Справа № 400/1160/25
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

06 червня 2025 р. № 400/1160/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Ярощука В.Г., розглянувши у письмовому проваджені матеріали заяви про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомМиколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54005,
до відповідачаВідділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), пр-т Миру, 46/1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54056,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачаДержавна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), вул. 12-а лінія 6 ст. Люстдорфської дороги, 22, м. Одеса, Одеський район, Одеська область, 65114,
прозаява про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Миколаївської міської ради (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач) про:

визнання постанови від 13.01.2025 № 76773712, видану головним державним виконавцем відповідача про накладення штрафу яку таку, що не відповідає вимогам законодавства України;

скасування постанови від 13.01.2025 № 76773712, видану головним державним виконавцем відповідача про накладення штрафу яку таку, що не відповідає вимогам законодавства України.

24 лютого 2025 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла від позивача заява про забезпечення позову, в якій він просив суд забезпечити позов шляхом зупинки дії постанови від 13.01.2025 № 76773712, виданої головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Максімовою Оленою Олександрівною про накладення штрафу у розмірі 10200 грн до набрання судовим рішення у справі № 400/1160/25 законної сили.

Заявник обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову тим, що у разі продовження примусового виконання оскаржуваної постанови про стягнення штрафу до позивача вживатимуться заходи з примусового виконання рішення згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», що матиме негативний вплив на його майнове становище та ускладнить виконання судового рішення у разі його ухвалення на користь позивача. Зокрема, у разі надмірного стягнення з позивача заборгованості йому доведеться вживати заходів для повернення відповідних сум з бюджету.

Тому він просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: зупинити стягнення на підставі оскаржуваної постанови.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 Заяву Миколаївської міської ради про забезпечення позову у справі № 400/1160/25 повернути без розгляду.

07.05.2025 П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову про скасування ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 про повернення заяви про забезпечення позову без розгляду, а також про направлення справи № 400/1160/25 до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви Миколаївської міської ради про забезпечення позову.

05.06.2025 матеріали адміністративної справи № 400/1160/25 надійшли до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Розглядаючи матеріали заяви про забезпечення позову суд бере до уваги наступне.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною другою статті 154 КАС України передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Таким чином, зазначеними нормами визначено загальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову, а саме: без повідомлення учасників справи, тобто у письмовому провадженні. Лише у випадку необхідності подання пояснень або додаткових доказів суд на власний розсуд може призначити розгляд заяви про забезпечення адміністративного позову у судовому засіданні.

Перевіривши обґрунтованість мотивів заяви про забезпечення адміністративного позову, доказів, поданих із заявою, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову у письмовому провадженні.

При цьому, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частина перша статті 151 КАС України визначає, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета позову;

4) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини другої статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними і співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносини з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 14 «Про узагальнення практики застосування адміністративними судами першої інстанції глав 1-4 розділу III Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду та вирішення адміністративних справ» підкреслено, що забезпеченню адміністративний позов підлягає лише за умови, якщо захист прав та інтересів осіб буде ускладнено або унеможливлено до прийняття рішення по суті позовних вимог.

Така позиція цілком кореспондується з правовою позицією, викладеною в абзаці 5 пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011 № 4-рп/2011, відповідно до якої «з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову».

Проаналізувавши мотиви, якими позивач обґрунтовує подану заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про необхідність її задоволення з таких підстав.

Предметом спору (тобто матеріально-правовим об`єктом, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем (пункт 5.16 мотивувальної частини постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 916/542/18) у цій справі є акт індивідуальної дії відповідача 1, а саме: його постанова головного державного виконавця від 13.01.2025 у ВП № 70870743 про накладення на позивачу штрафу в розмірі 10200,00 гривень.

Водночас у разі стягнення з позивача штрафу скасування судом оскаржуваної постанови про накладення штрафу відповідне рішення суду не призведе до ефективного захисту та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся.

Суд також встановив, що такі заходи забезпечення позову, про які просить позивач, є адекватними та співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки їх застосування не спричинить негативних наслідків для відповідача.

Такий спосіб забезпечення адміністративного позову спрямований виключно на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті та не має на меті вирішення спору по суті.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 150-154, 156, 243, 248, 256, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Миколаївської міської ради про забезпечення позову повністю.

2. Зупинити дію постанови від 13.01.2025 № 76773712, виданої головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Максімовою Оленою Олександрівною про накладення штрафу у розмірі 10200 грн, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 400/1160/25.

3. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

4. Ухвала є обов`язковою для виконання і набирає законної сили з 06.06.25.

5. Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

6. Примірники ухвали про забезпечення позову негайно направити учасникам справи.

7. Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на цю ухвалу подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ярощук Василь Григорович