Справа № 380/19076/24
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування при обчисленні пенсії за віком позивача стажу його роботи за періоди: з 27.06.2005 року по 24.03.2010 року на ТОВ «Галкомплект» (), з 30.04.2010 року по 01.11.2010 року на ПП «Зіт» () та з 16.08.2013 року по 12.02.2015 року на ПП «Комсервіс-безпека» ();

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії за віком позивачеві з дати призначення (26.05.2020 року) з урахуванням заробітної плати та із урахуванням стажу його роботи за період з 27.06.2005 року по 24.03.2010 року, з 30.04.2010 року по 01.11.2010 року та з 16.08.2013 року по 12.02.2015 року, з урахуванням виплачених сум, зарахувавши при цьому до його страхового (загального) стажу з дня призначення пенсії, а саме з 26.05.2020 року.

Посилається на те, що з 26.05.2020 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV). Зазначив, що 02.05.2024 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, однак у відповідь отримала лист-відмову від 13.05.2024 року. Позивач з такою відмовою пенсійного органу не погоджується та вказав, що в його трудовій книжці є записи про час та умови праці, які підтверджують роботу і є достатніми для зарахування спірних періодів роботи у стаж для перерахунку пенсії. Просить позов задовольнити повністю.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що періоди його роботи з 27.06.2005 року по 24.03.2010 року на ТОВ «Галкомплект» (), з 30.04.2010 року по 01.11.2010 року на ПП «Зіт» () та з 16.08.2013 року по 12.02.2015 року на ПП «Комсервіс-безпека» () зараховані до страхового стажу позивача, з урахуванням сум сплачених страхових внесків, за даними, поданими ТОВ «Галкомплект», ПП «Зіт» та ПП «Комсервіс-безпека». За таких обставин вважає, що дії відповідача є правомірними та такими, що ґрунтуються на Конституції та законах України, а розмір пенсійної виплати позивача розрахований відповідно до вимог чинного законодавства. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою судді від 01.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач, ОСОБА_1 , з 26.05.2020 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV.

Дослідженням записів у трудовій книжці судом встановлено, що вона містить такі записи про роботу позивача, зокрема:

у період з 27.06.2005 року по 24.03.2010 року позивач працював у ТОВ «Галкомплект» ();

у період з 30.04.2010 року по 01.11.2010 року у ПП «Зіт» ();

у період з 16.08.2013 року по 12.02.2015 року ПП «Комсервіс-безпека» ().

02.05.2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, у зв`язку із тим, що до його страхового стажу не враховані вищевказані періоди трудової діяльності.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 13.05.2024 року №12922-13503/В-52/8-1300/24 повідомлено позивачу, що йому з 26.05.2020 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, продовжуєте працювати. Страховий стаж, врахований при призначенні пенсії, становив 30 років 04 місяці 26 днів (зараховано по 31.05.2020 року). На підставі заяви від 12.08.2022 проведено перерахунок пенсії з 01.08.2022 року відповідно до ч.4 ст.42 Закону №1058-IV з врахуванням набутого після призначення пенсії страхового стажу. Страховий стаж після проведеного перерахунку становить 32 роки 6 місяців 26 днів (враховано по 31.07.2022 року). Коефіцієнт страхового стажу - 0,32500. Пенсія обчислена з врахуванням заробітку за період роботи з 01.01.1984 по 31.12.1998 роки та з 01.11.2003 по 31.07.2022 роки за даними персоніфікованого обліку. Враховуючи зазначене, право на перерахунок пенсії, відповідно до ч.4 ст.42 Закону №1058-IV набудете з урахуванням не менше 24 місяців страхового стажу або не раніше ніж через 2 роки після попереднього перерахунку пенсії (з 13.08.2024 року).

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо неврахування при обчисленні пенсії за віком позивача стажу його роботи за періоди: з 27.06.2005 року по 24.03.2010 року на ТОВ «Галкомплект» (), з 30.04.2010 року по 01.11.2010 року на ПП «Зіт» () та з 16.08.2013 року по 12.02.2015 року на ПП «Комсервіс-безпека» (), останній звернулася до суду з даним позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуванння» №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до ст.1 Закону №1058-IV, у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абз.1 ч.1 ст.24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 ст.24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із ч.2 ст.20 Закону №1058-IV, обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено ч.ч.4-6, 9, 10 ст.20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового чи пільгового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

При вирішенні цього спору суд також враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 року (справа №208/6680/16-а), від 20.03.2019 року (справа №688/947/17), від 30.09.2019 року (справа №316/1392/16-а), відповідно до яких, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків,за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Нормами ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію вказаної норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок №637(далі - Порядок №637).

У пунктах 1 та 2 Порядку №637 також зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка.

Як стверджує позивач, пенсійний орган при призначенні йому пенсії не зарахував до страхового стажу періоди його роботи з 27.06.2005 року по 24.03.2010 року у ТОВ «Галкомплект» (), з 30.04.2010 року по 01.11.2010 року у ПП «Зіт» () та з 16.08.2013 року по 12.02.2015 року у ПП «Комсервіс-безпека» (). Зазначає, що вказані періоди роботи підтверджуються записами в трудовій книжці.

Однак суд встановив, що 22.08.2024 року Головним управлінням винесено рішення, згідно якого позивачу з 13.08.2024 року проведено перерахунок пенсії відповідно до ч.2 ст.42 Закону №1058-IV. Після проведеного перерахунку пенсії страховий стаж позивача становить 34 роки 5 місяців 26 днів. Коефіцієнт страхового стажу 0,34417.

При цьому, як видно зі змісту наданого відповідачем розрахунку стажу (Форма РС-право), періоди його роботи з 01.09.2007 року по 31.12.2008 року, з 01.05.2010 року по 01.11.2010 року та з 16.08.2013 року по 12.02.2015 року зараховані до страхового стажу позивача. Натомість, не зарахованими залишились такі періоди: з 27.06.2005 року по 31.08.2007 року, з 01.01.2009 року по 24.03.2010 року та 30.04.2010 року. Обґрунтовуючи підстави їх не зарахування, пенсійний орган посилається на відсутність сплати страхових внесків роботодавцями.

Втім, суд не враховує вказані доводи відповідача та зазначає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а, отже, наявність заборгованості підприємства зі страхових внесків не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на вказаному підприємстві.

Таким чином, за наявності трудової книжки позивача та відповідних записів у ній, пенсійний орган безпідставно відмовив у зарахуванні періодів роботи позивача з 27.06.2005 року по 31.08.2007 року, з 01.01.2009 року по 24.03.2010 року та 30.04.2010 року до страхового стажу.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що оспорювані дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не відповідають критеріям, визначеним ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому їх слід визнати протиправними.

Як наслідок, похідні позовні вимоги про спонукання до вчинення дії є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.09.2007 року по 31.12.2008 року, з 01.05.2010 року по 01.11.2010 року та з 16.08.2013 року по 12.02.2015 року, то в цій частині позов також підлягає задоволенню, адже такі періоди зараховані лише 13.08.2024 року, в той час як позивач просив зарахувати їх з дати призначення пенсії, а саме з 26.05.2020 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо судових витрат, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 139, 72-77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування при обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 (з 26.05.2020 року) стажу його роботи за періоди: з 27.06.2005 року по 24.03.2010 року у ТОВ «Галкомплект» (), з 30.04.2010 року по 01.11.2010 року у ПП «Зіт» () та з 16.08.2013 року по 12.02.2015 року у ПП «Комсервіс-безпека» ().

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ), починаючи з 26.05.2020 року, із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 27.06.2005 року по 24.03.2010 року, з 30.04.2010 року по 01.11.2010 року та з 16.08.2013 року по 12.02.2015 року та отриманої за ці періоди заробітної плати, виплату здійснити з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.