Справа № 200/410/24
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

за наслідками провадження за нововиявленими обставинами

06 червня 2025 року Справа №200/410/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив: 1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо невиплати заборгованості з пенсії за період з 01.12.2019 року до 31.12.2021 року у розмірі 22509,00 грн; 2) стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заборгованість з пенсії з 01.12.2019 року до 31.12.2021 року у сумі 22509,00 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2019 року до 31 грудня 2021 року у розмірі 22509,00 грн.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01 грудня 2019 року до 31 грудня 2021 року у розмірі 22509 (двадцять дві тисячі п`ятсот дев`ять) грн 00 коп.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2024 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року - залишено без змін.

23 травня 2025 року до суду надійшла заява в порядку статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, в обґрунтування вказаної заяви відповідач зазначає, що на виконання рішення РНБО Кабінетом Міністрів України була прийнята постанов від 15 листопада 2024 року № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного оцінювання особи». Своєю чергою, наказом МОЗ України від 03 грудня 2024 року № 2022 було покладено права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи на державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України».

З урахуванням наведеного правоохоронними органами було ініційовано перевірку обґрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії щодо підстав для визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю ІІІ гр.

05 травня 2025 року заявником отримано Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надається до територіальних органів Пенсійного фонду України від 03 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу ОСОБА_1 немає достатніх підстав для визнання особою з інвалідністю ІІІ (третя) групи, з 19.09.2017.

Таким чином, на думку заявника інвалідність була встановлена без належних підстав ретроспективно, що прямо вплинуло на законність отримання пенсійних виплат відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

Вказані підстави на думку відповідача є істотними для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Виходячи з наведеного заявник просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 200/410/24 та відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, у зв`язку з відсутністю правових підстав для визнання його пенсіонером на момент розгляду справи.

26 лютого 2019 року відкрито провадження у справі за нововиявленими обставинами в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, про що постановлена ухвала.

02 червня 2025 року від позивача надійшов відзив на заяву, згідно якого позивач зазначає, що докази, надані відповідачем в якості нововиявлених обставин для перегляду вказаного рішення суду не існували і не могли існувати на час звернення позивача з данним позовом до суду, та по суті є не нововиявленими, а новими обставинами, що з`явилися вже після розгляду справи.

Звертаючись до суду із заявою від 23 травня 2025 року про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, відповідач фактично просить суд надати нову оцінку новим доказам, які не були предметом дослідження судами (витяг експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи від 03.02.2025р про скасування позивачу ІІІ групи інвалідності) і таким чином домогтися перегляду остаточного рішення суду, яке набуло законної сили.

У зв`язку з чим, просить суд відмовити у задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23 травня 2025 року про перегляд рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року за нововиявленими обставинами.

У відповідності до частини 2 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Розглянувши заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений виключний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, з наведених норм чинного процесуального законодавства вбачається, що законом чітко визначено перелік підстав, на підставі яких позивач може звернутися до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин на час розгляду справи та що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Верховний Суд в постанові від 02 травня 2023 року у справі №420/20522/21 дійшов висновку, що необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Перелік підстав, наведений у пунктах другої частини статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, має оціночний характер тих юридичних фактів, які мають істотне значення для вирішення справи по суті і які існували під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.

Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2004 року у справі «Правєдная проти Російської Федерації» процедура відміни остаточного судового рішення передбачає, що наявні докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (рішення ЄСПЛ у справі «Ryabykh v. Russia» від 24 липня 2003 року).

Суд вважає, що наведені у заяві обставини є такими, що не можуть бути віднесені до нововиявлених, оскільки не існували на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 368 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості відмовити, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року залишити в силі.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.В. Лазарєв