Справа № 200/7315/24
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року справа №200/7315/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Геращенко І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 р. у справі №200/7315/24 (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії з відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України №1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та скасувати рішення №12 від 10.07.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити з 02.07.2024 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України №1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1, періоди: навчання в Маріупольському механіко-металургійному технікумі Донецької області з 01.09.1988 по 30.06.1992; роботи на Маріупольському заводі металоконструкцій з 03.02.1993 по 14.05.1993; роботи на ПАТ "МК "Азовсталь" з 25.05.1993 по 03.05.2016 та з 30.09.2019 по 01.05.2022; роботи у ТОВ "Метінвест-Промсервіс" з 04.05.2016 по 30.09.2019.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 року позов задоволено частково. Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про відмову у призначенні пенсії №12 від 10.07.2024. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 02.07.2024 із зарахуванням до пільгового стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 періоди роботи на ПрАТ "МК "Азовсталь" з 25.05.1993 по 31.12.1998 та з 07.06.1999 по 01.12.1999. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів зазначає, що до пільгового стажу за наданими документами не враховано наступні періоди роботи:

- з 03.02.1993 по 14.05.1993 на посаді газорізальника Маріупольського заводу

металоконструкцій, оскільки пільгову довідку не надано;

- з 25.05.1993 по 06.06.2007 на посаді слюсаря-ремонтника мартенівського цеху ОП «МК «Азовсталь», оскільки надані пільгові довідки від 18.04.2023 №03.03.01- 461/к та від 18.12.2023 № 03.03.01-1079/к не відповідають вимогам додатку 5 Порядку № 637, так як підписи керівництва засвідчені печаткою дирекції з персоналу та адміністрації;

- з 07.06.2007 по 03.05.2016, 30.09.2019 по 01.05.2022 на ПРАТ «МК «Азовсталь» та з 04.05.2016 по 30.09.2019 в філії № 1 м. Маріуполя ТОВ «Метінвест Промсервіс», так як не надано пільгові довідки.

До пільгового стажу роботи за Списком № 1 згідно даних спеціального стажу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, зараховано період роботи 01.01.1999 по 06.06.1999 та з 02.12.1999 по 06.06.2007 на підприємстві ПРАТ «МК «Азовсталь» ().

Період з 07.06.1999 по 01.12.1999 не враховано до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки згідно витягам із наказів по підприємству про проведення атестації на робочому місці, наданих для розгляду відповідно до вимог п.10 Порядку № 383, первинна атестація затверджена наказом від 07.06.1994 № 118, наступна наказом від 02.12.1999 № 366, тобто більш, ніж через п`ять років.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 50 років у липні 2024 року звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 через вебпортал відповідно до ч. 1 п. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах розглянуто Головним управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області (далі за текстом відповідач1).

Головним управлінням ПФУ в Донецькій області за наслідком розгляду заяви позивача від 02.07.2024 рішенням № 12 від 10.07.2024 відмовлено у призначенні пенсії. Рішення вмотивовано відсутністю пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії.

В рішенні зазначено, що за доданими до заяви документами страховий стаж позивача становить 33 роки 19 днів, пільговий стаж за Списком № 1 07 років 11 місяців 12 днів.

За змістом рішення до стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 1 не зараховано період роботи в ПРАТ МК «Азовсталь» з 25.05.1993 по 06.06.2007 на підставі довідки № 03.03.01-1079/к від 18.12.2023, оскільки довідка засвідчена печаткою дирекції з персоналу та адміністрації. Обчислення пільгового стажу роботи проведено згідно відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за періоди з 01.01.1999 по 06.06.1999, з 02.12.1999 по 06.06.2007, оскільки підприємство розташоване на території територіальної громади, що перебуває на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України.

Згідно з розрахунком стажу до пільгового стажу за Списком № 1 враховані періоди роботи позивача з 01.01.1999 по 06.06.1999, з 02.12.1999 по 06.06.2007.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Щодо доводів апелянта, що до пільгового стажу не враховано наступні періоди роботи:

- з 03.02.1993 по 14.05.1993 на посаді газорізальника Маріупольського заводу

металоконструкцій, оскільки пільгову довідку не надано;

- з 25.05.1993 по 06.06.2007 на посаді слюсаря-ремонтника мартенівського цеху ОП «МК «Азовсталь», оскільки надані пільгові довідки від 18.04.2023 №03.03.01- 461/к та від 18.12.2023 № 03.03.01-1079/к не відповідають вимогам додатку 5 Порядку № 637, так як підписи керівництва засвідчені печаткою дирекції з персоналу та адміністрації;

- з 07.06.2007 по 03.05.2016, 30.09.2019 по 01.05.2022 на ПРАТ «МК «Азовсталь» та з 04.05.2016 по 30.09.2019 в філії № 1 м. Маріуполя ТОВ «Метінвест Промсервіс», так як не надано пільгові довідки, суд зазначає наступне.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 у спірні періоди працював:

1. Завод металоконструкцій, м. Маріуполь:

03.02.1993 прийнятий на роботу газорізальником 2 розряду (запис 2);

14.05.1993 звільнений за власним бажанням;

2. Орендне підприємство «Металургійний комбінат «Азовсталь» (згідно з довідкою № 03.03.01-575/к від 04.06.2024 з 01.10.1996 ВАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», з 29.04.2011 ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь», з 01.10.2019 ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь»):

25.05.1993 прийнятий до мартенівського цеху слюсарем ремонтником металургійного обладнання (Запис 4);

25.04.1996 переведений в мартенівському цеху слюсарем ремонтником бригади з ремонту металоконструкцій сталерозливних ковшів гідропневматичного обладнання та системи густих мастильних вентиляційних установок (запис 5);

08.10.2001 переведений в мартенівському цеху слюсарем ремонтником зайнятим на гарячій ділянці робіт (запис 6);

07.06.2007 переведений до конвертерного цеху слюсарем ремонтником (запис 7);

09.08.2007 переведений в конвертерному цеху слюсарем ремонтником 6 розряду (запис 8);

01.05.2015 переведений до цеху обслуговування та ремонту обладнання сталеплавильного виробництва слюсарем-ремонтником 6 розряду (запис 9);

03.05.2016 звільнений за переводом до ТОВ «Метінвест-Промсервіс»;

01.10.2019 прийнятий за переведенням з ТОВ «Метінвест-Промсервіс» до конверторного цеху слюсарем ремонтником 6 розряду механічної служби;

3) ТОВ «Метінвест Промсервіс»:

04.05.2016 прийнятий до цеху сервісного обслуговування сталеплавильного виробництва філії № 1 в м. Маріуполі слюсарем ремонтником, бригада з технічного обслуговування механічного обладнання ділянки з обслуговування та ремонту механічного обладнання сталеплавильного виробництва за переводом з ПАТ «МК Азовсталь» (запис 11);

01.03.2017 переведений до цеху сервісного обслуговування сталеплавильного виробництва філії 1 в м. Маріуполі слюсарем-ремонтником 6 розряду ділянки з обслуговування та ремонту сталеплавильного виробництва (запис 12). Після запису про переведення наявний запис про підтвердження права на пільгове забезпечення за Списком № 2 за результатами атестації робочих місць згідно з наказом № 265-1 від 30.06.2016.

30.09.2019 звільнений за переведенням до ПрАТ «МК «Азовсталь» (запис 13).

Стосовно періоду роботи з 03.02.1993 по 14.05.1993 на посаді газорізальника Маріупольського заводу металоконструкцій, суд виходить із такого.

В зазначеному періоді роботи був чинним Список виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Ради Міністрів № 10 від 26.01.1991, який включав до переліку професій, що надають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 професії газорізальника, зайнятого на різці кінців прокату в гарячому стані (10303000а-11618), газорізальників, що виконують роботи з різки в гарячому цеху (11101000а-11618), газорізальники, зайняті на плазмо-дуговій різці металу в гарячому стані (1110400 а 11618), газорізальники, зайняті на роботах всередині резервуарів, баків, цистерн та відсіку судна 618).

Разом з тим, в записах трудової книжки про роботу позивача відсутня конкретизація виробництва, в межах якого позивач виконував обов`язки різальника, встановити факт виконання позивачем з 03.02.1993 по 14.05.1993 роботи, що надають право на пільгове забезпечення за Списком № 1, з трудової книжки неможливо. Отже, відповідачем правомірно не враховано зазначений період до пільгового стажу за Списком № 1.

Стосовно врахування до пільгового стажу періоду роботи позивача у ПрАТ «МК «Азовсталь» з 25.05.1993 по 31.12.1998, з 07.06.1999 по 01.12.1999 та з 07.06.2007 по 03.05.2016, з 30.09.2019 по 01.05.2022, суд зазначає.

Згідно з довідкою ПрАТ «МК «Азовсталь» про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 18.04.2023 № 03.03.01-461/к позивач в період з 25.05.1993 по 06.06.2007 виконував роботи у цеху мартенівському за професією, посадою робітники ремонтних служб, зайняті ремонтом обладнання в місцях його установки на ділянках (робочих місцях) діючих виробництв, де основні робітники, які ведуть технологічний процес користуються правом на пільгове забезпечення за списком № 1: слюсарі ремонтники, що передбачено Списком № 1 розділ ІІІ підрозділ 2а код КП позиція 1030200а-1753 а, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991, Списком № 1 розділ ІІІ підрозділ 2а код КП позиція 1030200а-1753 а, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994, Списком № 1 розділ ІІІ підрозділ 2а код КП позиція 3.2а-3, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003. Зазначена довідка містить інформацію про атестацію робочих місць та реорганізацію підприємства роботодавця за 1993 -2016 роки. Довідку скріплено печаткою ПрАТ «МК «Азовсталь» (Дирекція з персоналу та адміністрації).

Тотожного змісту довідка ПрАТ «МК «Азовсталь» про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 18.12.2023 № 03.03.01-1079/к, копія якої також наявна в матеріалах справи.

В індивідуальних відомостях про застраховану особу (ОК-5) наявна інформація про роботу позивача у ПрАТ «МК Азовсталь» () на роботах згідно з кодом підстави для обліку спец стажу ЗПЗ013А1 (працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1) - в період з 1999 по 2006 рік та 5 місяців 6 днів у 2007 році, на роботах згідно з кодом підстави для обліку спец стажу ЗПЗ013Б1 (працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 2) протягом 6 місяців 24 дня у 2007 році, в період з 2008 по 2015 роки, січень квітень 2016 року та 3 дні у травні 2016 року, 23 дні у жовтні 2019 року, в період з листопада 2019 року по лютий 2022 року.

Таким чином, наявними в матеріалах справи записами трудової книжки, довідками ПрАТ «МК «Азовсталь» про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 18.04.2023 №03.03.01-461/к та від 18.12.2023 № 03.03.01-1079/к, Індивідуальними відомостями про застраховану особу, підтверджено пільговий стаж роботи позивача за Списком № 1 в період з 25.05.1993 по 06.06.2007 (зарахований відповідачем частково з 01.01.1999 по 06.06.1999 та з 02.12.1999 по 06.06.2007).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи позивача у ПрАТ «МК «Азовсталь» з 25.05.1993 по 31.12.1998, з 07.06.1999 по 01.12.1999.

Суд звертає увагу, що в даному випадку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Системний аналіз наведених вище положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку № 637 дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі №161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17.

В той час, зазначені вище спірні періоди роботи позивача підтверджено копією трудової книжки.

Щодо періодів роботи позивача з 07.06.2007 по 03.05.2016, 30.09.2019 по 01.05.2022, то із врахуванням Індивідуальних відомостей про застраховану особи (форма ОК-5) протягом зазначених періодів роботи, позивач був зайнятим на роботах за Списком № 2, будь-яких доказів, які б ставили під сумнів зазначену обставину позивачем не надано, через що підстави врахування зазначеного періоду до пільгового стажу за Списком № 1 відсутні.

Так само, відсутні підстави для задоволення вимог позивача в частині періоду його роботи у ТОВ «Метінвест-Промсервіс» з 04.05.2016 по 30.09.2019, оскільки відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу (ОК-5) позивач був зайнятий на роботах згідно з кодом підстави для обліку спец стажу ЗПЗ013Б1 (працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 2) в період з травня 2016 року (28 днів) по серпень 2016 року, в період з січня 2018 року по вересень 2019 року.

Щодо доводів апелянта, що період з 07.06.1999 по 01.12.1999 не враховано до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки проведення атестації на робочому місці, більш, ніж через п`ять років, суд зазначає наступне.

Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 ,

- 25.04.1996 переведений в мартенівському цеху слюсарем ремонтником;

- 08.10.2001 переведений в мартенівському цеху слюсарем ремонтником зайнятим на гарячій ділянці робіт (запис 6);

Отже, факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах підтверджується насамперед записами у трудовій книжці позивача.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно п.4.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за № 1451/11731 ) результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умові характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до пунктів 4.4, 4.5 Порядку №383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41. Відповідно до зазначених нормативних актів документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що атестація має проводитися у передбачені для цього строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Зазначеної позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 21.08.2018 (адміністративне провадження К/9901/20098/18, справа №352/547/16-а) та постанові від 10.07.2018 (справа №227/545/17, адміністративне провадження №К/9901/22421/18) вказуючи, що: атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Разом з цим, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

При цьому, суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у справі №520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно якого особі, яка зайнята на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, має право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Відтак Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі №21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах №21-51а15, та №21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі №21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі №21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі №21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі №21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Робота позивача за професією (посадою), яка передбачена Списком № 1, підтверджена належним чином оформленими записами в трудовій книжці.

Таким чином, позивач має право на зарахування періоду з 07.06.1999 по 01.12.1999 до пільгового стажу за Списком № 1.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 02.07.2024 із зарахуванням до пільгового стажу на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 періоди роботи на ПрАТ "МК "Азовсталь" з 25.05.1993 по 31.12.1998 та з 07.06.1999 по 01.12.1999.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 р. у справі №200/7315/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2025 р. у справі №200/7315/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення 05 червня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Геращенко