державного бюджету України, крім 50 відсотків адміністративно-господарських штрафів, передбачених абзацами чотирнадцятим - сімнадцятим частини першої статті 60 цього Закону, та плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю, що зараховуються до державного дорожнього фонду, створеного у складі спеціального фонду Державного бюджету України.

В даному випадку, позивач вважає, що державним виконавцем передчасно відкрито зазначене виконавче провадження, так як позивачем було оскаржено у судовому порядку Постанову-1, що унеможливило їх звернення до примусового виконання Укртрансбезпекою.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з статтею 3 Закону №1404, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень статті 4 Закону №1404 у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

В силу приписів частини п`ятої статті 26 Закону №1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Отже, отримавши виконавчий документ державний виконавець обтяжений обов`язком винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 25 постанови Кабінету міністрів України від 08.11.2006 №1567, якою затверджено «Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)» (далі Порядок №1567) скарга на постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу та на припис подається до Укртрансбезпеки (у паперовій чи електронній формі на електронну пошту чи засобами інформаційно-комунікаційних систем, особисто чи на поштову адресу) протягом 10 календарних днів з дня набрання ними чинності.

У разі неподання скарги у зазначений строк з поважних причин за заявою автомобільного перевізника або уповноваженої ним особи строк може бути поновлений керівником Укртрансбезпеки за умови подання скаржником документів, що підтверджують наявність поважної причини несвоєчасного подання скарги (тимчасова непрацездатність, засвідчена в установленому порядку, або перебування у відрядженні).

За змістом пункту 26 Порядку №1567 подання в установлений строк скарги зупиняє виконання постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу та припису до розгляду скарги по суті.

Разом з тим, вказані положення регулюють питання оскарження таких постанов в адміністративному порядку до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Постанова-1 не оскаржувалася до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю, набрала законної сили в день її винесення і пред`явлена до примусового виконання у встановлений законом строк.

Слід звернути увагу і на положення пункту 2 частини першої статті 34 Закону №1404-VIII, якими передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Не є спірним у справі, що позивач звернувся до суду з позовом до Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування Постанови-1.

Частиною четвертою статті 150 КАС визначено, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Водночас, судом не застосовувались відповідні заходи забезпечення позову та не зупинялась дію оскаржуваної Постанови-1.

З наведеного слідує, що Постанова-1 є виконавчим документом, на підставі якого здійснюється відповідне стягнення. Державний виконавець, констатувавши відповідність виконавчого документа вимогам статті 4 Закону №1404, що скаржником не спростовується, в силу вимог закону був зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що сам по собі факт оскарження постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу до адміністративного суду в силу закону не зупиняє її виконання.

Крім того, сплата заявником штрафу (у добровільному чи примусовому порядку) сама по собі не свідчить про неможливість чи істотне ускладнення виконання рішення суду, адже у цьому випадку (за умови задоволення позовних вимог та набрання законної сили судовим рішенням про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу) заявник має можливість скористатися цілком дієвими та реально функціонуючими правовими механізмами повернення коштів з Державного бюджету України.

Таким чином, аналізуючи наведені правові норми у контексті встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність дій державного виконавця у спірному випадку.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, апеляційний суд приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до безпідставного задоволення позову, відтак рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2025 року скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
Т. В. Онишкевич

Повне судове рішення складено 05.06.2025.