Справа № 160/16724/25
Суддя: Сластьон Анна Олегівна
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сластьон А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Управління контролю за благоустроєм міста», третя особа: Дніпровська міська рада про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
06 червня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (надалі - відповідач 1), Комунального підприємства «Управління контролю за благоустроєм міста» (надалі - відповідач 2), третя особа: Дніпровська міська рада (надалі - третя особа) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить суд:
-визнати неправомірним з часу його прийняття та скасувати припис №1871 від 05.06.2025 головного спеціаліста відділу благоустрою Комунального підприємства «Управління контролю за благоустроєм міста» НОВОХАТЬКА Сергія із посиланням на рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради «Про вжиття заходів щодо усунення порушень Правил благоустрою території міста Дніпра» №47-3/6 від 03.06.2025 року.
Також, в пункті 3 прохальної частини позовної заяви позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Комунальному підприємству «Управління контролю за благоустроєм міста» до винесення законного судового рішення у справі вчиняти будь-які дії по обмеженню прав позивача у зв`язку із виконання припису №1871 від 05.06.2025.
Вказана заява згідно із протоколом автоматизованого розподілу від 06.06.2025 була передана для розгляду судді Сластьон А.О.
Згідно ч.1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
З урахуванням наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову здійснюється без повідомлення сторін.
Зазначений припис також містить попередження з приводу наслідків невиконання припису власником споруди. Зокрема, КП "Управління контролю за благоустроєм міста" попереджає, що у разі ігнорування рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 03.06.2025 №47-3/6 буде вжито заходів щодо примусового демонтажу цієї споруди із подальшим стягненням всіх витрат, пов`язаних із здійсненням цих заходів.
Позивач вважає рішення №47-3/6 від 03.06.2025 та припис №1871 від 05.06.2025 неправомірними та такими, що підлягають скасуванню, а вимогу про демонтування огорожі - протиправною, оскільки остання не ґрунтується на чинному законодавстві.
Вказує, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може ускладнити чи навіть унеможливити поновлення оспорюваних прав та інтересів заявника, оскільки знесення огорожі, яка знаходиться на його земельній ділянці, призведе до неминучих негативних наслідків та буде порушувати статтю 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1-3 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.
У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.
Оцінивши зміст заяви про забезпечення позову та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи про виклик у судове засідання, отже розгляд такої заяви здійснюється судом без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.
Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За правилами частин першої, другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема й шляхом зупинення дії індивідуального акта.
Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень частини другої статті 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною другою статті 150 КАС України.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
При цьому, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 у справі №826/8556/17 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 78022699).
Необхідність вжиття обраного заходу забезпечення позову позивач обґрунтовує необхідністю запобігти негативним правовим та моральним наслідкам, до яких вже призвели незаконні дії відповідачів 13.03.2025.
Зокрема, в позовній заяві позивач вказав, що 13.03.2025 представники відповідача 1 силами Інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради за участі представників відповідача 2, посилаючись на рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради "Про вжиття заходів щодо усунення порушень Правил благоустрою території міста Дніпра" №10-11/3 від 11.03.2025 примусово демонтували розташовану на земельній ділянці металеву огорожу зі стійками та вивезли в невідомому напрямку.
Надавши оцінку заяві про забезпечення позову, яка міститься в пункті 3 прохальної частини позовної заяви, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов висновку, що доводи заяви про забезпечення адміністративного позову фактично зводяться до непогодження з приписом №1871 від 05.06.2025 головного спеціаліста відділу благоустрою Комунального підприємства «Управління контролю за благоустроєм міста» та рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради «Про вжиття заходів щодо усунення порушень Правил благоустрою території міста Дніпра» №47-3/6 від 03.06.2025 року.
Крім того, в порушення вимог пунктів 3) та 4) ч. 1 ст. 152 КАС України позивачем не надано до суду належного обґрунтування необхідності забезпечення позову та ризиків невжиття таких заходів.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, перевіряє чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №800/521/17 зазначила, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
На момент розгляду заяви позивача у суду відсутні правові підстави для встановлення очевидних ознак протиправної бездіяльності відповідача.
Суд звертає увагу, що обставини правомірності (протиправності) оскаржуваних рішень можуть бути встановлені лише за результатами розгляду справи по суті та дослідження усіх доказів, наданих як позивачем, так і відповідачем у цій справі.
Отже, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності відповідача може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності під час розгляду адміністративної справи по суті.
Доводи, які позивач наводить в обґрунтування заявлених ним вимог щодо вжиття заходів забезпечення його позову, фактично є аналогічними доводам його позову і здійснення судом їх перевірки призведе до вирішення справи по суті заявлених позовних вимог, що є неприпустимим на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.
При цьому, суд звертає увагу, що заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви та докази, з яких можливо встановити порушення прав, свобод та інтересів позивача, а також, що захист прав, свобод та інтересів заявника буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Щодо ризиків вжиття Комунальним підприємством «Управління контролю за благоустроєм міста» заходів щодо усуненння наслідків порушень Правил благоустрою території міста Дніпра шляхом демонтажу об`єктів та приведення до попереднього стану земельної ділянки на місці демонтованого об`єкта в разі, якщо припис не буде добровільно виконано позивачем, а судом - не вжито заходи забезпечення позову.
Необхідність вжиття обраного заходу забезпечення позову позивач обґрунтовує необхідністю запобігти негативним правовим та моральним наслідкам, до яких вже призвели незаконні дії відповідачів 13.03.2025.
Зокрема, 13.03.2025 представники відповідача 1 силами Інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради за участі представників відповідача 2 примусово демонтували розташовану на земельній ділянці металеву огорожу зі стійками.
Суд вважає за необхідне зауважити, що безумовно, рішення, дії або бездіяльність суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів правовідносин. Це може завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно.
При цьому, відповідно до п. 5.1 рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 03.06.2025 №47-3/6, демонтовані об`єкти можуть бути повернені власнику в разі надання документів, що посвідчують особу, підтверджують право власності на демонтовані об`єкти, а також документів про оплату послуг і відшкодування витрат, пов`язаних з їх демонтажем, транспортуванням та зберіганням.
Згідно з п.5.2. об`єкти зберігаються протягом шести місяців із дати проведення демонтажу. До закінчення зазначеного строку об`єкти не можуть бути утилізовані.
Щодо обраного позивачем заходу забезпечення позову.
Позивач просить забезпечити позов шляхом заборони Комунальному підприємству «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради до винесення законного судового рішення у справі вчиняти будь-які дії по обмеженню прав позивача у зв`язку із виконанням припису №1871 від 05.06.2025.
З цього приводу суд зазначає.
Оскаржуваний припис адресовано власнику огорожі, самовільно розташованої на території міста в районі провулку Радіо, 12. Відтак, Комунальне підприємство «Управління контролю за благоустроєм міста» не є суб`єктом вчинення дій, зазначених в оскаржуваному приписі.
Натомість, виключний перелік дій Комунального підприємства «Управління контролю за благоустроєм міста» в разі невиконання оскаржуваного припису визначено в пункті 2 Рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 03.06.2025 №47-3/6 "Про вжиття заходів щодо усунення порушень Правил благоустрою території міста Дніпра". Зазначений пункт 2 рішення від 03.06.2025 №47-3/6 не є предметом оскарження у цій справі.
Також, обраний позивачем захід забезпечення позову є неефективним засобом захисту.
Так, ефективним засіб забезпечення позову може бути лише у випадку заборони вчинення відповідачу 2 дій, визначених пунктом 2 рішення від 03.06.2025 №47-3/6 за умови, що такий пункт є предметом оскарження в цій справі. В іншому випадку - забезпечення позову буде неможливим з огляду на п.5) ч. 3 ст. 151 КАС України.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Сластьон