Справа № 380/22011/24
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 рокусправа № 380/22011/24
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 протиправною, щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з переїздом на нове місце військової служби в інший населений пункт на нове місце дислокації військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_1 та добових у розмірі 1500 гривень;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з переїздом на нове місце військової служби в інший населений пункт на нове місце дислокації військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 суму добових витрат у розмірі 1500 гривень.

В обґрунтування цього позову зазначив, що він проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 та звільнений наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 05.09.2024 № 726 відповідно до пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) та виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 12.09.2024 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.09.2024 № 195. До 24.02.2022 місце дислокації військової частини НОМЕР_1 було АДРЕСА_2 . У зв`язку з збройною агресію російської федерації проти України, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.02.2022 № 38 військова частина НОМЕР_1 передислокована до АДРЕСА_1 . Повідомив, що наказами командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022 № 39, від 04.03.2022 № 46, від 07.03.2022 № 49, від 19.03.2022 № 61 неодноразово змінювалося місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , зокрема до АДРЕСА_1 та до АДРЕСА_1 . Повідомив, що заяву позивача про виплату йому підйомної допомоги залишено без задоволення.

Ухвалою від 29.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 83478 від 11.11.2025) у якому проти позову заперечив. В обґрунтування такого вказав, що відповідно до директиви Міністра оборони України пунктом дислокації військової частини НОМЕР_1 є АДРЕСА_2 . Відповідно до статті 45.2 розділу ІІ Податкового кодексу, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Податковою адресою військової частини НОМЕР_1 є АДРЕСА_2 . Військова частина НОМЕР_1 знаходиться у АДРЕСА_1 , але податкову адресу не змінила та директиви Міністерства оборони України на проведення передислокації не надавалося, в зв`язку з чим відсутні підстави виплачувати підйомну допомогу ОСОБА_1 . Просив у задоволенні позову відмовити.

Від позивача на адресу суду надійшло клопотання про витребування доказів у справі, однак з огляду на те, що запитувані позивачем докази надані відповідачем до відзиву на позовну заяву, суд вищевказане клопотання позивача не розглядає.

Суд вивчив матеріали справи, з`ясував обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідив докази, якими вони обґрунтовуються та встановив таке.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.09.2024 № 195 (по стройовій частині) майора ОСОБА_2 , заступника командира батальйону аеродромно-технічного забезпечення з морально-психологічного забезпечення, звільненого наказом командувача Повітряних Сил України (по особовому складу) від 05 вересня 2024 № 276, з 12.09.2024 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.02.2022 № 38 в зв`язку з відкритою збройною агресією російської федерації проти України, введенням воєнного стану в країні, нанесенням багаторазових повітряних ударів по аеродрому ОСОБА_3 та для виведення особового складу військової частини НОМЕР_1 із під удару військової частини НОМЕР_1 визначено вибути у АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 № 39 майор ОСОБА_1 прибув у м. Кривий Ріг для підсилення та забезпечення функціонування аеродрому Долгінцево та визначено АДРЕСА_1 тимчасовим місцем дислокації штабу військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 04.03.2022 вибув до нового тимчасового місця дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.03.2022 № 46 та прибув до м. Львів 07.03.2024 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.03.2022 № 49.

У зв`язку з не нарахуванням та не виплатою ОСОБА_1 підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку з переїздом на нове місце військової служби в інший населений пункт на нове місце дислокації військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_1 та добових у розмірі 1500 гривень, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За приписами п. 1 частини 3 статті 9-1 Закону № 2011-ХІІ визначено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Також аналогічні норми містяться і у пункті 1 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 № 45 (далі - Порядок № 45).

Пунктом 2 Порядку № 45 встановлено, що право на отримання підйомної допомоги і добових для військовослужбовців виникає:

- на дату прийняття військовослужбовцем посади та справ - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду;

- на дату зарахування на навчання - для військовослужбовців, які зараховані на навчання до військових навчальних закладів;

- на дату прибуття до місця дислокації, оголошений наказом командира військової частини, - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби у складі військової частини (підрозділу) в інший населений пункт.

Згідно з п. 3 Порядку № 45, розмір підйомної допомоги обчислюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою (зарахування на навчання), або на дату прибуття до нового місця дислокації військової частини, на членів сім`ї - на дату реєстрації рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.

Виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем відповідно до навчання) відповідно до наказу командира (начальника) військової частини (військового навчального закладу) із зазначенням нарахованої суми виплат.

У наказі зазначаються дата та номер наказу про призначення військовослужбовця на військову посаду (зарахування на навчання), дата, коли він приступив до виконання обов`язків за посадою, дата вибуття з попереднього місця військової служби та прибуття на нове місце військової служби (на нове місце дислокації військової частини).

Отже, із аналізу наведених вище норм чинного законодавства слідує, що військовослужбовці, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший на нове місце дислокації військової частини, мають право на виплату їм підйомної допомоги.

Приписами п. 8 Порядку № 45 визначено, що підйомна допомога військовослужбовцям, у тому числі на членів сім`ї, виплачується не більш як за два переїзди військовослужбовця протягом календарного року, пов`язані з призначенням на посади чи передислокацією військової частини (підрозділу).

Так, як встановлено судом із наявних в матеріалах копій документів, позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , до 24.02.2022 місце дислокації військової частини НОМЕР_1 було АДРЕСА_2 .

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.02.2022 № 38 в зв`язку з відкритою збройною агресією російської федерації проти України, введенням воєнного стану в країні, нанесенням багаторазових повітряних ударів по аеродрому Мелітополь та для виведення особового складу військової частини НОМЕР_1 із під удару було визначено вибути у м. Львів, АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 39 від 25.02.2022 ОСОБА_1 слід вважати прибувшим до визначених районів та приступившим до виконання службових обов`язків з 25 лютого 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) для забезпечення функціонування сил зв`язку.

ОСОБА_1 04.03.2022 вибув до нового тимчасового місця дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.03.2022 № 46 та прибув до м. Львів 07.03.2024 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.03.2022 № 49.

Таким чином, із аналізу встановлених вище судом обставин у даній справі та вищенаведених приписів чинного законодавства у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату йому підйомної допомоги та добових.

Суд зазначає, що Порядок № 45 передбачає механізм та порядок нарахування та виплати підйомної допомоги та добових в разі переїзду на нове місце військової служби на членів сім`ї військовослужбовця, а тому у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання позивачу виплатити фіксовану суму добових витрат слід відмовити, оскільки визначення конкретного розміру добових належить до виключної компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати розрахунок такої суми, обчислення таких сум належить до відання компетентних структур відповідача.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що Військова частина НОМЕР_1 знаходиться у АДРЕСА_1 , але податкову адресу не змінила, оскільки вищевказані положення 1 Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 45 передбачають виплату підйомної допомоги у зв`язку з переїздом на нове місце військової служби та нове місце дислокації військової частини, а не зміни податкової адреси військової частини чи реєстрації місцезнаходження такої військової частини.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримано, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а тому позов слід задовольнити частково.

Ураховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову, доказів понесення інших судових витрат позивачем не надано, тому в силу приписів ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підйомної допомоги та добових, у зв`язку з переїздом на нове місце військової служби в інший населений пункт на нове місце дислокації Військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_1 .

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення та добові, у зв`язку з переїздом на нове місце військової служби в інший населений пункт на нове місце дислокації Військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_1 та м. Львів.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р.П. Качур