Справа № 160/4617/25
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2025 року Справа № 160/4617/25
Суд, у складі судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Квартирно - експлуатаційний відділ міста Дніпро, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
12 лютого 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправною бездіяльність Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області щодо відмови у розслужеблені квартири позивача ( ОСОБА_1 );
- зобов`язати Черкаську селищну раду Самарівського району Дніпропетровської області розслужебити та передати у приватну власність квартиру позивача а саме ОСОБА_1 квартиру, в якій він мешкає з родиною за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача з заявою до голови Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області із заявою, в якій просив розслужебити квартиру, яку він займає зі соєю родиною на умовах найму для подальшої її приватизації, яка не була задоволена, що порушує права позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 р. вказана позовна заява була залишена без руху та встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, шляхом надання належним чином завірені копії додатків, доданих до позовної заяви для суду та відповідача.
На виконання ухвали суду від 21.02.2025 р., позивачем усунуто означені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2025 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
21 березня 2025 року від Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 18.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області з заявою (№Г-201/0/10-24) в якій просить розслужебити квартиру, яку він займає зі своєю родиною на умовах найму для подальшої її приватизації. 28.01.2025 року Черкаською селищною радою Самарівського району Дніпропетровської області (вих. №3/0/13-25) ОСОБА_1 була надана відповідь на його заяву (№ Г-201/0/10-24) від 18.12.2024 року, в якій відповідач по суті роз`яснив заявникові, що у відповідності до п.6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 р. № 37 (з послідуючими змінами та доповненнями) виключення жилого приміщення з числа службових провадиться рішенням виконавчого комітету ради, саме на підставі клопотання відповідного підприємства, установи чи організації Така відповідь (дія) Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, на думку відповідача, не може бути визнана, як протиправна бездіяльність Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області щодо відмови у розслужебленні квартири позивача. Зазначає, що що квартира АДРЕСА_1 за тією ж адресою вже передана 10.07.2024 під відомство Міноборони та обліковується як службова за в/ч НОМЕР_1 . Відповідно до Порядку № 1081 КМУ й Положення-1988 виключення житла з числа службового здійснюється лише за клопотанням командира частини чи КЕВ; таких клопотань не надходило. Відповідач посилається на ст. 19 та 47 Конституції, Закон «Про соцзахист військовослужбовців», Порядок № 1081 та Інструкцію МОУ-380: органи місцевого самоврядування діють лише в межах компетенції й не можуть самостійно «розслужебити» житло Міноборони.
21 березня 2025 року від відповідача надійшло клопотання про залучення її у справі у якості третьої особи.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 .
Згідно зі службовим ордером Гвардійського КЕЧ району від 31 липня 2003 р., капітану ОСОБА_1 та його сім`ї (дружина - ОСОБА_2. , донька - ОСОБА_3 ) надано право вселитися до квартири АДРЕСА_1 ; житлова площа двокімнатного помешкання становить 35,20 мІ.
16 грудня 2024 року позивач звернувся із заявою до начальника КЕВ м.Дніпро із заявою, в якій просив розслужебити квартиру, яку він займає зі соєю родиною на умовах найму для подальшої її приватизації.
17 грудня 2024 року позивач звернувся із заявою до голови Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області із заявою, в якій просив розслужебити квартиру, яку він займає зі своєю родиною на умовах найму для подальшої її приватизації.
Черкаська селищна рада Самарівського району Дніпропетровської області листом від 28.01.2025р. №3/0/13-25 повідомила позивача про те, що основним із завдань Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області є забезпечення прав та свобод всіх мешканців громади на отримання в постійне користування в тому числі з правом на безоплатне отримання у власність(приватизації) займаного ними житла. Враховуючи той факт, що підняте питання не вирішувалося десятиріччями, а ні Міністерством оборони України, а ні селищними радами які в послідуючому увійшли до складу об`єднаної територіальної громади, накопичилось багато квартир які в залежності від статусу їх наймачів повинні були бути виключені із складу службового житла. З метою реалізації такого завдання, селищною радою було ініційовано передачу всього житлового фонду, що розташований на території громади. На даний час, селищною радою проводяться консультації з Дніпровським квартирно експлуатаційним управлінням, з приводу виключення із числа службового житлового фонду, зокрема того, що використовують наймачі які отримали відповідне право згідно Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». Зазначена обставина обумовлена тим, що у відповідності до п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 р. № 37 (з послідуючими змінами та доповненнями) виключення жилого приміщення з числа службових провадиться рішенням виконавчого комітету ради, саме на підставі клопотання відповідного підприємства, установчими організації. З метою дотримання прав та законних інтересів, всіх мешканців громади які набули право на виключення займаного ними житла із числа службового, селищна рада робить все необхідно для реалізації такого права та спонукання відповідних установ, до ініціювання складання вищезазначених клопотань. При наявності всіх необхідних законодавчих підстав, селищною радою негайно будуть прийняті відповідні рішення, про зміст яких члени територіальної громади будуть повідомленні доступний спосіб.
Квартирно-експлуатаційний відділ міста Дніпро листом від 10.02.2025р. №525/113 повідомила позивача про те, що на виконання наказу Міністра оборони України від 16.09.2011 року№ 569 «Про безоплатну передачу військового майна в комунальну власність територіальних громад» житловий фонд Міністерства оборони України, що розташований у АДРЕСА_1 , у тому числі і житлове приміщення (квартиру), що знаходиться за вищезгаданою адресою, передано до Черкаської селищної ради 31.05.2023 року. Рішенням Черкаської селищної ради від 10.07.2024 року було прийнято рішення № 621/4/VIII «Про передачу у віддання Міністерства оборони України в особі Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління квартир і житлових приміщень для військових частин Черкаського гарнізону» в кількості 188 житлових приміщень (квартир). Однак, житлове приміщення (квартира), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до вищевказаного рішення включена не була. 3 огляду на вищевикладене вбачається, що балансоутримувачем вищезазначеної квартири є Черкаська селищна рада Самарського району Дніпропетровської області.
Згідно з рішенням Черкаської селищної ради від 10.07.2024 року № 621/43/VIII «Про передачу у відання Міністерства оборони України в особі Дніпровського квартирно експлуатаційного управління квартир та житлових приміщень для військових частин ІНФОРМАЦІЯ_1 », зі змінами, квартира АДРЕСА_1 , розташована за адресою: АДРЕСА_1 - перебуває у віданні Міністерства оборони України в особі Дніпровського квартирноексплуатаційного управління, має статус службової та облікується за військовою частиною НОМЕР_1
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2482-XII до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.
Частиною другою статті 2 Закону № 2482-XII установлено, що не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.
Приписами частини першої статті 3 Закону № 2482-XII визначено, що приватизація здійснюється, зокрема, шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 2482-XII приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.
Частиною першою статті 6 Закону № 2482-XII визначено, що незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються у власність громадян займані ними:
однокімнатні квартири;
квартири (будинки), одержані у разі знесення або відселення всіх сімей з будинків (частин будинків), які належали їм на праві власності, якщо колишні власники не одержали за ці будинки (частини будинків) грошової компенсації;
квартири (будинки), в яких мешкають громадяни, котрим встановлена ця пільга Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
квартири (будинки), в яких мешкають громадяни, удостоєні звання Героя Радянського Союзу, Героя Соціалістичної Праці, нагороджені орденом Слави трьох ступенів, ветерани Другої світової війни, воїни-інтернаціоналісти, особи з інвалідністю I і II груп, особи з інвалідністю з дитинства, ветерани праці, що пропрацювали: не менше 25 років - жінки, 30 років - чоловіки, ветерани Збройних Сил та репресовані особи, реабілітовані згідно із Законом України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";
квартири (будинки), в яких мешкають сім`ї загиблих при виконанні державних і громадських обов`язків та на виробництві;
квартири (будинки), в яких мешкають військовослужбовці, котрим встановлена пільга Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";
квартири (будинки), в яких мешкають багатодітні сім`ї (сім`ї, що мають трьох і більше неповнолітніх дітей).
Частиною третьою статті 9 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII /надалі - Закон №2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з абзацами першим, третім та четвертим пункту 1 статті 12 Закону №2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей врегульовано Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 (далі - Порядок № 1081).
Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку №1081 військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Пунктом 11 вказаного порядку передбачено, що житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень. Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.
Відповідно до п. 10 розділу VІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року № 380 військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.
Отже, військовослужбовці, які мають право на виключення житла з числа службового реалізують це право у порядку, встановленому законодавством та на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.
Як встановлено, позивач звернувся із заявою до голови Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області із заявою, в якій просив розслужебити квартиру, яку він займає зі своєю родиною на умовах найму для подальшої її приватизації.
До заяви додано копії паспорта, РНОКПП, пенсійного посвідчення, посвідчення про інвалідність, ордеру, розрахунку вислуги років. Проте клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком не надано.
Отже, відсутня протиправна бездіяльність відповідача щодо відмови у розслужеблені квартири позивача, оскільки відсутнє клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.
Також, як встановлено, згідно відповіді начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро №525/113 від 10.02.2025 року, яка адресована ОСОБА_1 , Черкаською селищною радою від 10.07.2024 року прийнято рішення №621/4/VIII «Про передачу у відання Міністерства оборони України в особі Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління квартир і житлових приміщень для військових частин Черкаського гарнізону» в кількості 188 житлових приміщень (квартир), однак житлове приміщення (квартира), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до вищевказаного рішення включене не було.
Разом з цим, суд встановив, що рішенням Черкаської селищної ради від 10.07.2024 року № 621/43/VIII «Про передачу у відання Міністерства оборони України в особі Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління квартир та житлових приміщень для військових частин ІНФОРМАЦІЯ_1 » вирішено передати у відання Міністерства оборони України в особі Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління квартир і житлових приміщень для військових частин Черкаського гарнізону (додаток).
При цьому, згідно з п. 26 додатку до рішення Черкаської селищної ради від 10.07.2024 року № 621/43/VIII «Про передачу у відання Міністерства оборони України в особі Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління квартир та житлових приміщень для військових частин ІНФОРМАЦІЯ_1 » затверджено перелік квартир та житлових приміщень для військових частин ІНФОРМАЦІЯ_1 - військова частина НОМЕР_1 - АДРЕСА_1 .
Отже, кватира за адресою АДРЕСА_1 включена до переліку квартир та житлових приміщень для передачі у відання Міністерства оборони України в особі Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління для військових частин ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд дійшов висновку, що відсутні підстави визнати протиправною бездіяльність Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області щодо відмови у розслужеблені квартири позивача ( ОСОБА_1 ).
Щодо позовної вимоги в частині зобов`язати Черкаську селищну раду Самарівського району Дніпропетровської області розслужебити та передати у приватну власність квартиру позивача а саме ОСОБА_1 квартиру, в якій він мешкає з родиною за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 2 ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду " не підлягають приватизації: квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових.
Таким чином, лише після вирішення питання про зняття з вищезазначеного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом.
Згідно з п. 4 ч. 2, ч. 4 ст. 245 КАС у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо, зокрема, для його прийняття виконано всі умови, визначені законом.
Оскільки у спірних правовідносинах зняття з житла статусу службового не відбулось, відповідно, для прийняття рішення щодо приватизації не виконано всі умови, визначені законом, суд дійшов висновку про відсутність, за встановлених обставин, підстав для зобов`язання відповідача прийняти рішення передати у приватну власність квартиру позивача квартиру.
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судовий збір не підлягає розподілу.
Керуючись ст. 241 246, 250 КАС України, суд
У позові ОСОБА_1 до Черкаської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко