Справа № 380/19046/24
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 рокусправа № 380/19046/24 м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/19046/24 за позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив:

- визнати протиправними дії Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 при прийнятті постанови, яка оформлена довідкою № 142/4129 від 25.06.2024;

- скасувати постанову Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка оформлена довідкою 142/4129 від 25.06.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.06.2024 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де за результатами проведеного медичного огляду військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ВЛК) зроблено висновок, що позивач придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та CП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, про що видано постанову, яка оформлена довідкою № 142/4129 військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.06.2024.

Вказана довідка № 142/4129 є протиправною з огляду на ігнорування відповідачем норм законодавства, а саме наказу Міністра оборони України 14.08.2008 № 402. яким затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.1 1.2008 за № 1109/15800.

Спірна довідка не відображає реальну можливість позивача проходження військової служби, оскільки ВЛК не було враховано медичну документацію, де зафіксовано захворювання, які унеможливлюють подальше проходження мною військової служби.

Позивача було скеровано для дослідження стану здоров`я в ендокринологічне відділення КНП ЛТМО № 2 «ВП 4-а лікарня стаціонар».

Після проходження медичного огляну було підтверджено: цукровий діабет 2 тип. вторинно інсулінозалежний, середньої важкості, стадії декомпенсації. Гіперхолестеринемія про що свідчить акт дослідження стану здоров`я № 181 від 25.06.2024. Зокрема, у вказаному акті зазначено, що позивач з 2019 року хворіє на цукровий діабет, а з 2023 року перебуває на інсулінотерапії.

У акті дослідження стану здоров`я зазначено, що позивач приймає Айлар (розчин інсуліну для ін`єкцій) 60 ОД щодня о 22:00 год. та 1 таблетку Метформіну (1000 мг).

Після дослідження стану мого здоров`я в ендокринологічному відділенні позивачу було надано акт дослідження стану здоров`я № 181 від 25.06.2024 про який зазначено вище.

Після перегляду медичної документації ВЛК визнали позивача придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони на підставі статті 136, графи II Розкладу хвороби графи 2-7 ТДВ-Б.

З таким висновком позивач незгідний, адже у Наказі № 402 зазначено, що тяжкою формою цукрового діабету вважається і інсулінозалежний з лабільним перебігом (часті, більше двох, кетоацидотичні або гіпоглікемічні стани), наявністю ускладнень (проліферативна стадія ретинопатії, генералізована симетрична полінейропатія, хронічна сенсорно-моторна або автономна нейропатія, нефропатія в стадії протеїнурії більше 0,5 г/добу та розвитком ниркової недостатності, макроангіопагія) або наявністю потреби в застосуванні більше 60 одиниць інсуліну на добу для досягнення стану субкомпенсації вуглеводного обміну.

У акті дослідження стану здоров`я № 181 від 25.06.2024 чітко зазначено, що позивач приймає 60 одиниць інсуліну на добу для того аби покращити стан свого здоров`я. Проте військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 дана інформація була проігнорована. Тому, на підставі підпункту 1 пункту 1 статті 13а розділу IV Наказу №402, позивач непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Позивач не погоджується із вказаним висновком ВЛК і вважає, що таке рішення прийнято з порушенням Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, оскільки стан здоров`я позивача та придатність його до військової служби не дозволяє виконувати передбачені статутами та посадовою інструкцією службові обов`язки.

Згідно ухвали про відкриття провадження відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву з дати отримання ухвали про відкриття провадження. Копію вказаної ухвали вручено відповідачу 16.09.2024, однак станом на момент розгляду цієї справи, жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило. При цьому, суд враховує, що згідно ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч.6 ст.162 цього ж Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 13.09.2024 у даній справі відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

25.06.2024 довідкою за № 142/4129 військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено:

«солдат ОСОБА_1 17.01.1982

Проведено медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 25.06.2024

Діагноз: цукровий діабет 2 тип. вторинно інсулінозалежний, середньої важкості, стадії декомпенсації. Гіперхолестеринемія.

На підставі статті 13б, графи ІІ Розкладу хвороб графи 2-7 ТДВ-Б придатний до служби у військових частинах забезпечення ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони».

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам законодавства.

Судом не враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірного рішення з наступних встановлених підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Згідно із ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статті 13б, графи ІІ Розкладу хвороб графи 2-7 ТДВ-Б (в редакції на час спірних правовідносин), встановлювала:

«усі хвороби щитоподібної залози (за виключенням новоутворень) Е00-Е07; усі типи цукрового діабету та інших порушень регуляції глюкози Е10-Е16; порушення інших ендокринних залоз Е20-Е35; недостатнє та надмірне харчування, порушення обміну речовин (усі види ожиріння, функціональна гіпербілірубінемія, ліпоматоз) та інші Е40-Е90, з помірними порушеннями функцій, придатні до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони».

У п.1.2 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого 14.08.2008 наказом Міністра оборони України №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі - Положення №402) зазначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це:

- медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби;

- визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ;

- встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Відповідно до п.2.1 глави 2 розділу I Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Згідно пункту 1.1. глави 1 розділу ІІ Положення 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.

У пункті 1.2. глави 1 розділу ІІ Положення №402 зазначено, що постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

У позовній заяві позивач вказує, що комісією не взято до уваги усі наявні захворювання. Вважає, що проведений огляд ВЛК та прийняте рішення про придатність до військової служби не відповідають реальному стану здоров`я позивача.

Отже, позивач не згідний з медичним висновком лікарів щодо придатності його до військової служби.

Суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду у цій категорії справ.

Так, Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі №806/526/16 зазначив, що межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідженні медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Таким чином, суд вважає безпідставними твердження позивача щодо порушення відповідачем вимог пункту 3.4 глави 3 розділу ІІ Положення (щодо обов`язковості проведення перед медичним оглядом ряду аналізів, зокрема загального аналізу крові та сечі), абзацу 4 пункту 3.2 тієї ж глави (щодо огляду військовозобов`язаних за медичними показаннями лікарями інших спеціальностей), а також розділу 9 додатку 13 до Положення (щодо відсутності в картці медичного огляду результатів додаткових методів обстеження).

Верховний Суд у постановах від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 та від 26.02.2025 у справі №240/13173/22 зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

У спірних питаннях та складних випадках остаточне рішення про придатність чи непридатність військовослужбовця до військової служби може бути прийнято ЦВЛК, яка відповідно до абзацу п`ятнадцятого підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402 вправі розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України, надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).

Отже, у разі наявності сумніву щодо правильності висновку щодо його придатності, позивач мав право звернутись до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідного висновку.

Виключно на лікарські комісії покладений обов`язок щодо проведення військово-лікарської експертизи для визначання придатності за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців та військовозобов`язаних.

Суд встановив, що у матеріалах справи відсутні відомості про звернення позивача до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду висновку ВЛК, та проведення повторного медичного огляду щодо придатності до військової служби.

Отже, суд зазначає, що до його повноважень не належить надання оцінки медичної документації, визначенню діагнозу та відповідності йому конкретній статті Розкладу хвороб.

При цьому суд не встановив допущених з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства, які б стосувались саме процедури проведення медичного огляду позивача та оформлення його результатів.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом не враховуються аргументи позивача.

Відповідно позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню повністю.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

В И Р ІШ И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 05.06.2025 року.

СуддяГавдик Зіновій Володимирович