Справа № 640/10310/21
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року ЛуцькСправа № 640/10310/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, щодо не розгляду заяви від 06.01.2021

про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1; зобов`язання зарахувати до загального страхового стажу періоди трудової діяльності згідно трудової книжки від 22.12.1977 НОМЕР_1 , з 23.12.1977 по 02.10.2001.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.03.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

08.04.2021 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та подано до суду уточнюючу позовну заяву, в якій позивач просив суд визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в м. Києві, викладене у формі листа №2600-0303-8/8401 від 20.01.2021 про відмову в призначенні йому пенсії за віком та зобов`язати зарахувати до його загального страхового стажу періоди трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 22.12.1977, а саме наступні періоди роботи: з 23.12.1977 по 02.11.1978 - Мурманське морське пароплавство м. Мурманськ; з 22.12.1978 по 01.09.1979 - Київське обласне виробниче об`єднання «Бытрадиотехника»; з 14.09.1979 по 03.04.1980 - Мотоциклетний завод; з 24.04.1980 по 20.06.1980 - 1-й Експедиційний загін підводних і гідротехнічних робіт ДБУ; з 18.07.1980 по 27.03.1981 - Київський суднобудівний- судноремонтний завод; з 08.04.1981 по 09.07.1981 - Ремонтно-будівельне управління; з 13.07.1981 по 31.12.1981 - ПМК-1 треста «ТССМ»; з 16.02.1982 по 16.01.1988 - «Укравтотехобслуговування» Об`єднання «Київавтотехобслуговування»; з 10.03.1988 по 15.02.1989 - ГСК «Припять»; з 03.05.1989 по 02.01.1990 - КСМНУ треста «Теплицтехмонтаж»; з 03.01.1990 по 29.11.1991 - Виробничо-енергетичне підприємство «Енергопром»; з 30.11.1991 по 21.03.1996 - Мале виробниче підприємство «Машінпром»; з 01.04.1996 по 01.07.1998 - Київський завод «Транссигнал»; з 27.06.2001 по 02.10.2001 - Видавництво «Київська правда» та зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня подання зави про призначення пенсії за віком - 06.01.2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06.01.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком, однак листом від 20.01.2021 №2600-0303-8/8401 йому було відмовлено в призначенні пенсії з посиланням на те, що у нього недостатньо страхового стажу для призначення пенсії. До загального страхового стажу пенсійним органом не зараховані періоди трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 22.12.1977, оскільки на титульній сторінці відсутня печатка підприємства.

Вважає, що відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 робітник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто робітником, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу робітника за спірний період. Таким чином, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення, заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення громадянина його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії. Отже, період його трудової діяльності зазначені у трудовій книжці від 22.12.1977 мають бути зарахованими до загального страхового стажу у повному обсязі.

З наведених підстав просив суд задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.08.2021 прийнято справу до провадження та вирішено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У відзиві на позовну заяву від 22.06.2021 №2600-0903-7/101684 відповідач позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 22.12.1977, оскільки на титульній сторінці відсутня печатка підприємства. Інших документів для підтвердження спірного періоду роботи позивачем надано не було. Отже, Головним управлінням правомірно прийнято рішення про відмову у призначення пенсії за віком. Просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Інших заяв по суті справи на адресу суду від учасників справи не надходило.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

На підставі пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2825-IX (в редакції Закону №3863-ІХ) та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, проведено автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України; за його результатами справа 640/10310/21 передана на розгляд та вирішення Волинському окружному адміністративному суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Волинського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 цю справу передано для розгляду судді Мачульському В.В.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 дану справу прийнято до провадження, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 06.01.2021 року звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою про призначення йому пенсії за віком.

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 20.01.2021 №2600-0303-8/8401 позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу для призначення пенсії. Страховий стаж складає 6 років 6 місяців 20 днів. До страхового стажу не зараховані періоди трудової діяльності позивача згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 22.12.1977, оскільки на титульній сторінці відсутня печатка підприємства.

Вважаючи рішення про відмову в призначені пенсії за віком протиправним, позивач звернулася до суду за захистом своїх соціальних прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд керується і виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.03.2003, який набрав чинності 01.01.2004 (далі - Закон №1058-ІV).

Даний Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та визначає, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 1 Закону №1058-IV встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Частиною першою ст. 9 Закону України №1058-ІV, передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (із подальшими змінами та доповненнями) (далі Порядок № 22-1) передбачено, що з 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунку пенсій в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

З листа ГУ ПФУ у місті Києві №2600-0303-8/8401 від 20.01.202 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 вбачається, що при відпрацюванні поданих документів відповідачем до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 22.12.1977, а саме: з 23.12.1977 по 02.11.1978 - Мурманське морське пароплавство м. Мурманськ; з 22.12.1978 по 01.09.1979 - Київське обласне виробниче об`єднання «Бытрадиотехника»; з 14.09.1979 по 03.04.1980 - Мотоциклетний завод; з 24.04.1980 по 20.06.1980 - 1-й Експедиційний загін підводних і гідротехнічних робіт ДБУ; з 18.07.1980 по 27.03.1981 - Київський суднобудівний- судноремонтний завод; з 08.04.1981 по 09.07.1981 - Ремонтно-будівельне управління; з 13.07.1981 по 31.12.1981 - ПМК-1 треста «ТССМ»; з 16.02.1982 по 16.01.1988 - «Укравтотехобслуговування» Об`єднання «Київавтотехобслуговування»; з 10.03.1988 по 15.02.1989 - ГСК «Припять»; з 03.05.1989 по 02.01.1990 - КСМНУ треста «Теплицтехмонтаж»; з 03.01.1990 по 29.11.1991 - Виробничо-енергетичне підприємство «Енергопром»; з 30.11.1991 по 21.03.1996 - Мале виробниче підприємство «Машінпром»; з 01.04.1996 по 01.07.1998 - Київський завод «Транссигнал»; з 27.06.2001 по 02.10.2001 - Видавництво «Київська правда».

За змістом частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

На час звернення із заявою про призначення пенсії за віком (06.01.2021) ОСОБА_1 , досяг віку 64 роки.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До 01.01.2004 порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі - Інструкція №58), яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 №110.

Пунктом 1 Інструкції №58 визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників підприємств, установ і організацій (надалі підприємств) усіх форм власності, які пропрацювали на них понад 5 днів, включаючи осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктом 2.11 Інструкції №58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до пунктів 2.12 та 2.13 Інструкції №58 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш)трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки.

Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, з вищенаведених норм слідує, що робітник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто робітником, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу робітника за спірний період.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №301 від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З огляду на зазначене, слід дійти висновку, що власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.08.2019 року по справі № 654/890/17 (провадження № К/9901 /22832/18).

Таким чином, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення, заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення громадянина його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові № 687/975/17 від 21.02.2018.

Також, трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в місті Києві у формі листа від 20.01.2021 №2600-0303-8/8401 про відмову у призначенні пенсії за віком, прийняте відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, передбачено, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно з пунктом 1.7 Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Як вбачається судом з матеріалів справи, з заявою про призначення пенсії за віком позивач звернувся 06.01.2021. Отже, пенсія позивача підлягає призначенню з моменту звернення до пенсійного органу, а саме - з 06.01.2021.

В зв`язку з визнанням судом рішення про відмову в призначенні пенсії протиправним, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в місті Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 06.01.2021 року.

Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підставними, та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частини статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як слідує з матеріалів справи при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1816,00 грн, що підтверджується квитанціями від 10.04.2021 та 04.05.2021.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1816,00 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, Київська область, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене у формі листа №2600-0303-8/8401 від 20.01.2021 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 22.12.1977, а саме періоди роботи: з 23.12.1977 по 02.11.1978 - Мурманське морське пароплавство м. Мурманськ; з 22.12.1978 по 01.09.1979 - Київське обласне виробниче об`єднання «Бытрадиотехника»; з 14.09.1979 по 03.04.1980 - Мотоциклетний завод; з 24.04.1980 по 20.06.1980 - 1-й Експедиційний загін підводних і гідротехнічних робіт ДБУ; з 18.07.1980 по 27.03.1981 - Київський суднобудівний- судноремонтний завод; з 08.04.1981 по 09.07.1981 - Ремонтно-будівельне управління; з 13.07.1981 по 31.12.1981 - ПМК-1 треста «ТССМ»; з 16.02.1982 по 16.01.1988 - «Укравтотехобслуговування» Об`єднання «Київавтотехобслуговування»; з 10.03.1988 по 15.02.1989 - ГСК «Припять»; з 03.05.1989 по 02.01.1990 - КСМНУ треста «Теплицтехмонтаж»; з 03.01.1990 по 29.11.1991 - Виробничо-енергетичне підприємство «Енергопром»; з 30.11.1991 по 21.03.1996 - Мале виробниче підприємство «Машінпром»; з 01.04.1996 по 01.07.1998 - Київський завод «Транссигнал»; з 27.06.2001 по 02.10.2001 - Видавництво «Київська правда».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 06.01.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1816,00 грн (тисячу вісімсот шістнадцять гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський