Справа № 280/9857/23
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року Справа № 280/9857/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника Бабака Максима Андрійовича ( АДРЕСА_2 ), до Пенсійного фонду України (вул. Бастіонна, буд. 9, м. Київ, 01601), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 через Міністерство оборони України) та Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 через Міністерство оборони України) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), в особі представника Бабака Максима Андрійовича, до Пенсійного фонду України (далі відповідач 1, ПФУ), Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 2, ВЧ НОМЕР_1 ) та Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач 3, ВЧ НОМЕР_2 ), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача 1, відповідача 1, відповідача 3 щодо невиплати позивачу разової грошової допомоги до Дня незалежності України у 2023 році, в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, передбаченої частиною п`ятою статті 13 Закону України №3551-ХІІ в повному розмірі;

зобов`язати відповідача 1, відповідача 2, відповідача 3 здійснити перерахунок та виплатити позивачу, згідно Закону України №3551-ХІІ, разову грошову допомогу до Дня Незалежності України у 2023 році в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої разової грошової виплати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він має право на пільги та виплати, запроваджені Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон №3551-XII). У 2023 року позивачу була виплачена разова грошова допомога до Дня Незалежності України в розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2023 року №754 «Деякі питання соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань» (далі - Постанова №754), а не в розмірі передбаченому Законом №3551-XII. Позивач наголошує, що норми будь-яких підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі і постанов Кабінету Міністрів України, не можуть змінювати приписів Закону України, і не позбавляють позивача права на отримання разової грошової допомоги в належному розмірі.

Ухвалою від 27.11.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

06.12.2023 засобами системи «Електронний суд» від ВЧ НОМЕР_2 надійшов відзив на позов в якому, окрім іншого, зазначено, що ВЧ НОМЕР_2 не є належним відповідачем у справі №280/9857/23. В зв`язку з чим вважає, що вважає, що адміністративний позов представника за довіреністю Бабака М.А., поданий в інтересах ОСОБА_1 завідомо безпідставно, а позовні вимоги є не вмотивованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

11.12.2023 засобами системи «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 3. У відповіді представник посилається на те, що для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2023 році, слід застосовувати не підзаконні акти, а Закон №3551-XII, який має вищу юридичну силу та є спеціальним законом у цій сфері відносин. Позивач отримав разову грошову допомогу до Дня Незалежності України в 2023 році в розмірі 2900 грн., що значно менше восьми мінімальних пенсій за віком. Вважає, що позивач має право на отримання грошової допомоги до Дня Незалежності України в 2023 році в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, як особа з інвалідністю внаслідок війни 2 групи що є підставою для задоволення позовних вимог.

12.12.2023 засобами системи «Електронний суд» від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач 2 просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ВЧ НОМЕР_1 повністю.

13.12.2023 від ПФУ надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що законодавцем делеговано Кабінету Міністрів України право визначати порядок і розмірі разової грошової виплати, передбаченої Законом №3551-XII. В зв`язку з чим позивачу правомірно була виплачена разова грошова допомога до Дня Незалежності України в розмірі, передбаченому Постановою №754. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

16.12.2023 засобами системи «Електронний суд» від відповідача 3 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

18.12.2023 засобами системи «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача 1 та відповідача 2 аналогічна за змістом раніше поданої відповіді на відзив відповідача 3.

08.02.2024 засобами системи «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення. В поясненнях зазначено, що достатнім та належним способом захисту прав та інтересів позивача буде задоволення його позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до Дня Незалежності України за 2023 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.

11.03.2024 засобами системи «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів в якому він просить врахувати висновки викладені Верховним Судом у постанові від 05.03.2024 за зразковою справою №440/14216/23.

Ухвалою від 15.03.2025 провадження у справі було зупинене до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій адміністративній справі №440/14216/23 (адміністративне провадження №Пз/990/7/23).

29.05.2025 в Єдиному державному реєстрі судових рішень була оприлюднена постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2025 у справі №440/14216/23.

Ухвалою від 05.06.2025 поновлено провадження у справі №260/773/24 з 05 червня 2025 року.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач є інвалідом війни ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_3 .

Позивачу була виплачена разова грошова допомога до Дня Незалежності України за 2023 рік, в розмірі, передбаченому Постановою №754, а саме - 2900 грн.

Не погодившись з розміром виплаченої щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни та створення належних умов для їх життєзабезпечення є Закон №3551-XII.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону №3551-XII (у редакції, чинній з 15 квітня 2023 року з урахуванням змін, внесених Законом України від 20 березня 2023 року №2983-IX) щороку до Дня Незалежності України учасникам бойових дій виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Постановою №754, затверджено Порядок здійснення у 2023 році разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 3 цього Порядку грошова допомога виплачується до 24 серпня 2023 р. в такому розмірі:

1) особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин:

I групи - 3100 гривень;

II групи - 2900 гривень;

III групи - 2700 гривень;

2) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1000 гривень;

3) особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 3100 гривень;

4) членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, статус яким установлено згідно з пунктом 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», членам сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, а також дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, які не одружилися вдруге, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, - 650 гривень;

5) учасникам війни та колишнім в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, яких було насильно вивезено на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 450 гривень.

Як слідує із матеріалів справи, позивачу виплачено разову грошову допомогу до Дня Незалежності України в розмірі, передбаченому пунктом 1 згадуваної вище постанови Уряду.

З огляду на викладене, суд висновує, що відповідачем дотримані норми положень Закону №3551-XII та Порядку.

За таких обставин суд вважає помилковими твердження позивача про те, що останній має право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік в більшому розмірі, оскільки виплата спірної грошової допомоги мала здійснюватися в розмірі, що встановлений Порядком, який затверджений Постановою №754.

Такий висновок відповідає позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2025, ухваленій за результатами розгляду зразкової справи №440/14216/23.

Відповідно до частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника Бабака Максима Андрійовича ( АДРЕСА_2 ), до Пенсійного фонду України (вул. Бастіонна, буд. 9, м. Київ, 01601), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 через Міністерство оборони України) та Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 через Міністерство оборони України) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «09» червня 2025 року.

Суддя Р.В. Кисіль