Справа № 320/22393/24
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року справа №320/22393/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Конверс Лінкс» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Конверс Лінкс» (далі - позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 24.04.2024 № 6417/ж10/25-01-09-01-02.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає протиправними податкові повідомлення-рішення від 24.04.2024 № 6417/ж10/25-01-09-01-02, адже воно ґрунтується на акті перевірки, згідно з яким 02.02.2024 року з 06:25:34 по 08:24:53 позивач реалізував пальне на підставі ліцензії, анульованої розпорядженням ГУ ДПС у Чернігівській області № 33-р від 01.02.2024. При цьому розпорядження було отримано позивачем через електронний кабінет після завершення робочого дня 01.02.2024 о 17:36, а дізнався він про нього лише наступного робочого дня. Розпорядження № 33-р оскаржується у справі № 320/6142/24, в межах якої позивач просить скасувати як саме розпорядження, так і пов`язаний з ним наказ № 30-п, а також зобов`язати ГУ ДПС поновити дію ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 320/22393/24 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представником позивача подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №320/6142/24.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 зупинено провадження у справі №320/6142/24 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №320/6142/24.

Представником позивача подано клопотання про поновлення провадження у справі.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 адміністративний позов у справі №320/6142/24 задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 13.02.2024 №2417/Ж10/25-01-09-01-02; визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління ДПС у Чернігівській області від 01.02.2024 №33-р про анулювання ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю «Конверс Лінкс» на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 1900140; зобов`язано Головне управління ДПС у Чернігівській області видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію щодо анулювання ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНВЕРС ЛІНКС» на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 1900140.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головним управлінням ДПС у Чернігівській області було подано апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Таким чином, рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 у справі №320/6142/24 набрало законної сили 15.10.2024.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.12.2024 поновлено провадження в адміністративній справі №320/22393/24.

Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому не визнає позовні вимоги та просить суд відмовити у їх задоволенні, оскільки працівниками ГУ ДПС у Чернігівській області на підставі наказу від 05.02.2024 № 87-П та направлень № 131 і № 132 від 02.02.2024 було проведено фактичну перевірку АЗС за адресою: Чернігівська обл., с. Бобрик, вул. Набережна, 21, де здійснює діяльність ТОВ «Конверс Лінкс» (). За результатами перевірки складено акт № 1603/Ж5/25-01-09-01-02 від 05.02.2024, яким встановлено порушення ст. 15 Закону України № 481/95-ВР, а саме роздрібну торгівлю пальним без ліцензії. Відповідальність за таке порушення передбачена ч. 2 ст. 17 вказаного Закону і становить 250 000 грн. Під час перевірки встановлено, що відпуск пального здійснювався на підставі ліцензії № 1900140, яка була анульована розпорядженням ГУ ДПС від 01.02.2024 № 33-р. Аналіз даних РРО з фіскальним номером засвідчив реалізацію пального вже після анулювання ліцензії 02.02.2024. У зв`язку з цим, на підставі акта перевірки, 24.04.2024 було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» № 6417/ж10/25-01-09-01-02, яким ТОВ «Конверс Лінкс» нараховано штрафні санкції у розмірі 250 000 грн за здійснення торгівлі пальним без чинної ліцензії.

Позивач подав до суду додаткові пояснення, згідно з якими не погоджується з доводами відповідача та підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНВЕРС ЛІНКС» зареєстроване як юридична особа 26.09.2017 за номером 19011430, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 17.12.2021.

Позивач перебуває на податковому обліку в Центральному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків, а також на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернігівській області як платник місцевих податків за місцем провадження господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, алкогольними напоями, тютюновими виробами та іншими товарами за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, с. Бобрик, вул. Набережна, 21.

Для здійснення господарської діяльності, 01.07.2019 Державною податковою службою України позивачу видано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним (реєстраційний номер: 1900140) за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, с. Бобрик, вул. Набережна, 21. Строк дії ліцензії з 01.07.2019 по 01.07.2024.

Згідно з наказом Головного управління ДПС у Чернігівській області №87-к від 05.02.2024, було проведено фактичну перевірку об`єкта ТОВ «КОНВЕРС ЛІНКС» (), розташованого за адресою: Чернігівська обл., Ніжинський район, с. Бобрик, вул. Набережна, 21. Перевірка тривала з 05 лютого 2024 протягом 10 днів.

08.05.2024 ТОВ «КОНВЕРС ЛІНКС» отримало податкове повідомлення-рішення №6417/Ж10/25-01-09-01-02 від 24.04.2024 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 250 000,00 грн за порушення частини 21 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 (зі змінами та доповненнями).

Підставою для винесення спірного ППР став акт фактичної перевірки №1603/Ж5/25-01-09-01-02 від 06.02.2024. На запит позивача йому було надано відповідний акт перевірки, в якому, зокрема, зазначено наступне:

«У ході проведення фактичної перевірки встановлено такі факти

З 01.07.2019 ТОВ «КОНВЕРС ЛІНКС» (код 41612364) мало діючу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: Чернігівська обл., Ніжинський р-н, с. Бобрик, вул. Набережна, 21, реєстраційний номер №1900140

Зазначену ліцензію було анульовано згідно з розпорядженням ГУ ДПС у Чернігівській області №33-р від 01.02.2024

Під час перевірки, на підставі даних системи обліку реєстраторів розрахункових операцій, за фіскальним номером РРО № встановлено факт реалізації пального 02.02.2024

Також за фіскальним номером РРО № встановлено факт реалізації пального тією ж датою 02.02.2024.»

Розглянувши спірне податкове повідомлення-рішення та матеріали перевірки, позивач не погоджується з висновками контролюючого органу, вважає ППР передчасним і протиправним, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків і зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків і зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків і зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, контролюючі органи, зокрема, виконують такі функції: здійснюють контроль за дотриманням установлених законом строків проведення розрахунків в іноземній валюті; за порядком приймання готівки для подальшого переказу (крім банків); за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства щодо забезпечення можливості здійснення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків, здійснення розрахункових операцій, а також наявності ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, та торгових патентів.

Згідно зі статтею 19 ПК України, до функцій контролюючих органів також віднесено: здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечення міжгалузевої координації у цій сфері (пп. 19-1.1.14); здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального (пп. 19-1.1.16); проведення заходів із боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням та обігом вищезазначеної продукції (пп. 19-1.1.17) тощо.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальна позапланова перевірка не включається до плану роботи контролюючого органу та проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження діяльності платником податків, за місцем розташування господарських або інших об`єктів права власності платника. Така перевірка проводиться з метою контролю за дотриманням норм законодавства у сфері обігу готівки, розрахункових операцій, касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі на виробництво та обіг підакцизних товарів, а також дотримання роботодавцем законодавства про працю щодо укладення трудових договорів та оформлення трудових відносин із працівниками.

Щодо підстав призначення фактичної перевірки.

Наказом начальника Головного управління ДПС у Чернігівській області від 05.02.2024 № 87-п фактичну перевірку ТОВ «КОНВЕРС-ЛІНКС» призначено на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Зазначений підпункт передбачає можливість проведення фактичної перевірки у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання, транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин для електронних сигарет і пального, а також щодо цільового використання спирту, обладнання акцизних складів відповідними засобами обліку витратомірами-лічильниками, рівнемірами-лічильниками або масовими витратомірами.

Таким чином, стаття 80 ПК України містить вичерпний перелік підстав для проведення фактичної перевірки. Проте при застосуванні конкретної правової підстави, контролюючий орган зобов`язаний у наказі про перевірку не лише зазначити відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, а й обґрунтувати, які саме фактичні обставини зумовлюють необхідність її проведення.

У даному випадку контролюючий орган, видаючи наказ про проведення фактичної перевірки позивача, не обґрунтував, що саме стало підставою для її призначення: яка саме інформація була отримана, чим викликана необхідність проведення перевірки, яка мета її проведення, виходячи з установлених підстав.

Так, податковий орган обмежився лише посиланням на загальні положення законодавства, у тому числі норми Податкового кодексу України, які регулюють порядок проведення фактичних перевірок.

Однак для призначення та проведення фактичної перевірки недостатньо лише зазначити номер підпункту Податкового кодексу України, особливо якщо такий пункт містить кілька підстав. Саме здійснення функцій у сфері обігу пального, на думку позивача, не є самостійною та достатньою підставою для призначення фактичної перевірки будь-коли. Такі функції справді закріплені за контролюючими органами на постійній основі, однак їх реалізація обмежена законом.

Це узгоджується зі структурою статті 80 ПК України, де наведено повний перелік підстав для проведення фактичних перевірок, що підтверджує: право контролюючих органів на такі перевірки не є абсолютним і необмеженим.

Наведена правова позиція, викладена Верховним Судом у постановах від 15.05.2020 року у справі № 816/3238/15, від 04.04.2019 року у справі № 815/756/16 та від 04.04.2019 року у справі № 819/844/16.

У постанові Верховного Суду від 12.10.2021 року у справі № 120/5229/20-а зазначено, що у спірному наказі не зазначено, в межах яких заходів контролюючого органу було встановлено невідповідність у діяльності Товариства. Також не вказано, що перевірка, зазначена в наказі, проводиться з метою реалізації контролюючим органом функцій у сфері виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, як це передбачено податковим законодавством.

Таким чином, підставою для проведення фактичної перевірки платника податків відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України є отримання в установленому законодавством порядку інформації про певні порушення з боку платника податків. Така інформація, зокрема, може стосуватися здійснення функцій контролю у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що контролюючий орган отримав відповідну інформацію, яка б обґрунтовувала необхідність здійснення належного податкового контролю, зокрема проведення фактичної перевірки.

Приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки позивача, контролюючий орган обмежився лише загальними посиланнями на норми чинного законодавства, у тому числі Податкового кодексу України, якими визначено підстави для такої перевірки. Водночас, відповідач не обґрунтував, що саме зумовило потребу у проведенні перевірки цього суб`єкта господарювання, не зазначив, яка саме інформація стала підставою для її проведення, а також не вказав мету перевірки, яка має випливати з підстав її призначення.

Отже, для законного призначення та проведення фактичної перевірки платника податків недостатньо лише посилання на підпункт статті Податкового кодексу України, особливо якщо цей підпункт містить декілька можливих підстав для перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.06.2019 року у справі № 1440/2045/18.

Як вже було зазначено судом, фактичній перевірці, за результатами якої було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, передувала інша фактична перевірка того ж суб`єкта господарювання. За результатами цієї перевірки ГУ ДПС у Чернігівській області було видано розпорядження №33-р від 01.02.2024 року про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900140 (дата реєстрації 28.11.2022, строк дії з 01.07.2019 по 01.07.2024; далі розпорядження).

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУ ДПС у Чернігівській області про визнання розпорядження протиправним і скасування його, а також про поновлення дії зазначеної ліцензії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.06.2024, яке набрало законної сили, розпорядження ГУ ДПС у Чернігівській області №33-р від 01.02.2024 року про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №1900140 визнано протиправним та скасовано. Також суд зобов`язав ГУ ДПС у Чернігівській області вилучити інформацію про анулювання ліцензії ТОВ «КОНВЕРС ЛІНКС» з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали відповідні ліцензії.

Таким чином, суд першої інстанції у справі №320/6142/24 встановив, що розпорядження ГУ ДПС у Чернігівській області №33-р від 01.02.2024 року про анулювання ліцензії є незаконним і протиправним, у зв`язку з чим воно було скасоване.

При оцінці правомірності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення та доказової бази, наданої відповідачем, суд бере до уваги положення доктрини «плодів отруйного дерева». Відповідно до цієї доктрини, недопустимими є не лише первинні докази, отримані з порушенням закону, а й усі похідні від них докази. Такий підхід обґрунтований усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях у справах: «Гефґен проти Німеччини» (пункти 50 52), «Шабельник проти України (№2)» (п. 66), «Яременко проти України (№2)».

У даному випадку спірне податкове повідомлення-рішення фактично та нормативно ґрунтується на твердженні про реалізацію пального після анулювання ліцензії. Проте судом встановлено, що саме розпорядження про анулювання ліцензії було прийняте незаконно, що виключає можливість його використання як допустимого й належного доказу у цій справі.

Оскільки анулювання ліцензії було протиправним і необґрунтованим, позивач не може нести відповідальність за наслідки, що настали внаслідок прийняття контролюючим органом такого незаконного рішення.

Згідно з пунктом 109.1 статті 109 Податкового кодексу України, податковим правопорушенням визнається протиправне (а у передбачених Кодексом випадках винне) діяння (дія або бездіяльність) платника податків, контролюючого органу або його посадових осіб, чи інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Крім того, діяння визнаються вчиненими умисно лише за наявності доведених контролюючим органом обставин, які свідчать про те, що платник податків свідомо та цілеспрямовано створив умови, єдиною метою яких є порушення норм Податкового кодексу чи іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У даній справі відповідач не надав належних та допустимих доказів умисного характеру дій позивача, що виключає наявність складу податкового правопорушення, а відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до положень частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, суд зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 3750,00 грн

Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 3750,00 грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Конверс Лінкс» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 24.04.2024 № 6417/ж10/25-01-09-01-02.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, ) судовий збір у розмірі 3750 гривень 00 коп. на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Конверс Лінкс» (вул. Тараса Шевченка, будинок 3А, м. Ірпінь, 08205, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.