Справа № 640/29349/21
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала зазначена справа.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 року у справі №640/29349/21 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Віас Плюс» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, задоволено, а саме вирішено:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м.Києві від 10 вересня 2021 року №4 форми "В1";

стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Віас Плюс» (, 01004, Україна, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок, 2) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (, 04116, Україна, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок, 33/19) суму судового збору у розмірі 6046,20 (шість тисяч сорок шість) грн. 20 коп.

27.05.2025 року до суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заяви зазначено, що у зв`язку із розглядом даної справи позивач поніс витрати на правову допомогу адвоката 30800,00 грн. Враховуючи вищевикладене, просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в даній справі.

Від Головного управління ДПС у м. Києві заперечення на заяву про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат на адресу суду не надходили.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 30800,00 грн., представником позивача надано ордер про надання правничої допомоги №1540842 від 10.02.2025, платіжне доручення №333 від 13.10.2021, звіт №1 про надану правову (правничу) допомогу за договором №27/08/20-01 про надання правової (правничої) допомоги від 27.08.2020 та додаткової угоди №05/10/21-1 від 05.10.2021, додаткова угода №05/10/21-1 до договору №27/08/20-01 про надання правової допомоги від 27.08.2020р., акт прийму-передачі наданих правових послуг від 26.05.2025р., договір №27/08/20-01 про надання правової (правничої) допомоги від 27.08.2020р., ордер №1147189 від 13.10.2021р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №4409 від 11.11.2019р.,

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Також суд зазначає, що згідно звіту про надану правову допомогу від 23.05.2025, адвокатом Тарасун О.І. надано: правову консультацію щодо винесення ГУ ДПС у м.Києві ППР від 10.09.2021 №4 форми В1, підготовка, оформлення та поданні до Окружного адміністративного суду міста Києва позовної заяви, аналіз поданого ГУ ДПС у м.Києві відзиву на позову заяву, підготовка, оформлення та подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду відповіді на відзив ГУ ДПС у м.Києві, надання усної консультації щодо винесення рішення по суті.

Загальна вартість гонорару адвоката за надану правничу допомогу в період з 27.08.2020 по 23.05.2025 на користь клієнта відповідно до п.2 додаткової угоди становить 30800 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Враховуючи наведене, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, розгляд якої здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання, задоволення позовних вимог та заперечення відповідача, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., оскільки такий розмір є співмірним з наданими послугами та складності справи.

Керуючись ст. 132, 134, 139, 143, 241-243, 248, 252 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення,- задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (, 04116, Україна, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок, 33/19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Віас Плюс» (, 01004, Україна, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок, 2) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі4000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 коп.).

Копію додаткового рішення надіслати учасникам справи.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова