Справа № 460/3238/25
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/3238/25 пров. № А/857/16127/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року, головуючий суддя Зозуля Д.П., ухвалене у м. Рівне, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУПФУ в Рівненській області, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення з 01.01.2008 року відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 55% до 50% сум грошового забезпечення; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вислугу років, з 01.01.2008 року виходячи з розрахунку 55% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами, внесені зміни до ч. 2 ст. 13 вказаного Закону не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а має застосовуватися розмір грошового забезпечення у відсотках, який встановлено на момент призначення пенсії. Вважає, дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру його пенсії з 55% до 50% сум грошового забезпечення протиправними та такими, що порушують гарантоване державою його право на пенсію.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення з 01.01.2008 року відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 55% до 50% сум грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вислугу років, з 01.01.2008 року виходячи з розрахунку 55% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ГУПФУ в Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що на момент проведення перерахунку ОСОБА_1 станом на 01.01.2008 року відсутня норма щодо встановлення 5% грошового забезпечення для осіб, що брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС віднесених до 4 категорії.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , 1961 року народження, проходив службу в органах Служби безпеки України, де отримував грошове забезпечення до звільнення із служби.

Відповідно до довідки від 30.07.2003 року № 217, пенсія ОСОБА_1 призначена з 23.09.2000 за вислугою років в розмірі 55 % сум грошового забезпечення.

Крім того, за змістом матеріалів справи ОСОБА_1 є громадянином, який постійно проживає на території радіоекологічного контролю (категорія 4), посвідчення серія НОМЕР_1 від 06.05.1993 року.

Вказані обставини визнаються учасниками справи в заявах по суті справи, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, а тому в силу вимог ч.1 ст. 78 КАС України обставини щодо статусу позивача, як громадянина, який постійно проживає на території радіоекологічного контролю (категорія 4) не підлягають доказуванню.

У 2008 році ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення 50.

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Рівненській області із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення 55 % та здійснення виплати пенсії в цьому розмірі з 01.01.2008 року із врахуванням раніше виплачених сум.

ГУ ПФУ в Рівненській області листом від 04.12.2024 року №13836-12920/Н-03/8-1700/24 ОСОБА_1 повідомлено, що величина розміру його пенсії за вислугу років за пенсійною справою на день звільнення в запас становила 55 % (50% за вислугою років + 5% як громадянину, який постійно проживає на території радіоекологічного контролю (категорія 4). Однак, з 29.04.2006 року Законом України Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального військовослужбовців внесено зміни до ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, якими виключено положення щодо вказаного збільшення розміру пенсій за вислугою років. У зв`язку з прийняттям цієї норми раніше призначені пенсії не перераховувалися. Проте, при призначенні пенсій після 29.04.2006 року, особам із числа вищезазначених категорій, збільшення розмірів пенсій не проводилося. Відповідно розмір пенсії ОСОБА_1 , обчислений згідно п. а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з врахуванням 20 років вислуги, як звільненому у запас, склав 50% відповідних сум грошового забезпечення. Відтак, з 01.01.2018 вказана величина встановлена як 50 % відповідних сум грошового забезпечення і підстав для збільшення її розміру немає, оскільки пенсія перерахована та виплачується відповідно до норм чинного законодавства.

Вважаючи дії відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2008 у меншому відсотковому розмірі грошового забезпечення протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що зміна відсоткового розміру грошового забезпечення здійснена вже після призначення позивачу пенсії у відповідному розмірі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Спеціальним законом, яким врегульовано умови, норми і порядок пенсійного забезпечення пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно із якою усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

З матеріалів справи слідує, що позивач є учасником ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи 2 категорії, а тому мав право на підвищення пенсії на 5% при її призначенні.

Відповідно до вимог пункту "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ (в редакції на час призначення позивачу пенсії) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно із п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» ввід 04.04.2006 року №3591 внесені зміни в ст. 13 (які набрали чинності з 01.01.2007 року), та п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону викладений в новій редакції, яка вже не передбачала надбавку до пенсії особам які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у рішенні від 16.10.2019 року за результатами розгляду зразкової справи №240/5401/18.

Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

Із наведених норм, видно, що такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, відсоткове співвідношення, установлене ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.

Тобто, призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Отже, при перерахунку пенсії відповідним категоріям осіб має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України зменшивши основний розмір пенсії за вислугу років позивачу під час здійснення перерахунку відсоткового показника сум грошового забезпечення.

Колегія суддів звертає увагу, що застосування в даному випадку іншого показника до перерахунку пенсії стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, з огляду і на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів ст. 58 Конституції України. Оскільки при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, однак відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної вислуги років є незмінним.

Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду попередньої інстанції про те, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2025 року у справі №460/3238/25 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
Т. В. Онишкевич