Справа № 511/705/25
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 р.м. ОдесаСправа № 511/705/25

Перша інстанція суддя С. І. Гринчак

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів: Крусяна А.В., Шевчук О.А.

при секретарі Ісмієвій А.І.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 07 квітня 2025 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, від 19 лютого 2025 року.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 07 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з доводів якої вбачається неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про відмову в задоволенні позову, оскільки апелянт мав обов`язок щодо повідомлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки лише про зміну фактичного місце проживання, а не місця реєстрації.

При цьому, оскільки апелянт не здійснював зміни фактичного місця проживання, у нього не виникло нових зобов`язань перед територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, а як наслідок у його діях відсутній склад спірного адміністративного правопорушення.

Крім того, на переконання апелянта, судом першої інстанції належним чином не встановлено обставини зміни місця реєстрації апелянта та не надано належної оцінки зібраним у справі доказам щодо проживання апелянта за спірною адресою.

З іншого боку, у своїх додаткових поясненнях апелянт зазначає, що він не має статусу військовозобов`язаного, так як за наслідком наявності у нього захворювання він визнаний непридатним до військової служби.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки пояснення апелянта про те, що він не здійснював зміни фактичного місця проживання не підтверджуються належними доказами, а вже надані до суду докази містять очевидні ознаки підробки.

Крім того, позивачем подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу з поясненнями щодо повідомлених суб`єктом владних повноважень обставин.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до даних, зазначених в паспорті громадянина України ОСОБА_1 , його місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, згідно відомостей ЦНАП Родільнянської міської ради за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , період реєстрації 10 лютого 2025 року; ОСОБА_3 , період реєстрації 10 лютого 2025 року.

Відповідно до актів виконавчого комітету Калантаївського старостинського округу «про не проживання особи за місцем реєстрації» № 359 та № 372 (які надані позивачем та відповідачем), встановлено що за місцем проживання та реєстрації АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , 1975 року народження, не проживає, знятий з реєстрації за заявою власника 21 листопада 2024 року, будинок проданий.

Судом також встановлено, що згідно рапорту начальника групи військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_4 № 1607 від 31 січня 2025року, ОСОБА_1 , станом на 31 січня 2025 року перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою не проживає.

При цьому, 10 лютого 2025 року відповідальним виконавцем адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ст. солдатом ОСОБА_5 складено протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

В свою чергу, 19 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковником ОСОБА_6 винесено постанову за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, відносно ОСОБА_1 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, розміром 17 000 грн, оскільки військовозобов`язаний ОСОБА_1 своїми діями порушив:

- вимоги ст. 1, ч. 11 ст. 38 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», згідно якого призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

- вимоги п. 8 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Додаток 2 до Порядку організації ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, а саме, особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даними позовними вимогами.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП, а як наслідок суб`єктом владних повноважень правомірно прийнято оскаржувану постанову, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно ч. 6 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Згідно ч. 11 ст. 38 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Згідно пп. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у випадку зміни персональних даних, зазначених у пунктах 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», повідомляти про такі зміни в семиденний строк через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу (для військовозобов`язаних та резервістів СБУ чи розвідувальних органів - до відповідного органу СБУ чи розвідувального органу України). Такі персональні дані можуть повідомлятися не частіше ніж один раз на сім днів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

Згідно ч. 1 ст. 210 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку,- тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 210 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період,- тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП від 19 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розміром 17 000,00 грн.

В даному випадку, суб`єктом владних повноважень встановлено, що позивач не проживає за зареєстрованою та повідомленою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки адресою, а як наслідок позивачем не виконано свого обов`язку з повідомлення територіальному центру комплектування та соціальної підтримки нової адреси проживання у встановлені строки, що є порушення ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

В свою чергу, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції встановлено, що суб`єктом владних повноважень доведено факт вчинення позивачем спірного правопорушення.

Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з аналізу вищевикладених норм матеріального права вбачається, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх адреси місця проживання (перебування) зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку.

При цьому, відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період встановлена ч. 3 ст. 210 КУпАП.

В свою чергу, як вбачається із зібраних матеріалів у справі, за розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12 лютого 2025 року № 482, позивач розпочав проходження медичного огляду в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, як вбачається з військово-облікових документів ОСОБА_1 , останнього визнано непридатним до військової служби, з виключенням з військового обліку, на підставі довідки ВЛК № 52 від 19 лютого 2025 року.

Таким чином, на момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності, ІНФОРМАЦІЯ_4 вже встановив, що позивач є непридатним до військової служби, з подальшим виключенням з військового обліку, тобто суб`єкт владних повноважень визначив, що позивач не є призовником, військовозобов`язаним чи резервістом.

Між тим, колегія суддів зазначає, що згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що накладення на позивача, виключеного з військового обліку, штрафних санкції за порушення прави військового обліку, розміром 17000,00 грн, свідчить про те, що оскаржувану постанову прийнято з порушенням принципу пропорційності, тобто без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а також принципу своєчасності, тобто після визнання позивача непридатним до військової служби.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне визнати протиправною, а як наслідок скасувати оскаржувану постанову.

При цьому, враховуючи факт закінчення строків притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбачених ч 7 ст. 38 КУпАП, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Між тим, враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення з ухваленням у справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Скасувати рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 07 квітня 2025 року, з ухваленням у справі нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП від 19 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розміром 17 000,00 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді А.В. Крусян О.А. Шевчук