Справа № 398/6958/24
Суддя: Голосеніна Т. В.
Дата ухвалення: 2025-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/6958/24
провадження №: 2-а/398/21/25
РІШЕННЯ

Іменем України

"06" червня 2025 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Голосеніної Т.В.

за участю секретаря Шаповал І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Тимченка Романа Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора Олександрійського РВПГУНП в Кіровоградській області Тимченка Р.С., ГУНП в Кіровоградській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 3676815 від 17.12.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2ст. 122 КУпАП, а справу закрити через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач не згоден з даною постановою та вважає, що в його діях порушення Правил дорожнього руху не було, повертаючи у провулок з проспекту Соборного до будинку №28/2, він завчасно увімкнув відповідний покажчик повороту.

Ухвалою від 26.12.2024 позовну заяву було залишено без руху.

15.01.2025 постановлено ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідачем інспектором Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Тимченком Р.С. надано відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти задоволення адміністративного позову, оскільки у діях позивача вбачаються явні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. На підтвердження своїх заперечень надав відеозапис на диску.

Представником ГУНП в Кіровоградській області направлено до суду відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі. Заперечення мотивує тим, що інспектором під час зупинки автомобіля позивача та розгляду справи про адміністративне правопорушення було дотримано вимог Закону України «Про Національну поліцію», Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395.

В судове засідання представник позивача Горбунов Р.В. подав заяву, якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд розглядати справу без його участі.

Інспектор Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Тимченко Р.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник ГУНП в Кіровоградській області в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника ГУНП в Кіровоградській області. У задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Судом встановлено, що постановою інспектора Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Тимченка Р.С. серії ЕНА № 3676815 від 17.12.2024 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 17.12.2024 о 10.59 у м. Олександрії по пр. Соборному, 28/2, керуючи транспортним засобом DaewooLanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при перестроюванні, чим порушив п. 9.2 «б`ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно п. 9.2 «б» ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямкуперед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

З наданого суду відеозапису встановлено, що 17.12.2024 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем DaewooLanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Олександрії по пр. Соборному, біля будинку № 14 по вул. Поштовій, перед перехрестям пр. Соборного та вул. Поштової під час перестроювання з лівої смуги руху у праву не увімкнув правий покажчик повороту. Рухаючись далі по пр. Соборному, ОСОБА_1 вмикав відповідні покажчики повороту під час зміни напрямку руху, зокрема, і під час перестроювання та повороту ліворуч у пров. Мічуріна, що вів до будинку № 28/2 по пр. Соборному. Місце вчинення правопорушення пр. Соборний перед перехрестям пр. Соборного та вул. Поштової підтвердив і поліцейський, що зафіксовано на відеозаписах «NOR_000000_000000_1504_AA_N0004» (14 хв 50сек 15 хв 00 сек) та «NOR_000000_000000_3005_AA_N0005» (00 хв 00 сек 00 хв 13 сек). Однак, в оскаржуваній постанові (п. 5) місцем вчинення правопорушення вказано пр. Соборний, 28/2, яке фактично не є місцем вчинення правопорушення, а є місцем зупинки транспортного засобу позивача та місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача, що підтверджується пунктом 2 оскаржуваної постанови.

У відповідності до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги, обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №520/2261/19.

Згідно з ч. 2ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі №520/6006/21, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

За нормами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно практики Європейського суду з прав людини ''доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом'' (п.43 рішення від 14.02.2008р. у справі ''Кобець проти України'' (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі ''Авшар проти Туреччини'' (Avsar v. Turkey).

У справі «Кобець проти України» 14.02.2008 Європейський Суд з прав людини зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п.282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Статтею 62 Конституції Українита статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (п. 161 рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom); п.65 рішення від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine), заява № 39598/03). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

До цього ж у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 у справі № 463/1352/16-а зазначено, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позивач довів, що не вчиняв адміністративного правопорушення за вказаних у пункту 5 оскаржуваної постанови обставин, натомість відповідач ГУНП в Кіровоградській області не навело належних та допустимих доказів правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказаних у постанові від 17.12.2024 обставин.

Враховуючи, що відповідачем ГУНП в Кіровоградській області не доведено належними та допустимими доказамиправомірності прийнятого рішення, тому суд задовольняє позов у частині позовних вимог до ГУНП в Кіровоградській області та скасовує зазначену постанову.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо позовних вимог до інспектора Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Тимченка Р.С. суд зазначає, що останній не є належним відповідачем у цій справі, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог до нього слід відмовити.

Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №543/775/17, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовуватистатті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн за квитанцією від 24.12.2024.

Відповідно до вимог ст.ст.139,143 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУНП в Кіровоградській області необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст.2,5,9,77,90,139,241,243-246,250,255,268,286,295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області Тимченка Романа Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3676815 від 17 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, із накладенням стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

Провадження по адміністративній справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 605,60 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 06 червня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Голосеніна