Справа № 380/3616/25
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 рокусправа № 380/3616/25

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Галини Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 35 від 14.02.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.02.2025 про призначення пенсії за віком та відповідно до п. 14-6.2. Розділу XV ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-IV, зарахувавши ОСОБА_1 період роботи з 07.08.1981 по 12.09.1981, з 01.03.1986 по 26.04.1986, період роботи у колгоспі з 05.02.1988 по 15.05.1995 до загального стажу роботи.

Ухвалою від 26.02.2025 відкрите спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.10.2022, позивачу виповнилось 60 років., він має більше 31 року загального стажу роботи. У зв`язку із військовою агресією рф та у відповідності до п. 14-6.2. Розділу XV ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-IV, позивач 09.02.2025 р. звернувся через ВЕБ-портал до УПФУ із заявою про призначення пенсії. За принципом екстериторіальності заява про призначення пенсії від 09.02.2025 розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в України у Львівській області. Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в України у Львівській області прийняв рішення № 35 від 14.02.2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком.

Рішення ПФУ було мотивоване тим, що позивач не має необхідного страхового стажу. Йому не зараховані періоди роботи з 07.08.1981 по 12.09.1981 та з 01.03.1986 по 26.04.1986 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки відсутні дати та номери наказів про звільнення. Для зарахування необхідно долучити уточнюючі довідки про періоди роботи видані на підставі первинних документів - період роботи в колгоспі з 05.02.1988 по 15.05.1995 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки для зарахування, необхідно долучити довідку про встановлений мінімум трудової участі у господарстві та фактично відпрацьовані вихододні».

Стверджує, що позивач разом з заявою про призначення пенсії подав трудову книжку НОМЕР_1 . Трудова книжка серії НОМЕР_1 містить запис № 10-13 про період роботи позивача у колгоспі «Родина» Новоазовського району Донецької області з 05.02.1988 р. по 15.05.1995 р. Останній аркуш трудової книжки містить додатково відомості з 1988 року по 1995 року щодо трудової участі в громадському господарстві. Таким чином, записами в трудовій книжці підтверджено роботу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у колгоспі з 05.02.1988 по 15.05.1995.

Також надати довідки про підтвердження періоду роботи з 07.08.1981 по 12.09.1981, з 01.03.1986 по 26.04.1986, позивач не може, оскільки архів залишився на тимчасово непідконтрольній території. Позивач не несе відповідальність за порушення третіми особами вимог ведення трудових книжок. Формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області № 35 від 14.02.2025 до страхового стажу не зараховано періоди:- періоди роботи з 07.08.1981 по 12.09.1981 та з 01.03.1986 по 26.04.1986 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки відсутні дати та номери наказів про звільнення. Для зарахування необхідно долучити уточнюючі довідки про періоди роботи видані на підставі первинних документів - період роботи в колгоспі з 05.02.1988 по 15.05.1995 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки для зарахування, необхідно долучити довідку про встановлений мінімум трудової участі у господарстві та фактично відпрацьовані вихододні. Страховий стаж особи становить 23 роки 10 місяців. ОСОБА_1 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду 09.02.2025. У разі відсутності , починаючи з 01.01.2018, страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26 Закону України « Про загальообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 63 роки за наявності страхового стажу з січня 2025 року по грудень 2025 включно від 22 до 32 років, та після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу не менше 15 років. Згідно поданих документів право на пенсійну виплату особа матиме з 01.11.2025. На підставі викладеного, у зв`язку з тим, що у позивача був відсутній необхідний страховий стаж, Головним управління Пенсійного фонду України в Львівській області 14.02.2025 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 26 Закону № 1058.

Із вказаних підстав просив суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

09.02.2025 позивач звернувся через ВЕБ-портал до УПФУ із заявою про призначення пенсії.

З 1 квітня 2021 року впроваджено нову технологію екстериторіального призначення/ перерахунку пенсії та ухвалено Постанову правління Пенсійного фонду України Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1, зареєстровану в Міністерстві Юстиції України 16.03.2021 за №339/35961, згідно з якою внесено, зокрема, відповідну низку змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 1.1 Порядку, заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (зі змінами), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Заява позивачки розглянута, за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області.

Головне управління Пенсійного фонду України в України у Львівській області прийняв рішення № 35 від 14.02.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Рішення мотивоване наступним:

«Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 09.02.2025 р. Пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 60 років. Вік заявника 62 роки 03 місяці 08 днів. Необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України № 1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 30 років. Страховий стаж особи становить 23 роки 10 місяців. Результати розгляду документів, доданих до заяви: *За доданими документами до страхового стажу не зараховано:- періоди роботи з 07.08.1981 по 12.09.1981 та з 01.03.1986 по 26.04.1986 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки відсутні дати та номери наказів про звільнення. Для зарахування необхідно долучити уточнюючі довідки про періоди роботи видані на підставі первинних документів.- період роботи в колгоспі з 05.02.1988 по 15.05.1995 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки для зарахування, необхідно долучити довідку про встановлений мінімум трудової участі у господарстві та фактично відпрацьовані вихододні».

Не погодившись із цим рішенням, позивачка звернулась до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), норми якого суд застосовує в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин.

У розумінні абз. 22 ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності вказаним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених зазначеним Законом.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (яка діяла у спірний період 1986 - 1993):

- трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців;

- трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій *, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню

- всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження);

- записи проводяться акуратно, пір`яний чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору

- в розділах «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається; - в графі 3 розділу «Відомості про роботу» у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства;

- в графі 3 пишеться: «Прийнято або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво» із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників - відповідно до найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців - відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу;

- при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів

- бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок

- після закінчення кожного місяця бухгалтерія вимагає від особи, відповідальної за ведення трудових книжок, звіту про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них, з додатком прибуткового ордера каси підприємства. На зіпсовані під час заповнення бланки трудових книжок і вкладишів до них складається акт.

Зазначена Інструкція втратила чинність на підставі наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993.

Аналіз вищезазначених положень дає суду підстави для висновку, що обов`язок ведення трудових книжок законодавцем покладений на адміністрацію підприємств, тому її неналежне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з його врахуванням.

Більше того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 "Про трудові книжки працівників" № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 містяться наступні записи за спірні періоди :

07.08.1981 зарахований робочим у навчально-дослідне господарство Ворошиловоградського СГІ наказ № 84-к від 14.08.1981;

12.09.1981 звільнений;

01.03.1986 прийнятий на посаду в мехзагін № 5 - наказ № 11 від 22.03.1986;

24.04.1986 звільнений у зв`язку із призовом до армії;

05.02.1988 прийняти й у члени колгоспу на посаду помічника бригадира тракторної бригади № 2 наказ № 2 від 11.02.1988;

15.08.1988 переведений виконуючим обов`язки бригадира тракторної бригади № 2 розпорядження № 132 від 15.08.1988;

01.04.1989 обраний бригадиром тракторної бригади № 2 рішення зборів від 01.04.1989;

15.05.1995 вихід із членів колгоспу за власним бажанням.

Аналогічна інформація міститься у ВІДОМОСТЯХ ПРО ТРУДОВУ ДІЯЛЬНІСТЬ З РЕЄСТРУ ЗАСТРАХОВАНИХ ОСІБ, яка сформована засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України 24.02.2025.

Підставою для не зарахування стажу роботи позивача у період з 07.08.1981 по 12.09.1981, з 01.03.1986 по 26.04.1986 є відсутній запис про наказ про звільнення з роботи.

Суд вважає таку підставу необґрунтованою, оскільки трудова книжка позивача містить записи про його прийняття на роботу робочим у навчально-дослідне господарство Ворошиловоградського СГІ наказ № 84-к від 14.08.1981; та 01.03.1986 на посаду в мехзагін № 5 - наказ № 11 від 22.03.1986, а також містить записи про звільнення із цих посад із зазначенням причин звільнення.

Страховий та трудовий стаж позивача підтверджується записами трудової книжки, в якій є запис, як про прийняття на роботу з вказанням номеру наказу так і запис про звільнення з роботи з вказанням дати звільнення.

Суд зауважує, що відповідач не надав суду жодних доказів на спростування факту роботи позивача у спірні періоди.

Натомість факт роботи позивача у вказані періоди підтверджується як записами у трудовій книжці, так і описаним судом відомостями із Реєстру застрахованих осіб.

Варто зауважити, що недоліки у заповненні трудової книжки, враховуючи відсутність сумніву та спору щодо належності трудової книжки позивачу, наявність інших обов`язкових реквізитів, є формальним та таким, що не спричиняє втрату юридичної сили всього документу.

Відтак суд вважає, що на працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про зарахування стажу) за формальні недоліки оформлення записів трудової книжки, якщо недоліки допущені із вини адміністрації підприємства.

Так Верховний Суд у постанові від 19.12.2019 у справі № 307/541/17 зазначив, що підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Крім цього Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Враховуючи наведене суд вважає безпідставною відмову у зарахуванні позивачу до страхового стажу періодів роботи з 07.08.1981 до 12.09.1981 , з 01.03.1986 до 26.04.1986.

Щодо не зарахування періодів роботи у колгоспі з 05.02.1988 до 15.05.1995 до загального стажу роботи позивача, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що трудова книжка серії НОМЕР_1 містить запис № 10-13 про період роботи позивача у колгоспі «Родина» Новоазовського району Донецької області з 05.02.1988 до 15.05.1995 .

Останній аркуш трудової книжки містить додатково відомості з 1988 р. по 1995 р. щодо трудової участі в громадському господарстві.

Таким чином, записами в трудовій книжці підтверджено роботу ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у колгоспі з 05.02.1988 до 15.05.1995.

Щодо посилання відповідача на положення ч. 2 ст. 56 Закону № 1788, відповідно до якої при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю, суд враховує, що на час звернення позивача за призначенням пенсії всі архівні установи залишились на непідконтрольній території. Неможливість підтвердити певні обставини за відсутності документів в архіві не є підставою для висновку, що такі відомості неправдиві.

Суд погоджується із позивачем, що відповідач, виявивши недостатність документів для призначення пенсії, (зокрема, відсутність документів, які б підтверджували кількість відпрацьованих вихододнів), не запропонував позивачу подати необхідні документи. Також відповідач , перш ніж прийняти рішення про відмову в призначенні пенсії, для перевірки періодів роботи позивача не використав повноваження, надані ч. 3ст. 44 Закону № 1058.

Отже, дійшовши висновку, що для зарахування цих періодів записів в трудовій книжці недостатньо, відповідач не запропонував позивачу подати додаткові документи, не звернувся з відповідними запитами до підприємств, установ та організацій тощо, тобто не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного з`ясування цього питання.

Відповідно до вимог пункту 13 Основних положень відповідальність за організацію робіт по веденню, обліку, зберіганню та видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть відповідальність у відповідності до статуту та правилами трудового розпорядку колгоспу, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність. З огляду на зазначене, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Враховуючи встановлені судом обставини та описані вище правові норми, суд приходить до висновку про скасування спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 35 від 14.02.2025 та необхідність зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи з 07.08.1981 до 12.09.1981, з 01.03.1986 до 26.04.1986, та період роботи у колгоспі з 05.02.1988 до 15.05.1995 .

Відповідно до п. 14-6.2. Розділу XV ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» тимчасово, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, для осіб, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, у разі якщо звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, за умови що передбачений частиною першою статті 45 цього Закону строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсія призначається:

за віком - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку;

по інвалідності - з дня встановлення інвалідності;

у зв`язку з втратою годувальника - з дня, що настає за днем смерті годувальника;

за вислугу років - з дня, наступного за днем звільнення з роботи, яка дає право на таку пенсію, але не раніше 24 лютого 2022 року.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії особам, зазначеним в абзаці першому цього підпункту, визначається з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, з якого призначено пенсію.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України формується у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Термін "тимчасово окупована Російською Федерацією територія України" для цілей цього підпункту вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Так відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України

28 лютого 2025 року № 376 Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, Маріупольський район за винятком с.Заїченко, м. Маріуполь, с.Пікузи віднесений до тимчасово окупованої російською федерацією території України, дата початку тимчасової окупації 05.03.2022.

Відтак суд погоджується із позивачем, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.02.2025 про призначення пенсії за віком та відповідно до п. 14-6.2. Розділу XV ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-IV, зарахувавши ОСОБА_1 період роботи з 07.08.1981 по 12.09.1981, з 01.03.1986 по 26.04.1986, період роботи у колгоспі з 05.02.1988 по 15.05.1995 до загального стажу роботи.

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності свого рішення та дій.

Відтак суд задовольняє позов.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 35 від 14.02.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея,10) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) до загального страхового стажу періоди роботи з 07.08.1981 по 12.09.1981, з 01.03.1986 по 26.04.1986, та період роботи у колгоспі з 05.02.1988 по 15.05.1995 та повторно розглянути його заяву від 09.02.2025 про призначення пенсії за віком та відповідно до п. 14-6.2. Розділу XV ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея,10) понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім ) грн. 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМорська Галина Михайлівна