Справа № 620/3800/19
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2025-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3800/19
У Х В А Л А

04 червня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Кобаля М.І., Мельничука В.П.

За участю секретаря: Мірошниченко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, третя особа на стороні позивача - Громадська організація «Союз юристів України» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, третя особа на стороні позивача - Громадська організація «Союз юристів України», у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 12.11.2019 № 1432ц про звільнення ОСОБА_1 , з посади прокурора відділу розгляду запитів на публічну інформацію управління організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Генеральної прокуратури України;

- зобов`язати Офіс Генерального прокурора поновити (призначити) на рівнозначну посаду прокурора відділу або адміністративну посаду в Офісі Генерального прокурора;

- стягнути з Офісу Генерального прокурора (Генеральної прокуратури України) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу 21.11.2019;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за весь час вимушеного прогулу;

- стягнути з відповідача кошти, витрачені на юридичну допомогу у розмірі 5000 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2020 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

04 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд рішення суду за виключними обставинами, у якій просив:

- прийняти заяву про перегляд рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі № 620/3800/19 за виключними обставинами до розгляду;

- відкрити провадження про перегляд рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі № 620/3800/19 за виключними обставинами та переглянути з урахуванням рішення Конституційного Суду України у справі № 3-5/2023(5/23, 79/23);

- за результатом перегляду рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі № 620/3800/19 скасувати;

- ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити.

В обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами заявник посилається на те, що Конституційним Судом України було ухвалено рішення від 02.10.2024 № 9-р(І)/2024 у справі № 3-5/2023(5/23, 79/23), яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окреме положення абзацу шостого пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ, згідно з яким перебування прокурора на лікарняному через тимчасову непрацездатність не є перешкодою для його звільнення з посади прокурора відповідно до цього пункту. Окреме положення абзацу шостого пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ, згідно з яким перебування...прокурора на лікарняному через тимчасову непрацездатність не є перешкодою для його звільнення з посади прокурора відповідно до цього пункту, визнане неконституційним, утрачає чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами по справі № 620/3800/19.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року виправлено описку, допущену при виготовлені повного тексту ухвали суду у справі №620/3800/19 за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, третя особа на стороні позивача - Громадська організація «Союз юристів України» про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а саме: зазначено вірною датою винесення повного тексту ухвали: « 28 листопада 2024 року», замість невірно зазначеної « 03 грудня 2024 року».

Не погодившись з ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

12 травня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження у даній адміністративній справі до завершення конституційного провадження у справі № 3-186/2023(350/23).

Клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі обґрунтоване тим, що ухвалою Третьої колегії суддів Другого сенату Конституційного Суду України від 07.11.2023 у справі № 3-186/2023(350/23) відкрито конституційне провадження за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) припису пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Заявник зазначив, що Законом №113-ІХ введено юридичну відповідальність для осіб, які на день набрання чинності вказаним Законом займали посаду прокурора за не успішне проходження атестації у вигляді обмеження доступу до професії. Наявність факту відповідальності та можливість її скасування на думку позивача свідчить про обґрунтованість застосування до даних правовідносин зворотної дії у часі рішення Конституційного Суду України від 02.10.2024 року у справі № 3-5/2023(5/23, 79/23).

Водночас, позивач зазначив, що у справі № 3-186/2023(350/23)) фактично здійснюється перевірка пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України на відповідність Конституції України в частині окремого припису якщо рішення суду ще не виконане, що на його думку свідчить про неможливість розгляду заяви ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за виключними обставинами до вирішення справи Конституційним Судом України.

Дослідивши вказане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Ця підстава виникає в процесі тоді, коли постановлення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для цієї справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Зупинення провадження з підстав, передбачених цією нормою, допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо, тобто коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі та рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

У постанові від 12 грудня 2019 року у справі № 826/25204/15 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду узагальнив основні підходи, які мають застосовуватися судами при вирішенні питання про зупинення провадження в адміністративній справі на підставі пункту 3 частини першої статті 236 КАС України у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження.

У цій постанові Об`єднана палата наголосила, що, в основу підходу до оцінки підстав для зупинення провадження в адміністративній справі покладено визначення взаємозв`язку між обставинами справи та законодавчою нормою, щодо якої вирішується питання про її конституційність, а також належного обґрунтування такого взаємозв`язку, що вимагає принаймні (1) визначення конкретної норми закону (іншого правового акта), на підставі якого ухвалений індивідуальний акт, (2) співставлення цієї норми з об`єктом судового конституційного контролю, (3) встановлення тієї обставини, що і підставою для видавання оскарженого індивідуального акта (вчинення дій, допущення бездіяльності), і об`єктом перевірки щодо її відповідності конституції (конституційності) є одна й та сама норма права.

Об`єднана палата вказала, що під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються у такій іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.

За приписами частин 1, 2 статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, за чинного правового регулювання закони, інші правові акти або їх окремі положення втрачають чинність у визначений Конституційним Судом України день, але не раніше дня ухвалення ним рішення.

Як зазначено в ухвалі Верховного Суду від 10 жовтня 2024 року у справі № 400/3003/21, відповідно до частини першої статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2000 року у справі № 1-31/2000 роз`яснив, що положення щодо виконання рішень Конституційного Суду України необхідно розуміти так, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що відповідно до частини другої статті 152 Конституції України втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 4819/49/19 зазначено, що аналіз норм розділу ХІІ Конституції України ("Конституційний Суд України") та Закону України "Про Конституційний Суд України" дає підстави дійти висновку про те, що рішення КСУ має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення рішення Конституційним Судом України, однак продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення Конституційного Суду України.

Таким чином, у разі прийняття Конституційним Судом України рішення у справі № 3-186/2023(350/23) щодо неконституційності наведених вище положень законодавства, на яку посилається заявник у клопотанні про зупинення провадження у справі, такі положення втратять чинність лише з моменту ухвалення відповідного рішення, тобто, на майбутнє, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для зупинення провадження у даній адміністративній справі до завершення конституційного провадження у справі № 3-186/2023(350/23), відсутні.

Керуючись статтями 236, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення апеляційного провадження у справі №620/3800/19 до завершення конституційного провадження у справі № 3-186/2023(350/23).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Кобаль М.І.

Мельничук В.П.

Повний текст виготовлено: 04 червня 2025 року.