Справа № 260/8580/24
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 червня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/8580/24 пров. № А/857/10747/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Качмара В. Я.
суддів -Гудима Л. Я.
Онишкевича Т. В.
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч), в якому просив:

визнати протиправними бездіяльність та дії в/ч щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту в розмірі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених законом на 1 січня 2023 року відповідно до підпункту 8 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704, «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260 (далі Постанова №704, Порядок №260 відповідно);

зобов`язати в/ч нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу після укладення першого контракту в розмірі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених законом на 1 січня 2023 року відповідно до підпункту 8 пункту 6 Постанови №704, Порядку №260.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі, зокрема, звертає увагу на пропуск строку звернення до суду.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про необхідність надання позивачу можливості подати до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом, з обґрунтуванням причин пропуску та доказів, що підтверджують причини пропуску такого.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За правилами частини першої та другої статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин першої та другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 1 липня 2022 року №2352-IX, далі - Закон №2352-IX) "працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком".

Як слідує з матеріалів справи, 08.05.2023 ОСОБА_1 уклав контракт з Міністерством оборони України в особі Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту про проходження військової служби у Державній спеціальній службі транспорту на посадах офіцерського складу.

12.06.2023 позивачем було подано рапорт командиру в/ч про виплату одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту згідно підпункту 8, пункту 6 Постанови №704, розділу XXII «Виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям після укладення ними першого контракту» Порядку №260, у сумі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених законом на 1 січня календарного року.

Зазначає, що в/ч за весь час проходження служби, а саме з 12.06.2023 по 11.10.2024, позивача не було належним чином повідомлено та не надано письмову відповідь про результати розгляду його рапорту про виплату одноразової грошової допомоги після укладення першого контракту в розмірі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених законом на 01.01.2023, а лише після його усних численних звернень, командиром в/ч 11.12.2024, було надано довідку за №1/958, видану позивачу, що в період служби у в/ч з 21.06.2022 по 11.10.2024, позивачу не виплачувалася одноразова грошова допомога після укладення першого контракту 08.05.2023.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з позовом до суду 23.12.2024.

Відповідно до правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 28 серпня 2024 року у справі №580/9690/23 до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Разом з цим, відповідно до пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Карантин в Україні, пов`язаний з COVID-19, діяв з 12.03.2020 (постанова Уряду від 11.03.2020 № 211) та закінчився 30.06.2023 (постанова Уряду від 27.06.2023 № 651).

Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Відповідно до пункту 2 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Враховуючи наведене, одноразова грошова допомога після укладення першого контракту включається до складу грошового забезпечення працівника, відтак у спорах щодо виплати такої застосовується тримісячний строк звернення до суду, передбачений частиною першою статті 233 КЗпП України.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач звернувся з рапортом до в/ч щодо виплати вказаної винагороди 12.06.2023. З огляду на невиплату винагороди у складі місячного грошового забезпечення та бездіяльність в/ч щодо розгляду зазначеного рапорта, позивач знав або повинен був дізнатися про порушення свого права. Відповідно, перебіг строку звернення до суду розпочався 01.07.2023.

Оскільки позивач звернувся до суду 23.12.2024, тримісячний строк звернення до суду ним пропущено.

Зважаючи на викладене, у суду апеляційної інстанції до вирішення справи по суті, виникла необхідність з`ясувати питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду із цим позовом шляхом подання останнім заяви про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

За таких обставин, апеляційний суд пропонує позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин пропуску та доказів, що підтверджуються причини пропуску.

Згідно з частиною першою статті 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на те, що встановлений статтею 309 КАС строк розгляду справи не може бути дотримано за таких виняткових обставин, а саме у зв`язку з необхідністю отримання від позивача заяви про поновлення строку на звернення до суду з позовом суд апеляційної інстанції з метою об`єктивного, повного і всебічного з`ясування обставин у цій адміністративній справі вважає за необхідне продовжити строк розгляду справи.

Керуючись статтями 242, 248, 306, 310, 309, 321, 325 КАС суд,-

УХВАЛИВ:

Встановити ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом, з обґрунтуванням причин пропуску та доказів, що підтверджують причини пропуску такого.

Продовжити строк розгляду справи №260/8580/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
Т. В. Онишкевич