Справа № 461/2527/25
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2025-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/2527/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року м.Львів.

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Маковської Д.О.,

представниці позивача Коцай Г.Л.,

представника відповідача Лубоцького Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом адвокатеси Коцай Ганни Любомирівни в інтересах ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про зміну постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокатеса Коцай Г.Л. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної митної служби України, в якому просить змінити постанову заступника начальника Львівської митниці Хомутянського В.В. від 18.03.2025 року у справі про порушення митних правил № 0049, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст.471 МК України, в частині стягнення штрафу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 Митного кодексу України та накладено штраф у розмірі 30% вартості товарів - 32934,79 грн. та стягнуто з нього на користь митниці 2479,55 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці та постановлено повернути вилучений тимчасово товар. Вказану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх фактичних обставин справи. ОСОБА_2 зазначає, що в оскаржуваній постанові вказано, що на підставі висновку СЛЕД Держмитслужби від 28.01.2025 року № -0041, загальна вартість вилучених предметів в справі про ПМП №0049/UA209000/25 становить 109782,62 грн. ОСОБА_1 не погодився з висновком Львівського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби було складено висновок №-0041 від 28.01.2025 року, та 17 березня 2025 року скерував на адресу Львівської митниці відповідні пояснення. В яких зазначив, що товар вилучений митним органом було придбано ОСОБА_1 у товариства Noorex trading GmbH у Німеччині як стоковий товар за ціною 714,00 євро. Товариство Noorex trading GmbH (податковий номер 119/5789/1129 адреса: KeplerstraBe 2, 47506 Neukirchen-Vluyn), є по суті дрібногуртовим складом, який займається оптовою торгівлею інших споживчих товарів та товарами народного споживання. Також, у поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що ціна вилучених товарів, встановлена Львівським управлінням експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби є завищеною та необ`єктивною. Фактично експертом митного органу було проведено маркетингове дослідження та порівняльний аналіз ціни у інтернет магазинах на території України та у інтернет магазинах Чехії та Франції, у той час як згідно пояснень ОСОБА_1 зазначений товар ним було придбано у Німеччині та зазначений товар є стоковим (Сток (англ. Stock дослівно запас або залишки на складі): речі, одяг і взуття, які були у продажу, але не були продані в певний строк у магазинах, або невчасно вивезені зі складів виробників чи дилерів). Як вбачається зі списку використаних джерел цінової інформації, зазначеної у висновку №-0041 від 28.01.2025 року, митним органом бралась інформація з таких ресурсів : shafa.ua, kidsaff.ua, olx.ua, kasta.ua, rozetka.com.ua, epicenter.ua, lidl.cz, klomba.ua та інші. Адвокатеса вважає, що використання українських сайтів є взагалі недопустимим, оскільки ціни на зазначених сайтах наведено уже із врахуванням податків сплачених імпортерами при ввезенні товарів на митну територію України ( в т.ч. мито та ПДВ -20%). В той час, як спеціалістом митного органу застосовано знижку - 10%. Однак, вказану інформацію не було прийнято до уваги митним органом. Як зазначив відповідач в оскаржуваній постанові до рахунку ще мав би бути долучений фіскальний документ. При цьому митним органом повністю проігноровано інформацію зазначену у рахунку №25-006 від 16.01.2025 р. про розрахунок готівкою.

ОСОБА_2 зазначає, що відтак у митного органу були відсутні підстави, щоб не брати до уваги платіжний документ (рахунок) №25-006 від 16.01.2025 р. щодо оплати товару- одягу в готівковій формі, оскільки сам факт сплати позивачем: коштів за придбане взуття, підтверджується підписом уповноваженої особи продавця. Вважає, що висновок складений Львівським управлінням експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби №-0041 від 28.01.2025 року не відповідає чинному законодавству.

Адвокатеса зазначає, що у процедурі притягнення до відповідальності за порушення ч.2 ст.471 МК України важливою складовою призначення покарання у виді сплати штрафу є ціна товару. Визначення дійсноївартості вилучених у ОСОБА_1 товарів, має значення для правильного вирішення спору. Однак, у висновку Львівського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби було складено висновок №-0041 від 28.01.2025 року зазначено, що ним визначалась ринкова вартість вилучених товарів станом на 28.01.2025 року, а не станом на 16.01.2025 р., тобто на момент складення протоколу про порушення митних правил.

Ринкова вартість товару, що переміщувався ОСОБА_1 через митний кордон України встановлена спеціалістом лише на підставі припущень щодо відсутності будь-яких прихованих факторів на підставі опису вилучених товарів від 28.01.2025 року ( арк.2 висновку), де фактичного огляду вилученого товару, його стану і т.д. не проводилась, а також лише на підставі цінових пропозицій з мережі Інтернет (зокрема, з українських сайтів). З огляду на зазначена вважаємо, що вказаний висновок є суперечливим та таким, що викликає сумніви у його правильності.

Окрім того спеціальність, визначаючи ринкову вартість вилучених товарів обґрунтовував визначену ним ціну, припускаючи, що відсутні будь які приховані фактори, які б випливали на вартість досліджуваним ним об`єктів. Оскільки, у даному випадку є відповідальність, яка полягає у сплаті штрафних санкцій, є потреба у ретельно вивченні досліджуваним ним об`єктів, щоб пересвідчитись про відсутність недоліків вилученого товару швейних дефектів та пошкоджень, якості пошиву, відсутності виробничо-швейних дефектів, забруднень, ознак зносу та встановити його дійсну вартість. Як зазначено безпосередньо у висновку митної лабораторії маркетингові дослідження проведено лише на підставі наявного маркування на товарах без їх безпосереднього огляду та оцінки.

Відтак, митний орган, виносячи постанову та визначаючи розмір штрафу безпідставно не взяв до уваги ціну товару, визначену у рахунку Noorex trading GmbH №25-006 від 16.01.2025 р., а саме - 714 євро (що є еквівалентом станом на 16.01.2025 року 31080,20 грн. згідно даних НБУ станом на 16.01.2025 року 1 євро відповідав 43,5297 грн.).

Також, ОСОБА_2 відповідно до висновку експерта Львівського управління експертиз та досліджень

Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби №-0041 від 28.01.2025 р. щодо встановлення вартості не задекларованих товарів вбачається, що загальна вартість предметів дослідження, визначена з використанням порівняльного підходу, який передбачає аналіз цін продажу та пропонування подібного товару з відповідним коригуванням відмінностей між об`єктами порівняння та досліджуваним об`єктом. У висновку експерта відсутні дані про повідомлення експерта про

кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від проведення експертизи.

Також, зазначає, що Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Державної

митної служби України є органом уповноваженим на встановлення характеристик товару, необхідних для його митного оформлення, митного контролю та неуповноважена на визначення митної вартості переміщуваних речей у справах про порушення митних правил, що в подальшому є підставою для визначення розміру штрафу, який зараховується на рахунок відповідача. ОСОБА_2 зазначає, що висновок Львівського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби №-0041 від 28.01.2025 р., не є актом оцінки майна, не затверджений керівником орану державної влади, у висновку Львівського управління експертиз і досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби відсутні будь-які відомості, що експерти Швець.В. та Бірюкова О. отримали кваліфікаційне свідоцтво. Водночас, із висновку Львівського управління експертиз і досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від №-0041 від 28.01.2025 р., вбачається, що для визначення ринкової вартості товарів використано інформацію про вартість товарів з торговельних мереж України та мережі Інтернет, що прямо суперечить вимогам ст.ст.49, ч.2 ст.51, 59, 356, 357, 368 Митного кодексу України, оскільки, вказані норми МК України передбачають визначення митної, а не ринкової вартості товарів. Крім цього, складений за замовленням митниці висновок визначає вартість придбання товару в Україні на основі даних роздрібних цін на сайтах українських магазинів в інтернеті, а не з урахуванням вартості операції з ідентичними товарами, що продаються на імпорт в Україну.

Адвокатеса зазначає, що розмір штрафу покладається в основу рішення суб`єкта владних повноважень, постанова носить обов`язковий характер, підлягає безумовному виконанню, є виконавчим документом та відповідно від встановлення митної вартості переміщуваних речей залежить розмір міри відповідальності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також розмір розмитнення товару.

Також, зазначає, що товари знаходились у багажному відділенні транспортного засобу серед особистих речей без ознак приховування. Встановлення реальної вартості товарів має важливе значення у цій справі, оскільки санкція ч. 2 ст.471 МК України передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів. Накладення надмірного штрафу на особу порушуватиме справедливий баланс щодо дотримання загальних прав особи, у тому числі власності особи та не забезпечить дотримання справедливого балансу між вимогами публічних інтересів та захистом права власності особи, що не узгоджується з принципом верховенства права, та не буде пропорційним стягненням по відношенню до вчиненого.

ОСОБА_2 зазначає, що вартість переміщуваного через митний кордон товару ОСОБА_1

відповідно до рахунку Noorex trading GmbH №25-006 від 16.01.2025 р., а саме 714, 00 євро (що є еквівалентом станом на 16.01.2025 року 31080,20 грн. (згідно даних НБУ станом на 16.01.2025 р. 1 євро відповідав 43,5297 грн.), відтак розмір штрафу повинен становити 9324,06 грн., який не буде надмірним тягарем для позивача та буде справедливим балансом між публічним інтересом і ступенем втручання у право мирного володіння майном і відповідатиме фактичним обставинам справи. Тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 02.04.2025 року відкрито провадження у справі.

10.04.2025 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву.

19.05.2025 року адвокатеса Коцай Г.Л. подала до суду додаткові письмові пояснення.

Адвокатеса Коцай Г.Л. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах позовної заяви та просить позов задовольнити. Також, додатково зазначила, що відповідно до рахунку, виписаного Noorex trading GmbH №25-006 від 16.01.2025р., ОСОБА_1 придбав у компанії стоковий текстиль вагою 100 кг за ціною 6 євро/кг на загальну суму 714 євро. Товар фактично було забрано ОСОБА_1 15 січня 2025 року після 18-00 год. тобто після завершення банківського дня та за відсутності бухгалтера, рахунок №25-006 було виписано компанією Noorex trading GmbH 16.01.2025 р. Зважаючи на те, що вага придбаного ОСОБА_1 товару складала 100 кг, тобто перевищувала дозволену норму ваги, передбачену ч.1 ст.374 МК України, ним було прийнято рішення залишення частини стокового текстилю у знайомих у Німеччині. Відтак, 16.01.2025 ОСОБА_1 при перетині кордону подав до митних органів декларацію ПМК №03876, у якій він заявив про наявність в нього товару «вживаний одяг» - 45 кг. Термін вживаний одяг було ним використано, оскільки в побуті стоковий товар іноді називають як товар секонд-хенд чи вживаний.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позивних вимог заперечив, просить відмовити в задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю. Зазначив, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, постанова про притягнення до відповідальності є законною та обґрунтованою. Представник відповідача зазначає, що експертиза проведена у даній справі не є судовою експертизою. Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи. З наведених підстав та за відсутності клопотань від ОСОБА_1 щодо незалежної експертизи, посадовою особою митного органу і було призначено товарознавчу експертизу до СЛЕД Держмитслужби. Представник відповідача стверджує, що висновок № -0041 від 28.01.2025 року є належним та допустимим доказом вартості товару, та відповідно визначення розміру штрафу. 17.03.2025 в адресу Львівської митниці надійшло пояснення адвоката Коцай Г.Л..відповідно до якого адвокат не погоджується із висновком експерта СЛЕД Держмитслужби від 28.01.2025 № -0041, вважаючи його необ`єктивним, а вартість досліджуваних ним товарів завищеною. Оцінивши аргументацію адвоката Коцай Г.Л., у наданому нею поясненні, а також доданий до нього документ, вважаємо що вони спростовуються змістом протоколу про порушення митних правил, митної декларації та акту про проведення огляду (переогляду) товарів від 16.01.2025 підписаними ОСОБА_1 . Документи ж, надані адвокатом Коцай Г.Л., а саме: рахунок - фактура від 16.01.2025 № 25-006 виданий товариства «Noorex trading GmbH» не можуть вважатися належним і допустимим доказом вартості предметів правопорушення, оскільки з невідомих підстав ОСОБА_1 , до митного контролю не подавалися та не заявлялися про їх наявність та оформлення. Також, зазначає, що адвокатом Коцай Г.Л., не наведено жодного нормативного акту в порушення нормякого виконано висновок СЛЕД Держмитслужби. Митний орган вважає, що вартість товару визначена експертом СЛЕД Держмитслужби є об`єктивною оскільки експертом, як і зазначено у висновку, взято інформацію із зазначених у такому сайтів як джерело інформації на основі якої вирахувано середню ціну на ринку тазроблено додаткову знижку у розмірі 10 % у зв`язку з відсутністю документів на товар та великою партією. На думку митниці, представником Слижука В.М., помилково застосовано норми матеріального права, що регулюють порядок проведення митних експертиз при здійсненні митного оформлення товарів застосувавши їх до процедур проведення експертиз в справах про порушення митних правил. Адвокатом Коцай Г.Л. надано копію рахунку, який при здійсненні митних формальностей ОСОБА_1 до митного контролю не надавався. Враховуючи цей факт зазначений рахунок не було долучено до матеріалів справи в ході складання протоколу у

зв`язку з чим і призначена товарознавча експертиза. Однак, до документу рахунок - фактура від 16.01.2025 №. 25-006 виданий товариства «Noorex trading GmbH», наданого адвокатом Коцай Г.Л., не долучено копію фіскального чеку. Тому представник позивача вважає, що документ наданий адвокатом Коцай Г.Л., як додаток до пояснення, не може бути доказом вартості предметів правопорушення оскільки він не відповідає нормам ст.368Митного кодексу України на не подавався 16.01.2025 ОСОБА_1 , до митного контролю. Враховуючи цей факт зазначений рахунок не було долучено до матеріалів справи в ході складання протоколу у зв`язку з чим і призначена товарознавча експертиза. Однак, до документу рахунок - фактура від 16.01.2025 № 25-006 виданий товариства «Noorex trading GmbH», наданого адвокатом Коцай Г.Л., не долучено копію фіскального чеку. Отже, документ наданий адвокатом Коцай Г.Л., як додаток до пояснення, не може бути доказом вартості предметів правопорушення оскільки він не відповідає нормам ст.368 Митного кодексу України на не подавався 16.01.2025 ОСОБА_1 , до митного контролю. Митний орган вважає, що у позовній заяві не спростовано доказів вини ОСОБА_1 , які наведені у постанові митниці у справі про порушення митних правил № 0049/ UA209000/ 2025. Митний орган вважає, що позивачем ні до суду як додаток до позовної заяви, ні до митниці під час винесення постанови в справі про порушення митних правил не надано будь-яких доказів, щодо порушення митницею порядку і правил проведення товарознавчої експертизи, наслідком чого стало невірне визначення розміру накладеного на позивача штрафу.

Заслухавши пояснення представниці позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою заступника начальника Львівської митниці Хомутянського В.В. від 18.03.2025 року у справі про порушення митних правил № 0049/UA209000/2025, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбаченого ч.2 ст.471 Митного Кодексу України і накладено стягнення - штраф у розмірі 30% вартості товарів - 32934,79 грн., стягнуто з нього на користь митниці 2479,55 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці та постановлено повернути вилучений тимчасово товар.

З даної постанови вбачається, що 16 січня 2025 року близько 11:03 год., в зону митного контролю пункту пропуску «Шегині Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, із Польщі в Україну, смугою руху «червоний коридор» прибув транспортний засіб марки «MERCEDES» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Після подання ОСОБА_1 митної декларації, в якій він заявив про наявність в нього товару «вживаний одяг, вагою 45 кг.», і проставлення на ній штампу «Під митним контролем № 03876», під час проведення візуального огляду даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів які є обов`язкові для письмового декларування або товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. Автомобіль марки «MERCEDES» р.н. НОМЕР_1 було виведено в бокс для поглибленого огляду транспортних засобів, де під час проведення його митного огляду, в салоні та багажному відділенні (без ознак приховування) було виявлено незадекларовані за встановленою формою товари, а саме: - Штани лижні жіночі ТМ «Crivit», у кількості 14шт.; - Футболка чоловіча ТМ «Parkside», у кількості 14 шт.; Фланелева сорочка жіноча ТМ «Esmara», у кількості 16 шт.; - Светр жіночий в`язаний ТМ «Esmara», у кількості 30 шт.; - Дитяча піжама ТМ «Pepperts», у кількості 10 шт.; Штани флісові чоловічі ТМ «Livergy», у кількості 12 шт.; - Термоколготи жіночі ТМ «Esmara», у кількості 20 шт.; - Фланелева сорочка чоловіча ТМ «Livergy», у кількості 14 шт.; - Жіноча термобілизна ТМ «Crivit», у кількості 14шт.; - Сукня-светр в`язана ТМ «Esmara», у кількості 14 шт.; - Куртка флісова чоловіча ТМ «Parkside», у кількості 14 шт.; - Чоловічі шкарпетки ТМ «Livergy», у кількості 140 пар; - Жіночі м`які шкарпетки ТМ «Esmara», у кількості 40 пар; - Шкарпетки Lycra у кількості 40 пар; Зимові шкарпетки для бігу ТМ «Crivit», у кількості 60 пар; - Жіночі шкарпетки ТМ «Esmara», у кількості 100 пар; - Дитячі термошкарпетки ТМ «Lupilu», у кількості 38 пар. Всі виявлені товари - без ознак користування Вбачаючи в діях ОСОБА_1 ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.471 Митного кодексу України, стосовно нього 16.01.2024 було складено протокол про порушення митних правил № 0049/UA209000/2025.

Згідно до висновку № -0041 від 28.01.2025 року Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України загальна вартість тимчасово вилучених предметів у справі про порушення митних правил № 0049/UA209000/2025 становить 109 782,62 грн. 17.03.2025 в адресу Львівської митниці надійшло пояснення адвоката Коцай Г.Л., відповідно до якого адвокат не погоджується із висновком експерта СЛЕД Держмитслужби від 28.01.2025 № -0041, вважаючи його необ`єктивним, а вартість досліджуваних ним товарів завищеною. Оцінивши аргументацію адвоката Коцай Г.Л., у наданому нею поясненні, а також доданий до нього документ, вважаємо що вони спростовуються змістом протоколу про порушення митних правил, митної декларації та акту про проведення огляду (переогляду) товарів… від 16.01.2025 підписаними ОСОБА_1 . Документи ж, надані адвокатом Коцай Г.Л., а саме: рахунок - фактура від 16.01.2025 № 25-006 виданий товариства «Noorex trading GmbH» не можуть вважатися належним і допустимим доказом вартості предметів правопорушення, оскільки з невідомих підстав ОСОБА_1 , до митного контролю не подавалися та не заявлялися про їх наявність та оформлення.

Дослідивши наданий адвокатом Коцай Г.Л., рахунок 16.01.2025 № 25-006 слід зазначити про таке. Нормами ст. 495 МК України встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема і висновком експерта. Адвокатом Коцай Г.Л., не наведено жодного нормативного акту в порушення норм якого виконано висновок СЛЕД Держмитслужби. Вважаємо, що вартість товару визначена експертом СЛЕД Держмитслужби є об`єктивною оскільки експертом, як і зазначено у висновку, взято інформацію із зазначених у такому сайтів як джерело інформації на основі якої вирахувано середню ціну на ринку та зроблено додаткову знижку у розмірі 10 % у зв`язку з відсутністю документів на товар та великою партією. На думку митниці представником Слижука В.М., помилково застосовано норми матеріального права, що регулюють порядок проведення митних експертиз при здійсненні митного оформлення товарів застосувавши їх до процедур проведення експертиз в справах про порушення митних правил. Адвокатом Коцай Г.Л., надано копію рахунку, який при здійсненні митних формальностей ОСОБА_1 , до митного контролю не надавався. Враховуючи цей факт зазначений рахунок не було долучено до матеріалів справи в ході складання протоколу у зв`язку з чим і призначена товарознавча експертиза. Нормами ст.368 Митного кодексу України визначено, що для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, банківських виписках, електронних повідомленнях з інтернет-магазинів , інших документах, які містять відомості про вартість таких товарів. Однак, до документу рахунок - фактура від 16.01.2025 № 25-006 виданий товариства «Noorex trading GmbH», наданого адвокатом Коцай Г.Л., не долучено копію фіскального чеку. Отже, документ наданий адвокатом Коцай Г.Л., як додаток до пояснення, не може бути доказом вартості предметів правопорушення оскільки він не відповідає нормам ст.368 Митного кодексу України на не подавався 16.01.2025 ОСОБА_1 , до митного контролю. Щодо висновку експерта СЛЕД Держмитслужби. Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до норм ч.ч. 2, 3 ст. 357 Митного кодексу України дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами. Нормами ч.ч. 1, 2 ст. 515 Митного кодексу України встановлено, що експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою. Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи. Згідно норм ст. 516 Митного кодексу України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта. Відповідно до пункту 3 Положення про СЛЕД Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби від 23.10.2019 № 18, у редакції наказу від 12.11.2019 № 29 (зі змінами), на СЛЕД Держмитслужби покладено завдання з проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері, а також здійснення відповідно до законодавства попередньої оцінки майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства. Отже, повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ. Тобто, експертизу проведено уповноваженим органом, висновок експерта відповідає вимогам закону, відтак такий є належним і допустимим доказом у справі. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив недекларування товарів (крім валютних цінностей та товарів, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України), та які переміщуються громадянами / а. с. 8-13/..

Згідно з рахунком Noorex trading GmbH №25-006 від 16.01.2025 р. вартість переміщуваного через митний кордон товару ОСОБА_1 становить 714, 00 євро, що є еквівалентом станом на 16.01.2025 року 31080,20 грн. (згідно даних НБУ станом на 16.01.2025 р. 1 євро відповідав 43,5297 грн.) /а. с. 40-41/.

З листа Noorex trading GmbH, наданого на запит ОСОБА_1 вбачається, що 15 січня 2025 року ОСОБА_1 придбав у компанії Noorex Trading GmbH стоковий текстиль (шкарпетки, майки тощо) вагою 100 кг за ціною 6 євро/кг. Розрахунок було здійснено готівкою. Оскільки товар було забрано з нашого складу 15 січня 2025 року після 18:00, тобто після завершення банківського дня та за відсутності бухгалтера, рахунок №25-006 був виписаний нашою компанією 16 січня 2025 року у наступний банківський день.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 статті 471 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами. Санкція даної статті передбачає накладення на правопорушника стягнення у виді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.

Відповідно до ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з ч.1 ст.374 МК України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Нормами ч.4 ст.374 МК України визначено, що товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім цього, в рішенні "Надточій проти України" Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що "положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції".

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Туреччини" в оцінці доказів суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, у справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС).

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В основу визначення розміру штрафу відповідачем покладено висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 28.01.2025 року № -0041.

Згідно з висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 28.01.2025 року № -0041 загальна вартість товарів, зазначених у постанові про призначення експертизи від 21.01.2025 року в праві про порушення митних правил №0049/UA209000/2025 становить 109782.62 грн.

Порядок та підстави призначення експертиз в Спеціалізованій лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України регулюється главою 50 Митного кодексу України (митні експертизи), яка передбачає, що взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення, а також під час прийняття рішень щодо зобов`язуючої інформації з метою встановлення характеристик, визначальних для: 1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; 2) перевірки задекларованої митної вартості товарів; 3) встановлення країни походження товарів; 4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин; 5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність; 6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об`єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

Згідно з частиною 17 ст. 356 МК України про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, який в матеріалах справи відсутній.

Частина 22 ст. 357 МК України чітко передбачає мету проведення досліджень, які проводяться Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень, а саме «встановлення характеристик товару, необхідних для його митного оформлення, митні органи можуть письмово, у тому числі з використанням засобів інформаційних технологій, затребувати з підприємств-виробників, суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та громадян наявну у них техніко-технологічну документацію про склад, фізико-хімічні властивості товарів, інформацію про основні технологічні стадії їх виробництва та призначення».

Відповідно до ч. 2 ст. 357 МКУ дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Згідно з витягом з ЄДРПОУ, видом основної економічної діяльності Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є державне управління загального характеру, до якого, відповідно до Коду КВЕД 84.11, не відноситься діяльність щодо проведення експертиз.

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998року №53/5, проведення експертиз (експертних досліджень) основним завданням товарознавчої експертизи є: визначення вартості товарної продукції; визначення належності товарів класифікаційних категорій, які прийняті у виробничо-торговельній сфері; визначення характеристик об`єктів дослідження відповідно до вимог Українського класифікатора товарів зовнішньої-економічної діяльності; визначення змін показників якості товарної продукції; установлення способу виробництва товарної продукції: промисловий чи саморобний, підприємства-виробника, країни-виробника; визначення відповідності упакування і транспортування, умов і термінів зберігання товарної продукції до вимог чинних правил. Згідно вказаної Інструкції, з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи(міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила).

При цьому, відповідач не зазначив, які саме стандарти та технічні умови до даного виду товару він використовував, не вказано код товару Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності, не надані відомості з митних баз Держмитслужби щодо подібних (аналогічних) товарів, які імпортуються в Україну.

Судом також встановлено з матеріалів справи, що вилучений у справі товар ввозився з-за кордону в Україну, проте, яка інформація використовувалась для визначення вартості товару матеріали справи не містять, а саме відповідач не надав належного обґрунтування щодо того, що товар придбано на території іншої країни, тобто співставлення вартості з врахуванням даного критерію.

Аналізуючи норми законодавства колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є органом уповноваженим на встановлення характеристик товару, необхідних для його митного оформлення, митного контролю, але відповідачем не доведено, що Спеціалізована лабораторія уповноважена на визначення митної вартості переміщуваних речей у справах про порушення митних правил, що в подальшому є підставою для визначення розміру штрафу, який зараховується на рахунок відповідача.

Судом також враховано, що згідно рішення Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №522/1029/18, висновок експерта не може бути належним і допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, і що такий висновок підготовлено для подання до суду.

Матеріали справи не містять доказів, що експерт був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Таким чином, висновки Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи, яка є підрозділом митного органу, побудовані по суті на припущеннях, що виключає можливість їх застосування як належного та допустимого доказу у цій справі.

Відповідно до положень ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції).

Верховний Суд у постанові від 07.12.2022 у справі № 200/6156/20-а дійшов висновку, що право надавати заперечення щодо висновків органу державної фіскальної служби та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Зазначену правову позицію висловлено також Верховним Судом в постановах від 28.05.2019 у справі № 816/2023/15, від 26.03.2019 у справі № 812/8245/13-а, від 19.06.2018 у справі № 826/7704/16, яка згідно ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні до спірних правовідносин. Враховуючи вищезазначене, суд взяв до уваги долучені позивачем фактури, що узгоджується з ст. 79 КАС України.

Відповідно до рахунку Noorex trading GmbH №25-006 від 16.01.2025 р. вартість переміщуваного через митний кордон товару ОСОБА_1 становить 714, 00 євро, що є еквівалентом станом на 16.01.2025 року 31080,20 грн. (згідно даних НБУ станом на 16.01.2025 р. 1 євро відповідав 43,5297 грн.).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права".

Рішенням ЄСПЛ "Краєва проти України" надано судам у справах про порушення митних правил застосовувати дискрецію щодо міри покарання в разі встановлення вини, з урахуванням ступеню вини, майнового стану правопорушника та знаходити справедливий баланс між публічним інтересом і ступенем втручання у право мирного володіння майном.

Суд приймає до увагу наданий стороною позивача рахунок, оскільки з листа Noorex trading GmbH, наданого на запит ОСОБА_1 вбачається, що 15 січня 2025 року ОСОБА_1 придбав у компанії Noorex Trading GmbH стоковий текстиль (шкарпетки, майки тощо) вагою 100 кг за ціною 6 євро/кг. Розрахунок було здійснено готівкою. Оскільки товар було забрано з нашого складу 15 січня 2025 року після 18:00, тобто після завершення банківського дня та за відсутності бухгалтера, рахунок №25-006 був виписаний нашою компанією 16 січня 2025 року у наступний банківський день.

Враховуючи наведене, вартість переміщуваних через митний кордон речей становить 31080,20 грн., а відтак розмір штрафу становить 9324,06 грн., який не буде надмірним тягарем для позивача та справедливим балансом між публічним інтересом і ступенем втручання у право мирного володіння майном.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено позові вимоги, у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці Державної митної служби України.

Керуючись ст.ст. 251, 288 КУпАП, ст. ст. 49, 51, 52, 257, 356, 357, 374, 471, 487, 491, 498, 531 МК України ст.ст. 2, 6, 73, 76, 77, 122, 139, 205, 229, 241-246, 250, 255, 286, 289 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвокатеси Коцай Ганни Любомирівни в інтересах ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про зміну постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити повністю.

Змінити п.2 постанови заступника начальника Львівської митниці Хомутянського Віталія Володимировича від 18.03.2025 року у справі про порушення митних правил №0049/UA209000/2025, в частині стягнення штрафу, а саме - накласти на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 471 МК України стягнення 30 відсотків вартості товарів 9324,06 грн. штрафу в дохід держави.

Стягнути з Львівської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору за рахунок державних асигнувань.

Повний текст рішення складено 09.06.2025 року.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Р. Юрків.