Справа № 320/3980/24
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3980/24 Суддя (судді) першої інстанції: Жукова Є.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Штульман І.В.

суддів: Мельничука В.П.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "АВЕНТИН" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

17 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Науково-виробниче підприємство "АВЕНТИН" (далі - позивач, ТОВ "НВП "АВЕНТИН") звернулося в Київський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби (далі - ГУ ДПС) у м. Києві (далі - відповідач-1), ДПС України (далі - відповідач-2), про:

- визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) від 08 грудня 2023 року №10121657/44486477, від 13 грудня 2023 року №10149605/44486477, від 13 грудня 2023 року №10149642/44486477;

- зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН складену ТОВ "НВП "АВЕНТИН" податкові накладні №2 від 16 січня 2023 року, №1 від 23 січня 2023 року, №2 від 23 січня 2023 року датою їх фактичного отримання.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2024 року адміністративний позов ТОВ "НВП "АВЕНТИН" задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 08 грудня 2023 року №10121657/44486477, від 13 грудня 2023 року №10149605/44486477, від 13 грудня 2023 року №10149642/44486477. Зобов`язано ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №2 від 16 січня 2023 року, податкову накладну №1 від 23 січня 2023 року, податкову накладну №2 від 23 січня 2023 року фактичною датою направлення на реєстрацію. Стягнуто на користь ТОВ "НВП "АВЕНТИН" понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 4542,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві. Стягнуто на користь ТОВ "НВП "АВЕНТИН" понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 4542,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України.

08 листопада 2024 року, через підсистему «Електронний суд», представником ТОВ "НВП "АВЕНТИН" подано до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення стосовно вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 16500 гривень.

Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року заяву ТОВ "НВП "АВЕНТИН" про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково. Стягнуто на користь ТОВ "НВП "АВЕНТИН" судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві. Стягнуто на користь ТОВ "НВП "АВЕНТИН" судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України.

Приймаючи додаткове рішення про часткове задоволення клопотання представника ТОВ "НВП "АВЕНТИН" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року, ГУ ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу ТОВ "НВП "АВЕНТИН" відмовити повністю, оскільки в матеріалах справи відсутні докази оплати за надання правничої допомоги.

Позивач заперечує проти апеляційної скарги відповідача-1 у повному обсязі та зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог законодавства.

За змістом частини першої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

За приписами частини другої статті 309 КАС України виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно частиною четвертою статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції від 06 грудня 2024 року, колегія суддів дійшла до висновку про залишення апеляційної скарги відповідача-1 без задоволення, а оскаржуваного додаткового судового рішення - без змін, мотивуючи це слідуючим.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункту 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне адміністративне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 134 КАС України).

Згідно частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (пункт 1 частини третьої статті 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини четвертої статті 134 КАС України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Як вбачається з матеріалів справи, і це правильно встановлено судом першої інстанції, що 18 грудня 2023 року між адвокатським бюро Євгена Симбірцева в особі керуючого адвоката Євгена Симбірцева (адвоката) та ТОВ «НВП «АВЕНТИН» (клієнт) укладений договір №18/12 про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого клієнт доручає, а бюро приймає на себе зобов`язання надавати необхідну послуги з правової допомоги - захисту, надання іншої правової допомоги та представництво інтересів Клієнта щодо скасування рішень комісії регіонального рівня ГУ ДПС у м. Києві від 08 грудня 2023 року №10121657/44486477 та від 13 грудня 2023 року №10149605/44486477, №10149642/44486477 про відмову у реєстрації податкових накладних та зобов`язання ДПС України їх зареєструвати.

Відповідно до пункту 5.1 Договору про надання правової допомоги від 18 грудня 2023 року №18/12, укладеного між Позивачем та Адвокатським Бюро за надання правової допомоги за цим Договором клієнт сплачує адвокатському бюро суму адвокатського гонорару у розмірі 20000 грн в строк протягом 10 робочих днів з дня підписання акту прийняття виконаних послуг за результатами розгляду справи про оскарження рішень комісії регіонального рівня у кожній судовій інстанції.

Представником позивача на підтвердження заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень надано до суду: копію договору №18/12 про надання правничої допомоги від 18 лютого 2023 року та копію акту прийому - передачі надання правової (правничої) допомоги №08/11 від 08 листопада 2024 року до Договору про надання правничої допомоги від 18 грудня 2023 року.

Згідно акту №08/11 від 08 листопада 2024 року адвокатське бюро надало, а клієнт прийняв наступну правничу допомогу за Договором: 1. Аналіз первинних документів на предмет відповідності таких чинному законодавству України: договорів, угод, контрактів та ін.; процесуальних документів, поданих до органів ДПСУ в процесі адміністративного оскарження - 4 години; 2. Здійснення аналізу підстав та обґрунтованості 3 рішень комісії регіонального рівня ГУ ДПС у м. Києві про відмову у реєстрації податкових накладних та рішень ДПС України про їх перегляд в адміністративному порядку - 3 години; 3. Складання, оформлення та подання до суду адміністративного позову про скасування 3 рішень комісії регіонального рівня ГУ ДПС у м. Києві про відмову у реєстрації податкових накладних та зобов`язання ДПС України зареєструвати такі - 4 години; 4. Направлення до суду 27 березня 2024 року відповіді на відзив у справі №320/3980/24 - 2 години; 5. Направлення до суду 13 травня 2024 року додаткових пояснень з додатковими доказами у справі №320/3980/24 - 2 години.

18 листопада 2024 року від представника ГУ ДПС у м. Києві надійшли заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій відповідач зазначає, що розмір визначених витрат є штучно завищеним, просить відмовити позивачу у стягнення витрат на правничу допомогу.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 березня 2020 року по справі №640/19275/18 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

За наслідками оцінки співмірності заявленого представником позивача розміру відшкодування витрат на правничу допомогу із обсягом виконаних ним робіт, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу в розмірі по 5000 гривень з кожного.

Оцінюючи обґрунтованість та пропорційність витрат до предмету спору, суд враховував: - належність справи до справ незначної складності та її розгляд судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; - незначний обсяг обставин, які відносяться до предмета доказування у справі, і доказів на їх підтвердження, які, до того ж однотипні і знаходились у розпорядженні позивача; - формальність відзиву відповідача; - сталу судову практику; важливість справи для позивача; - відсутність публічного інтересу та впливу результатів її вирішення на репутацію позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення клопотання представника ТОВ "НВП "АВЕНТИН" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в адміністративній справі №320/3980/24 у розмірі 5000 гривень з кожного з відповідачів.

Судовою колегією враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року у справі №320/3980/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: В.П. Мельничук

Ю.К. Черпак