Справа № 761/41911/24
Суддя: Притула Н. Г.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/387/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Притула Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом.

У вимогах позову позивач просить: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 29.09.2024 року за ч.2 ст.163-15 КУпАП за підписом заступника начальника ГУДПС у м.Києві Якушко Інни Валеріївни, яка винесена відносно ОСОБА_1 за актом фактичної перевірки ТОВ «Базис Кейс» №113028/26/15/07/45383999.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що постановою від 29.09.2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.163-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Як зазначає позивач, з матеріалів на підставі яких його було притягнуто до адміністративної відповідальності не вбачається, що він вчинив порушення повторно (про повторність не вказано в протоколі про адміністративне правопорушення).

Крім того, ТОВ «Базис Кейс» встановило та використовує платіжний термінал для забезпечення безготівкового розрахунку із споживачами за придбаний товар відповідно до договору від 09.04.2024 року.

Позивач, як директор ТОВ «Базис Кейс» не може нести відповідальність за порушення порядку реалізації товарів, він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-15 КУпАП.

Також представник позивача звернув увагу, що постанова про притягнення не могла бути датована 29 вересня 2024 року, оскільки перевірка відбувалась 11.10.2024 року.

А тому, оскільки постанова винесена з порушенням вимог законодавства в частині розміру штрафу, що перевищує встановлений КУпАП для інкримінованого правопорушення та за відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , за відсутності доказів повторності вчиненого порушення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 12.11.2024 року вирішено проводити розгляд справи без виклику сторін.

Так як справа розглядалась в порядку спрощеного провадження сторони в судове засідання не викликались.

02.12.2024 року до суду надійшов відзив на заявлені вимоги в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні заявлених вимог. Як зазначив представник, за результатами перевірки кіоску за адресою: м.Київ, Залізничне шосе,10, приміщення 1 було встановлено що розрахунки з покупцями проводились виключно у готівковій формі. За наслідками проведення перевірки було складено акт. У зв`язку із встановленням порушення, складено протокол про адміністративне правопорушення №4740 від 21.10.2024 року та запрошено позивача на його розгляд. Однак ні він, ні його уповноважений представник не з`явилися, не надали доказів на спростування порушення. Внаслідок чого була складена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.163-15 КУпАП. Як зазначила представник, позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.163-15 КУпАП, оскільки він постановою від 24.04.2024 року (протокол про адміністративне правопорушення №1606 від 17.04.2024 року) був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.163-15 КУпАП.

26.12.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив в якій представник позивача наполягає на задоволенні заявлених вимог з підстав, викладених у позовній заяві.

Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, враховуючи процесуальні заяви сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як встановлено судом, 11.10.2024 року о 08 год. 40 хв. відбулась перевірка кіоску за адресою: м.Київ, Залізничне шосе, 10, прим.1 в присутності представника за дорученням - Вербового Р.П. Перевіркою встановлено порушення п.1 постанови КМУ №894 від 29.07.2022 «Про встановлення строків, до настання яких торгівці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані товари (надані послуги)» - проведено розрахункову операцію в готівковій формі - платіжний термінал відсутній.

Результати перевірки викладені в Акті №113028/26/15107/45383999 від 11.10.2024 року, бланк №011372.

Акт підписаний Вербовим Р.П. та в зауваженнях він зазначив: «з висновком не погоджуюся, оскільки ТОВ виконало вимоги постанови КМУ №894 та забезпечило можливість проведення безготівкових розрахунків. Також ТОВ виконано вимоги законодавства щодо попереднього програмування РРО».

21.10.2024 року ГДІ ГУДПС у м.Києві Ющенком В.П. був складений протокол №4740 про адміністративне правопорушення в якому зазначено, що при проведенні фактичної перевірки кіоску за адресою: м.Київ, Залізничне шосе, 10, приміщення 1, де здійснює господарську діяльність ТОВ «Базис кейс» (код 45383999) директор ТОВ «Базис кейс» (код 45383999) ОСОБА_1 порушив порядок проведення розрахунків у сфері торгівлі, а саме: не здійснив перехід на приймання спеціальних платіжних засобів для здійснення розрахунків за продані товари, чим порушено п.1 постанови КМУ №894 від 29.07.2022 «Про встановлення строків, до настання яких торгівці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані товари (надані послуги)». Вказане порушення зафіксовано в акті фактичної перевірки №113028/26/15/07/45383999, відповідальність передбачена ч.2 ст.163-15 КУпАП.

ОСОБА_1 не був ознайомлений з протоколом, він не міг надати власні заперечення чи пояснення.

Крім того, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд справи 29.10.2024 року в приміщенні ГУДПС у м.Києві за адресою: м.Київ, вул.Смілянська о 10.00 год.

Постановою заступника начальника Головного управління ДПС у м.Києві Інни Якушко від 29.09.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.163-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 , директор ТОВ «Базис кейс» (код 45383999) порушив порядок проведення розрахунків, а саме: суб`єкт господарювання не забезпечив можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних за стосунків або платіжних пристроїв) за продані товари, чим порушено п.1 постанови КМУ №894 від 29.07.2022 «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані товари (надані послуги)».

Постанова прийнята на підставі протоколу №4740 від 21.10.2024 року та акту фактичної перевірки №113028/26/15107/45383999 від 14.10.2024 року (бланк №011372).

Позивач чи його уповноважений представник не були присутні при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення, тому постанова направлена позивачу засобами поштового зв`язку.

Як вбачається з матеріалів справи, ні протокол, ні постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містять посилання на повторність вчиненого порушення, зазначене відображено лише в кваліфікації дій особи.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон № 265).

Згідно зі статтею 2 Закону №265 визначено, розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Пунктом 1 статті 3 Закону № 265 визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

З наведеного вбачається, що суб`єкти господарювання, які здійснюють продаж товарів (послуг), зобов`язані проводити такі операції із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або програмних реєстраторів розрахункових операцій та наданням споживачу розрахункового документу встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції.

Відповідно до пункту 47 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148, перевірки дотримання порядку ведення операцій з готівкою здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (далі - контролюючий орган) відповідно до його компетенції.

Керівники суб`єктів господарювання несуть відповідальність за дотриманням порядку ведення операцій з готівкою. Особи, які винні в порушенні порядку ведення операцій з готівкою, притягуються до відповідальності в установленому законодавством України порядку.

Контролюючий орган в разі виявлення порушень установленого порядку ведення операцій з готівкою застосовує до порушників штрафні санкції згідно з законодавством України.

Як зазначено в п.1 Постанови КМУ №894 від 29.07.2022 «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані товари (надані послуги)», торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги), включаючи товари (послуги), реалізація (надання) яких здійснюється дистанційно:

1) з 1 січня 2023 р. - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення понад 25 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту);

2) з 1 січня 2024 р. - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення від 5 до 25 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту);

3) з 1 січня 2025 р. - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення менше ніж 5 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту);

4) з 1 січня 2026 р. - торговці - фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої групи, торговці, які здійснюють торгівлю з використанням торгових автоматів, виїзну (виносну) торгівлю, продаж власноручно вирощеної або відгодованої продукції.

Частина 1 статті 163-15 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Частина 2 вказаної статті передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

Позивач при зверненні до суду з позовом зазначав, що він не міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.163-15 КУпАП, оскільки матеріали на підставі яких було вирішено питання про притягнення його до адміністративної відповідальності не містять інформації про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.163-15 КУпАП, не вказано про повторність вчинення адміністративного правопорушення.

Представник відповідача на підтвердження повторності вчинення адміністративного правопорушення позивачем надала до суду копію постанови від 24.04.2024 року за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення №1606 від 17.04.2024 року за якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.163-15 КУпАП.

Позивач не надав суду доказів скасування зазна ченої постанови.

Позивач був обізнаний із такою постановою, погодився з нею та 01.05.2024 року уповноважений представник позивача - Козлов П.Б. сплатив відповідний штраф.

Таким чином, суд не вбачає помилковості у врахуванні інформації про повторне вчинення позивачем адміністративного правопорушення за статтею 163-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, позаяк такі обставини були відомі відповідачу під час винесення оскаржуваної постанови.

Отже, твердження позивача про відсутність доказів, які б свідчили про притягнення його протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-15 КУпАП, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовані наданими представником відповідача доказами.

Позивач в позовній заяві стверджує, що ТОВ "БАЗИС КЕЙС" не було порушено Постанову №894, оскільки ТОВ "БАЗИС КЕЙС" подав до банківської установи АТ "Ощадбанк" заяву про приєднання до Договору еквайрингу від 14.06.2024 №909-113630, за якою вбачається, що ТОВ "БАЗИС КЕЙС" встановило та використовує платіжний термінал для забезпечення безготівкового розрахунку із споживачами за придбаний товар.

Водночас суд вважає, що факт надсилання заяви про приєднання до договору еквайрингу не означає наявність платіжного терміналу у кіоску, перевірка якого здійснювалась, надсилання такої заяви до банку не свідчить про виконання договору еквайрингу, а лише про намір отримувати від банку певний вид послуг. Крім того, в переліку торгових точок в яких надаються послуги не зазначено м.Київ, Залізничне шосе,10, приміщення 1.

Як вже зазначалося, позивач мав забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків за продані товари (надані послуги), у тому числі за допомогою електронних платіжних засобів та/або платіжних застосунків, та/або платіжних пристроїв.

Стверджуючи про виконання вказаного обов`язку, позивач наголошує на тому, що ним забезпечено можливість безготівкових розрахунків шляхом розміщення на об`єкті торгівлі QR-коду, який містить посилання на безготівкову оплату.

Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують наявність у позивача діючого QR-коду для переходу на безготівкову оплату.

Щодо посилань позивача на те, що він не є особою, яка має відповідати за статтею 163-15 КУпАП, то варто звернути увагу на таке.

Відповідно до частини першої статті 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

У даній справі за частиною другою статті 163-15 КУпАП має відповідати посадова особа ТОВ «Базис Кейс», до кола службових повноважень якої входить забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Так, згідно наявного у матеріалах справи статуту ТОВ «Базис Кейс», управління поточною діяльністю товариства здійснює директор, який також є посадовою особою, яка діє від імені товариства.

Оскільки у спірних правовідносинах згідно Закону № 1591-IX та Постанови № 894 обов`язок із забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів покладений на торговця, яким є відповідний суб`єкт господарювання - у даному випадку ТОВ «Базис Кейс», то згідно статуту саме директор є посадовою осою, яка діє від імені цього товариства та є особо, яка має нести відповідальність за статтею 163-15 КУпАП.

У зв`язку із цим, оскільки позивач є директором ТОВ «Базис Кейс», то він є належним суб`єктом відповідальності за статтею 163-15 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що відповідач притягуючи до відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення позивача, діяв на підставі та в межах вимог чинного законодавства, тому постанова про накладення адміністративного стягнення від 29.09.2024 за ч.2 ст. 163-15 КУпАП стосовно позивача за актом фактичної перевірки ТОВ «Базис Кейс» №113028/26/15/07/45383999 є правомірною та не підлягає скасуванню.

Також позивач зазначав, що оскаржувана постанова датована «29.10.2024 року», тобто навіть до проведення перевірки. Однак суд не може прийняти зазначене позивачем, оскільки допущена описка в даті постанови не може бути підставою для її скасування, враховуючи що під час розгляду справи не спростовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-15 КУпАП.

Так, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 73, 74, 77, 241, 242, 296 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (, адреса: м.Київ, вул.Шолуденко, буд.33/19) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула