Справа № 640/23763/20
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Штульман І.В.,

суддів Кобаля М.І., Черпака Ю.К.,

при секретарі Рожок В.В., Олешко М.Ю.,

за участі Левченка Миколи Вікторовича,- представника позивача;

Федоренко Анастасії Олегівни,- представника відповідача,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КТ УКРАЇНА" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КТ УКРАЇНА" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КТ УКРАЇНА" (далі - позивач, ТОВ "КТ УКРАЇНА") звернулося в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 вересня 2020 року №, згідно якого Товариству з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНА» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 25156734,00 грн за травень 2020 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду (у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду) від 22 серпня 2022 року касаційну скаргу ТОВ «КТ УКРАЇНА» задоволено частково: скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі №640/23763/20, яку направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

25 серпня 2022 року дану справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду м. Києва Васильченко І.П.

На виконання вимог Закону України від 13 грудня 2022 року №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» матеріали справи №640/23763/20 передано до Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду, згадану справу передано до розгляду судді Білоноженко М.А.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року, представник позивача 19 січня 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги ТОВ «КТ УКРАЇНА» задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що дата закінчення відповідачем перевірки - 11 серпня 2020 року (вівторок), відповідно 08 та 09 серпня 2020 року припадали на неробочі дні - суботу та неділю, а відтак лист (запит) від 07 серпня 2020 року №110411/10/26-15-05-06-01 був вручений позивачу з порушенням строку, визначеного пунктом 85.4. статті 85 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Представник апелянта зазначає, що відповідно до Акту ГУ ДПС у м. Києві від 18 серпня 2020 року №51/1-26-15-05-06-01/37682336, проведеною перевіркою відображеного показника в рядку 21 Декларації «Сума від`ємного значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3) переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду)» за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року у загальній сумі 30910326,00 грн (наростаючим підсумком) не встановлено його завищення або заниження. Представник ТОВ «КТ УКРАЇНА» відмітив, що правомірність декларування позивачем від`ємного значення з податку на додану вартість в податковому періоді - травень 2020 року є такою, що перевірена повторно, і порушень податкового законодавства при цьому самим же відповідачем не виявлено. Представник ТОВ «КТ УКРАЇНА» зазначив, що жодних порушень при декларуванні ТОВ «КТ УКРАЇНА» від`ємного значення податку на додану вартість за період з 01 липня 2019 року по 30 вересня 2021 року відповідачем не встановлено, в тому числі не встановлено їх і у квітні та травні 2020 року, в яких виникли спірні правовідносини, що є предметом розгляду в межах даної справи, які також перевірялися під час попередньої податкової перевірки, результати якої оформлені відповідачем Актом від 18 серпня 2020 року №51/1-26-15-05-06-01/37682336. Представник апелянта звертає увагу, що карантинні заходи об`єктивно обмежували проведення інвентаризації, враховуючи знаходження товарів на складах у різних містах України. Представник ТОВ «КТ УКРАЇНА» відмітив, що сума від`ємного значення з податку на додану вартість (коди рядків декларації 19, 21) за травень 2020 року в сумі 28582525,00 грн сформована не за рахунок залишків товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ) за квітень-травень 2020 року. Представник позивача зазначив, що протягом квітня - травня 2020 року сума від`ємного значення як різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (податкового) періоду (коди рядків декларації 19, 21) додатково не формувалася, а послідовно зменшилася з 32553083,00 грн, якою вона була на початок квітня 2020 року, до 28582525,00 грн на кінець травня 2020 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

07 лютого 2025 року Федоренко Анастасія Олегівна,- представник відповідача, подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу представника ТОВ «КТ УКРАЇНА» залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року - без змін. Свою позицію представник податкового органу обґрунтовує тим, що контролюючим органом дотримано строки на вручення листа про проведення інвентаризації ТМЦ, передбачені пунктом 85.4 статті 85 ПК України, оскільки перший лист щодо проведення інвентаризації був вручений представнику ТОВ «КТ УКРАЇНА» за довіреністю 22 липня 2020 року (в перший день проведення документальної перевірки). Представник ГУ ДПС у м. Києві відмітив, що ТОВ «КТ УКРАЇНА» не подавало заяву та не скористалося правом, передбаченим пунктом 82.5 статті 82 ПК України, для призупинення перевірки з метою підготовки запитуваних документів. Представник відповідача звернув увагу, що під час перевірки ТОВ «КТ УКРАЇНА» не надано залишки ТМЦ, документи складського обліку, зокрема, оформлених довіреностей на отримання ТМЦ матеріально відповідальними особами, прибуткових ордерів складу та накладних на відпуск товару зі складу, журналу обліку вантажів, що надійшли, акт про приймання матеріалів, картки складського обліку матеріалів, реєстр приймання-здачі документів, відомість обліку залишків матеріалів на складі. Також представник податкового органу зазначив, що у зв`язку з відмовою ТОВ «КТ УКРАЇНА» в наданні ГУ ДПС у м. Києві оборотно - сальдової відомості 28 рахунку в розрізі складів, документів про складське зберігання та інших підтверджуючих документів, залишки ТМЦ за квітень-травень 2020 року, що сформували від`ємне значення за травень 2020 року підтвердити неможливо і, як наслідок, даний товар вважається використаним платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2025 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

За змістом частини першої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

За приписами частини другої статті 309 КАС України у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційна скарга представника ТОВ «КТ УКРАЇНА» підлягає задоволенню, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року - скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 липня 2020 року ГУ ДПС у м. Києві прийнято наказ №4852, яким на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КТ УКРАЇНА» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн за травень 2020 року, з 22 липня 2020 року, тривалістю 10 робочих днів.

Відповідно до наказу від 30 липня 2020 року №4921 продовжено строк проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «КТ УКРАЇНА» з 05 серпня 2020 року по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів.

У період з 22 липня 2020 року по 11 серпня 2020 року ГУ ДПС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «КТ УКРАЇНА» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн за травень 2020 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 18 серпня 2020 року №51/1-26-15-05-06-01/37682336, в якому відображено висновки про порушення позивачем пункту 187.1 статті 187, пункту 198.5 статті 198 ПК України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за травень 2020 року всього в сумі 25156734,00 грн.

На підставі акту перевірки від 18 серпня 2020 року №51/1-26-15-05-06-01/37682336, ГУ ДПС у м. Києві 21 вересня 2020 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, згідно з яким ТОВ «КТ УКРАЇНА» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 25156734,00 грн за травень 2020 року.

Не погоджуючись з винесеним контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням від 21 вересня 2020 року №, представник ТОВ «КТ УКРАЇНА» звернувся в Окружний адміністративний суд міста Києва з цим позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «КТ УКРАЇНА», Київський окружний адміністративний суд 19 грудня 2024 року дійшов висновку, що висновки акту перевірки є обґрунтованими, а оспорюване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та ПК України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (пункт 200.4 статті 200 ПК України).

За правилами пункту 200.5 статті 200 ПК України не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які:

- були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів);

- мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

Підпунктом 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено право контролюючих органів вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, ТМЦ, коштів, зняття залишків ТМЦ, готівки.

Правила проведення інвентаризації для юридичних осіб, у тому числі обов`язкові випадки її проведення та оформлення результатів інвентаризації визначено Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року №879 (далі - Положення №879), пунктом 5 розділу І якого встановлено, що інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка.

Пунктом 7 розділу І Положення №879 встановлено випадки обов`язкового проведення інвентаризації, зокрема, на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації. У цих випадках інвентаризація має розпочатися у термін та в обсязі, зазначених у належним чином оформленому документі цих органів, але не раніше дня отримання підприємством відповідного документа.

За приписами пункту 1 розділу II вказаного Положення, для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби (представників аудиторської фірми, централізованої бухгалтерії, суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, яка здійснює ведення бухгалтерського обліку на підприємстві на договірних засадах) та досвідчених працівників підприємства, які знають об`єкт інвентаризації, ціни та первинний облік (інженери, технологи, механіки, виконавці робіт, товарознавці, економісти, бухгалтери). Інвентаризаційну комісію очолює керівник підприємства (його заступник) або керівник структурного підрозділу підприємства, уповноважений керівником підприємства.

У разі проведення інвентаризації за судовим рішенням або на підставі належним чином оформленого документа органу, який відповідно до закону має право вимагати проведення такої інвентаризації, посадові особи відповідного органу (за їх згодою) можуть бути присутні при проведенні інвентаризації.

Отже, вимога щодо проведення інвентаризації поширюється на усіх платників податків. При цьому, проведення інвентаризації має здійснюватись саме платником, а контролюючий орган може лише вимагати її проведення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що під час проведення перевірки посадовій особі ТОВ «КТ УКРАЇНА» вручено лист від 22 липня 2020 року №104529/10/26-15-05-06-01, в якому зазначено:

«На підставі підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16, підпунктів 20.1.2, 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, пункту 85.8 статті 85 ПК України контролюючий орган просив надати інформацію щодо проведених за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року інвентаризацій основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів та інших активів підприємства;

відповідно до підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 ПК України, пункту 7 Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року №879, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2014 року за №1365/26142, контролюючий орган просив провести інвентаризацію фактично наявних товарно-матеріальних цінностей, основних фондів та інших активів підприємства в присутності представників, що здійснюють перевірку.».

Листом від 27 липня 2020 року №64 позивач повідомив відповідача про те, що у період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року інвентаризація не проводилась. Товариство повідомило, що проведення інвентаризації потребує значного часу (2-3 місяці) і ресурсів підприємства та зазначило, що товари знаходяться на складах партнерів на підставі договорів складського зберігання, тому Товариство немає вільного доступу до приміщень складів так як на них зберігаються товари третіх осіб. Для забезпечення всіх регіонів товарами ТОВ «КТ УКРАЇНА» розміщує свої товари в 14 різних регіонах України і для проведення інвентаризації необхідно залучати досить великі об`єми трудових ресурсів та нести значні фінансові витрати.

30 липня 2020 року позивачем надано відповідачеві лист №67, у якому Товариство звернуло увагу, що на від`ємне значення податку на додану вартість у деклараціях впливає збільшення обсягів закупівлі товарів та певне зменшення обсягів продажів товарів за період дії карантинних обмежень. Зазначено також, що від`ємне значення в податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2020 року задеклароване з суворим дотриманням вимог розділу V ПК України та відповідно до сформованих постачальниками та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних за вищевказаний звітний період у ТОВ «КТ УКРАЇНА» сформувався податковий кредит.

30 липня 2020 року ТОВ «КТ УКРАЇНА» отримало запит контролюючого органу, у якому податковий орган просив, відповідно до підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 ПК України, пункту 7 Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року №879, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2014 року №1365/26142, провести інвентаризацію фактично наявних товарно-матеріальних цінностей, основних фондів та інших активів підприємства в присутності представників, що здійснюють перевірку.

Листом від 03 серпня 2020 року №69 ТОВ «КТ УКРАЇНА» повідомило контролюючий орган, що ПК України не передбачено обов`язок платників податків задовольняти прохання на проведення інвентаризації в присутності осіб, що здійснюють перевірку. Також зазначив, що товари знаходяться на складах партнерів на підставі договорів складського зберігання, тому Товариство не має вільного доступу до приміщень складів, так як на них зберігаються товари третіх осіб і контрагенти можуть заперечувати щодо допущення в свої приміщення представників Податкової служби України. Повідомив, що контролюючому органу необхідно враховувати карантинні обмеження, встановлені Кабінетом Міністрів України до 31 серпня 2020 року, що також обмежує можливості Товариства у проведенні інвентаризації, а її проведення під час карантину може створювати додаткові загрози життю та здоров`ю працівників підприємства.

06 серпня 2020 року ТОВ «КТ УКРАЇНА» було надано посадовим особам контролюючого органу лист №71, до якого долучено матеріали інвентаризації на одному зі складів ТОВ «Укрлогістикгруп», розташованого за адресою: м. Ужгород, вул. Міксата, 48, де на зберіганні знаходиться частина товарів позивача.

07 серпня 2020 року контролюючим органом вручено посадовій особі ТОВ «КТ УКРАЇНА» лист №110411/10/26-15-05-06-01, у якому відповідач, на підставі підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16, підпунктів 20.1.2, 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, пункту 85.8 статті 85 ПК України, просив надати інформацію та її документальне підтвердження щодо складського зберігання та переміщення товару станом на 31 травня 2020 року та на дату отримання даного запиту.

07 серпня 2020 року контролюючим органом вручено ТОВ «КТ УКРАЇНА» лист №110415/10/26-15-05-06-01, в якому зазначено, що:

- на підставі підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16, підпунктів 20.1.2, 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, пункту 85.8 статті 85 ПК України контролюючий орган просив надати інформацію щодо проведених за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року інвентаризацій основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів та інших активів підприємства;

відповідно до підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 ПК України, пункту 7 Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року №879, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 жовтня 2014 року за №1365/26142, контролюючий орган повторно просив провести інвентаризацію фактично наявних товарно-матеріальних цінностей, основних фондів та інших активів підприємства в присутності представників, що здійснюють перевірку.

Листом від 11 серпня 2020 року №74 ТОВ «КТ УКРАЇНА» повідомило ГУ ДПС у м. Києві, що жодний лист чи запит, наданий в межах перевірки, не містить саме вимоги провести інвентаризацію, відповідно обов`язок проводити інвентаризацію у Товариства відсутній, що в свою чергу призводить до відсутності правових наслідків для Товариства у зв`язку з не проведенням суцільної інвентаризації на прохання контролюючого органу.

З огляду на наведене вище, твердження апелянта про пропуск відповідачем передбаченого пунктом 85.4 статті 85 ПК України строку на подання запиту (від 07 серпня 2020 року) на отримання копій документів (не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки) є безпідставним, з огляду на те, що податковим органом було надіслано три запити - від 22 липня 2020 року, від 30 липня 2020 року та від 07 серпня 2020 року, перші два з яких (від 22 липня 2020 року, від 30 липня 2020 року) подано з дотриманням зазначеного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає, що є помилковими доводи апелянта про те, що вручені йому листи та запит не можуть вважатись вимогою контролюючого органу, оскільки фактично містять прохання про проведення інвентаризації, у зв`язку з тим, що ні ПК України, ні Порядком №879 не встановлено вимог щодо оформлення документа з вимогою провести інвентаризацію.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що інвентаризація - це перевірка фактичної наявності майна і співставлення даних інвентаризації з бухгалтерським обліком. При цьому, відомості щодо даних залишку товарів на початок інвентаризації мають встановлюватись на підставі первинної документації.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Як правильно встановлено судами, під час перевірки контролюючим органом, окрім податкової декларації з податку на додану вартість ТОВ «КТ УКРАЇНА» разом з додатками, також перевірялись: виписки банку, платіжні доручення за травень 2020 року; імпортні ВМЛ за квітень-травень 2020; Договір купівлі-продажу №01/04 від 01 квітня 2019 року, укладений між позивачем та ТОВ «ТОП СТОР»; Договір поставки №0405/20ТД від 04 травня 2020 року, укладений з ТОВ «Техпром Дніпро», Договір купівлі-продажу від 10 грудня 2017 року №ВП/101217, укладений з ПП «Аланбуд», Договір поставки від 29 травня 2019 року №КТУ/0529/1, укладений з ТОВ «ДМ-Експортер», Договір поставки від 05 січня 2018 року №КТУ/0105/1, укладений з ТОВ « Рімол», Договір поставки від 25 листопада 2019 року №134/01-19СЕ, укладений з ТОВ «Суми-Електрод», Договір купівлі-продажу від 01 липня 2019 року №010/19, укладений з ТОВ «Техцентр НТК»; Договір поставки від 14 листопада 2019 року №141119, укладений з ТОВ «Трансформ Енерджи»; Договори відповідального зберігання, укладені з ТОВ «Укрлогістикгруп» та ТОВ «Київлогістикгруп»; видаткові накладні» оборотно-сальдові відомості по рахункам 281, 311, 361, 631, 632, 682, 6811, 6851; оборно-сальдові відомості по рахунках 281 в розрізі складів; товарно-транспортні накладні на перевезення товару від постачальників ТОВ «КТ УКРАЇНА».

Крім того, положеннями абзацу першого підпункту 2 пункту 5 розділу V Порядку заповнення і звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21, визначено, що якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов?язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано від`ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.

Відповідно до підпункту 78.1.8. пункту 78.1. статті 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податку на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від?ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від?ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Тобто, документальна позапланова перевірка, що здійснюється на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, не є суцільною, а є лише вибірковою і має стосуватися лише законності декларування позивачем ТОВ «КТ УКРАЇНА» від?ємного значення з податку на додану вартість (рядок 19 декларації з ПДВ) за відповідний період.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що оскільки від?ємне значення податку на додану вартість формується в рядку 19 декларації з податку на додану вартість тільки коли сума податкового кредиту в рядку 17 перевищуватиме суму податкових зобов?язань із такого податку, визначену в рядку 9 такої декларації, то законність декларування від?ємного значення з податку на додану вартість обумовлена виключно законністю формування і правильністю визначення платником податків сум податкового кредиту та зобов?язань з податку на додану вартість за відповідний період.

Отже, підставою зменшення розміру від?ємного значення з податку на додану вартість в першу чергу має бути висновок контролюючого органу про неправомірність формування позивачем податкового кредиту.

Зі змісту Акту №51/1-26-15-05-06-01/37682336 від 18 серпня 2020 року вбачається, що відповідач дійшов висновку про порушення позивачем пункту 187.1 статті 187 та пункту 198.5 статті 198 ПК України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого ТОВ «КТ УКРАЇНА» було завищено суму від?ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за травень 2020 року всього в сумі 25156734,00 грн.

Так, в розділі 3.2. «Податковий кредит» контролюючим органом навпаки прямо встановлено, що за період з 01 травня 2020 pоку по 31 травня 2020 року ТОВ «КТ УКРАЇНА» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 52536249 гривень.

Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 pоку не встановлено його завищення або заниження.

В цьому ж розділі 3.2. «Податковий кредит» відповідач зазначив, що перевіркою встановлено відображення показників у рядку 16 Декларації «Від?ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за період з 01.05.2020р. по 31.05.2020р. у загальній сумі 30910326,00 гривень встановлено, що на формування цих показників мало вплив сума задекларованого від?ємного значення у рядку 21 Декларації за попередні звітні періоди «Сума від?ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду»».

Окремо суд апеляційної інстанції звертає увагу, що внаслідок того, що у травні 2020 року позивач ТОВ «КТ УКРАЇНА» продав товару в межах основної діяльності більше ніж придбав, наростаючий підсумок від?ємного значення у травні 2020 року зменшився з 30910326,00 грн до поточного значення 28582525,00 грн за підсумками зазначеного місяця. Вказана обставина не заперечується відповідачем та описана в тому ж розділі 3.2. «Податковий кредит» Акту-1 із зазначенням того, що вказана сума від?ємного значення в розмірі наростаючим підсумком 30910326,00 гривень не є завищеною чи заниженою.

Проведеною перевіркою відображеного показника в рядку 21 Декларації «Сума від?ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3) переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду» за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року у загальній сумі 30910326,00 грн (наростаючим підсумком) не встановлено його завищення або заниження.

Разом з тим, в розділі 3.1. «Податкові зобов?язання» Акту -1 відповідач, всупереч власним висновкам, наведеним в пункті 3.2. вказаного акту, приходить до протилежного та необґрунтованого висновку, що у зв?язку з відмовою ТОВ «КТ УКРАЇНА» у проведенні інвентаризації в присутності співробітників контролюючого органу, відмовою в наданні оборотно-сальдової відомості по рахунку бухгалтерського обліку №28 в розрізі складів, документів про складське зберігання та інших підтверджуючих документів, залишки ТМЦ за квітень-травень 2020 року, за рахунок яких сформовано від?ємне значення за травень 2020 року, не підтверджено проведеною перевіркою і, як наслідок, даний товар вважається використаним платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю.

З огляду на викладене, відповідач в Акті-1, на підставі якого прийнято оспорюване податкове повідомлення рішення, визнав, що податковий кредит за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року сформовано ТОВ «КТ УКРАЇНА» правомірно за рахунок операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей, вказаних в розділах 3.1. «Податкові зобов?язання» та 3.2. «Податковий кредит» цього акту, а визначена Товариством сума від?ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3) переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду за період з 01 травня 2020 року по 31 травня 2020 року у загальній сумі 30910326 грн не є завищеною чи заниженою.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду відмічає, що представником позивача до відповіді на відзив на касаційну скаргу додано завірену копію Акту від 01 лютого 2022 року №5861/26-15-07-02-01-03/37266453 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «КТ УКРАЇНА» (далі - Акт-2). Предметом вказаної перевірки було дотримання ТОВ «КТ УКРАЇНА» податкового законодавства у період з 01 липня 2019 року по 30 вересня 2021 року.

В підпункті 3.1.2.1. «Податкові зобов?язання» пункту 3.1.2. «Податок на додану вартість» Акту-2, перевіркою повноти визначення податкових зобов?язань за період з 01 липня 2019 року по 30 вересня 2021 року не встановлено їх заниження або завищення.

Згідно з підпунктом 3.1.2.2. «Податковий кредит» пункту 3.1.2. «Податок на додану вартість» Акту-2, перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01 липня 2019 року по 30 вересня 2021 року не встановлено його завищення або заниження.

Водночас, за змістом підпункту 3.1.2.3. Акту-2 перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за вказаний вище період не встановлено його заниження або завищення.

В підпункті 3.1.2.3. пункту 3.1.2. Акту-2 ГУ ДПС у м. Києві зазначено, що у перевіряємому періоді ТОВ «КТ УКРАЇНА» декларувало від?ємне значення податку на додану вартість за: липень 2019 року в сумі 16076446 гривень; серпень 2019 року в сумі 24876225 гривень; вересень 2019 року в сумі 31428320 гривень; жовтень 2019 року в сумі 38377978 гривень; листопад 2019 року в сумі 36980396 гривень; грудень 2019 року в сумі 40685355 гривень; січень 2020 року в сумі 32667677 гривень; лютий 2020 року в сумі 31571293 гривень; березень 2020 року в сумі 32553083 гривень; квітень 2020 року в сумі 30910068 гривень; травень 2020 року в сумі 28581344 гривень; червень 2020 року в сумі 20115729 гривень; січень 2021 року в сумі 44764 гривень.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що наведена відповідачем в підпункті 3.1.2.3. пункту 3.1.2. Акту-2 динаміка задекларованих Товариством і перевірених відповідачем сум від?ємного значення податку на додану вартість свідчить, що від?ємне значення утворилося наростаючим підсумком.

Також в пункті 2.9. Акту-2 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «КТ УКРАЇНА» відповідач врахував результати проведених позивачем в період з 01 липня 2019 року по 30 вересня 2021 року чотирьох інвентаризацій основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, інших активів підприємства та зазначив, що за результатами кожної із вказаних проведених інвентаризацій не встановлено розбіжностей між фактичною наявністю активів і зобов?язань із даними бухгалтерського обліку.

Таким чином, відповідачем не встановлено жодних порушень при декларуванні позивачем ТОВ «КТ УКРАЇНА» від?ємного значення податку на додану вартість за період з 01 липня 2019 року по 30 вересня 2021 року, в тому числі не встановлено їх і у квітні та травні 2020 року, в яких виникли спірні правовідносини, що є предметом розгляду в межах даної справи.

Отже, в Акті-2 ГУ ДПС у м. Києві чітко вказано, що перевіркою, яка охоплює також період травень 2020 року, «не встановлено розбіжностей між фактичною наявністю активів і зобов?язань із даними бухгалтерського обліку».

З огляду на викладене, необґрунтованим є висновок відповідача про те, що сформоване ТОВ «КТ УКРАЇНИ» від`ємне значення за травень 2020 року не підтверджується первинними документами та такий товар є використаним платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю, про що свідчать, зокрема висновки самого податкового органу щодо формування податкового кредиту, зазначені в Акті-1 та щодо декларування позивачем від?ємного значення податку на додану вартість та інвентаризацій проведених в період, який охоплює також травень 2020 року, викладені в Акті-2.

Таким чином, висновки ГУ ДПС у м. Києві про порушення ТОВ «КТ УКРАЇНА» пункту 187.1 статті 187, пункту 198.5 статті 198 ПК України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за травень 2020 року всього в сумі 25156734,00 грн не відповідають дійсності, а відтак оспорюване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 21 вересня 2020 року № підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи пункту 1 частини першої статті 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду виходить з положень статті 139 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною шостою статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до платіжного документа від 02 жовтня 2020 року №1392 ТОВ «КТ УКРАЇНА» сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції в розмірі 21020,00 гривень, відповідно до платіжних інструкцій від 24 травня 2021 року №767 та від 13 січня 2025 року №б/н позивачем сплачено судовий збір за подання апеляційних скарг в розмірі 63060,00 гривень, відповідно до платіжного документа від 23 вересня 2021 року №KUEU000051 Товариством сплачено судовий збір за подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції в розмірі 47580,00 гривень.

Враховуючи, що колегію суддів Шостого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ТОВ «КТ УКРАЇНА» задоволено, то на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 131660,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань призначених для Головного управління ДПС у м. Києві.

Керуючись статтями 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КТ УКРАЇНА" - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2024 року у справі №640/23763/20 - скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНА» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 вересня 2020 року № - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 21 вересня 2020 року №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КТ УКРАЇНА» (адреса: 01010, місто Київ, вулиця Івана Мазепи, будинок 10; ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 131660,00 (сто тридцять одна тисяча шістсот шістдесят) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві (адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; ).

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді М.І. Кобаль

Ю.К. Черпак

Повний текст судового рішення виготовлено 04 червня 2025 року.