Справа № 320/4638/25
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року справа №320/4638/25

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії №40 від 26.09.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області врахувати у страховий стаж ОСОБА_1 період проходження військової служби з 19.05.1983 року по 08.06.1986 рік та період роботи з 03.05.2007 року по 10.11.2015 рік та з 01.07.2024 року 31.08.2024 рік, та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 19.09.2024 року.

В обґрунтування позову зазначено, що до страхового стажу позивача не зараховано період проходження військової служби з 19.05.1983 року по 08.06.1986 рік та період роботи з 03.05.2007 року по 10.11.2015 рік та з 01.07.2024 року 31.08.2024 рік та не здійснено призначення пенсії за віком, посилаючись на відсутність належних документів, які підтверджують періоди його роботи. Позивач вважає протиправною таку відмову та звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 320/4638/25 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 відкрито провадження в адміністративній справі №320/4638/25, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В матеріалах справи відсутній відзив на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг 60-річного віку та 19 вересня 2024 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

У відповідь на зазначене звернення Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області направило заявнику рішення про відмову в призначенні пенсії № 40 від 26 вересня 2024 року.

Згідно з вказаним рішенням, підставою для відмови стало те, що:

дата звернення 19.09.2024 року;

вік заявника 60 років;

необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком 31 рік;

наявний страховий стаж заявника 27 років 7 місяців 20 днів.

Під час розгляду документів, поданих разом із заявою, до страхового стажу не було зараховано:

період військової служби з 19 травня 1983 року по 8 червня 1986 року на підставі запису № 5 у трудовій книжці від 29 липня 1981 року, серія НОМЕР_1 , оскільки в графі «На підставі якого документа внесено запис (документ, його дата і номер)» відсутня повна інформація;

періоди роботи з 3 травня 2007 року по 10 листопада 2015 року та з 1 липня 2024 року по 31 серпня 2024 року, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані про сплату страхових внесків.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області визнало відсутність у заявника необхідного страхового стажу для призначення пенсії за віком та, відповідно, відмовило у її призначенні.

Вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення про відмову у призначенні пенсії №40 від 26.09.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ОСОБА_1 , позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV; тут та надалі у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Статтею 24 Закону №1058-IV встановлено, зокрема, наступне: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Нормативно-правовим актом, який регулював надання трудових і соціальних пенсій всім непрацездатним громадянам України, до набрання чинності Законом №1058-IV, є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон N 1788-XII; тут та надалі в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Відповідно до статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що з 01.01.2004 законодавцем запроваджено поняття «страховий стаж», для отримання якого обов`язковою умовою є сплата страхових внесків; трудовий стаж, набутий до 01.01.2004, прирівнюється до страхового.

Згідно статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розділом ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок № 22-1) визначено перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Порядок №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно з рішенням № 40 від 26 вересня 2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, до страхового стажу ОСОБА_1 не було зараховано період проходження ним військової служби з 19 травня 1983 року по 8 червня 1986 року. Як зазначено у вказаному рішенні, підставою для незарахування цього періоду стало нібито відсутнє повне зазначення документа, на підставі якого внесено відповідний запис у трудову книжку (запис № 5 від 29 липня 1981 року, серія НОМЕР_1 ).

Разом з тим, суд зазначає, що наявні в матеріалах справи документи підтверджують, що така інформація є. Зокрема, у трудовій книжці ОСОБА_1 (серія НОМЕР_1 ) в графі «На підставі чого внесено запис» чітко зазначено: «в/квитка НОМЕР_2 », що свідчить про наявність документа, на підставі якого зроблено запис про проходження військової служби.

Крім того, у військовому квитку серії НОМЕР_2 від 19 травня 1983 року наявні записи № 8 та № 12, які підтверджують, що ОСОБА_1 дійсно проходив строкову військову службу у період з 19.05.1983 року по 08.06.1986 року.

Таким чином, твердження відповідача про відсутність повної інформації щодо документа, на підставі якого зроблено запис у трудову книжку, є необґрунтованим. Період військової служби позивача підтверджується як записами в трудовій книжці, так і відомостями у військовому квитку.

Суд зазначає, що відповідно до пенсійного законодавства, страховий стаж до запровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі трудової книжки та інших документів. Після 01.01.2004 стаж підтверджується виключно даними системи персоніфікованого обліку.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», періоди трудової діяльності, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Крім того, згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі її відсутності або наявності в ній неточних записів, трудовий стаж може бути підтверджено іншими документами, зокрема наказами, довідками, виписками з реєстру застрахованих осіб тощо.

Аналогічно, відповідно до пункту 3 цього Порядку, якщо в трудовій книжці відсутні записи або вони є неправильними, для підтвердження трудового стажу приймаються дані з реєстру застрахованих осіб, архівні документи, особові рахунки, трудові договори та інші документи, що містять інформацію про періоди роботи.

У випадку, коли виникають розбіжності або неточності в трудовій книжці, Порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії, затверджений постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, передбачає, що орган, який призначає пенсію, перевіряє правильність оформлення документів і може вимагати надання додаткових документів для їх уточнення (пункт 4.7).

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Таким чином, відмова відповідача зарахувати періоди трудової діяльності, зазначені в трудовій книжці позивача, є безпідставною, оскільки трудова книжка є основним документом для підтвердження стажу роботи, а записи в ній були зроблені без виправлень чи підробок і мають відповідні печатки підприємств. Крім того, недоліки в оформленні трудової книжки не можуть бути підставою для відмови в зарахуванні цих періодів до страхового стажу.

Пенсія, так само як і заробітна платня, є за своєю правовою природою взаємопов`язаними та рівнозначними формами соціального забезпечення, які виплачуються пенсіонерам та працівникам. Відмова відповідачів у призначенні позивачу пенсії порушує її право мирно володіти своїм майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відмова у призначенні пенсії істотно знижує рівень соціального забезпечення та фактично є відмовою держави від її зобов`язань, передбачених ст. 46 Конституції України, а отже є незаконною, порушує принципи справедливості та рівності громадян перед Законом та зменшує захищеність в умовах постійного зростання цін на товари та послуги.

Відповідно до статей 1, 20, 106 Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески є обов`язковими платежами, що сплачуються страхувальниками (у тому числі роботодавцями) незалежно від їх фінансового стану. Нарахування та обчислення таких внесків здійснюється на підставі бухгалтерських документів про нарахування заробітної плати.

У разі несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків до страхувальника застосовуються фінансові санкції, а винні посадові особи несуть відповідальність згідно із законом. Зазначені внески є умовою функціонування солідарної пенсійної системи та впливають на зарахування періодів до страхового стажу.

Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Пенсійний фонд України формує та веде Реєстр застрахованих осіб. Джерелом формування Реєстру є персоніфіковані дані про застрахованих осіб, що подаються роботодавцями (страхувальниками) або фізичними особами-підприємцями. Зміни до відомостей вносяться автоматично на підставі звітності, або у випадку ліквідації страхувальника без правонаступника за рішенням суду, що набрало законної сили.

Верховний Суд у постанові від 17.07.2019 у справі №144/669/17 дійшов висновку, що відсутність в інформаційній базі даних про сплату страхових внесків за певний період не є підставою для відмови у перерахунку пенсії. Працівник не несе відповідальності за порушення роботодавцем свого обов`язку щодо сплати внесків, а тому наявність заборгованості підприємства не виключає зарахування відповідного періоду до страхового стажу. Вказана правова позиція неодноразово підтверджувалася Верховним Судом (зокрема у постановах від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а, від 09.10.2020 у справі №341/460/17, від 30.12.2021 у справі №348/1249/17, від 11.10.2023 у справі №340/1454/21).

Суд зазначає, що право особи на пенсію як складову права на соціальний захист гарантується Конституцією України (ст. 46), Загальною декларацією прав людини (ст. 23) та Європейською соціальною хартією.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує трудову діяльність особи, є трудова книжка.

На підтвердження стажу позивачем надано трудову книжку серії НОМЕР_1 , в якій містяться записи:

03.05.2007 прийнятий на посаду заступника директора з господарської частини (наказ №5);

10.11.2015 звільнений у зв`язку із закриттям центру «Оберіг» (наказ №56).

Таким чином, вказаними записами підтверджується факт трудових відносин позивача з роботодавцем у період з 03.05.2007 по 10.11.2015 року.

Водночас, суд зазначає, що призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з п.п.3 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

З аналізу наведеного вбачається, що на цей час органи Пенсійного фонду України, відповідно до покладених на них завдань, зокрема, призначають (здійснюють перерахунок) і виплачують пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Поряд з цим, відповідно до п.1.1 розділу І постанови Пенсійного фонду України від 25.11.2002 №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», серед інших заяв, заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію (п.4.1. Порядку №22-1).

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (4.2. Порядку №22-1).

Згідно з п.4.10. Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, заява про призначення пенсії подається особою до територіального органу Пенсійного фонду України (органу, що призначає пенсію), після сканування якої та сканування копій доданих до неї документів (формування електронної пенсійної справи), за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.

Отже, заява про призначення пенсії може бути розглянута як територіальним органом Пенсійного фонду, до якого заява була подана, так і іншим територіальним органом Пенсійного фонду.

А вже після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області врахувати у страховий стаж ОСОБА_1 період проходження військової служби з 19.05.1983 року по 08.06.1986 рік та період роботи з 03.05.2007 року по 10.11.2015 рік та з 01.07.2024 року 31.08.2024 рік, та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 19.09.2024 року

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій та рішень.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, який прийняв оскаржуване рішення - Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії №40 від 26.09.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області врахувати у страховий стаж ОСОБА_1 період проходження військової служби з 19.05.1983 року по 08.06.1986 рік та період роботи з 03.05.2007 року по 10.11.2015 рік та з 01.07.2024 року 31.08.2024 рік, та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 19.09.2024 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, 29013, код ЄДРПОУ 2131835) судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 коп. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.