Справа № 160/33343/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Царікової О.В.,
18.12.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
-визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах п. «а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте відповідачі протиправно відмовили у призначенні пільгової пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
24.12.2024 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
15.01.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
30.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
23.10.2024 ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Не погоджуючись із не призначенням пенсії, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.1,2,3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637) - основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Як встановлено судом, в трудовій книжці позивача наявні наступні записи щодо спірних періодів роботи позивача, а саме (далі мовою оригіналу):
- 14.07.1987 по окончании училища зачислен помощником машиниста электровоза;
- 04.11.1987 уволен по ст. 29 п. 3 КЗоТ РСФСР в связи с призывом в советскую армию;
- 16.10.1990 переведен помощником машиниста электровоза;
- 19.11.1991 22.07.1992 обучался в Днепропетровской дорожно-технической школе машинистов локомотивов;
- 26.04.1993 переведен машинистом дизель-электрического крана на железнодорожном ходу;
- 13.04.2004 переведений помічником машиніста дизель-електричного крана на залізничному ходу п`ятого розряду;
- 01.06.2004 - переведений помічником машиніста дизель-електричного крана на залізничному ходу шостого розряду;
- 27.04.2007 звільнений у зв`язку з переведенням у локомотивне депо Дніпропетровськ, п. 5 ст. 36 КЗпП України;
- 08.05.2007 прийнятий помічником машиніста тепловоза по переведенню;
- 02.10.2007 навчання в Дніпропетровській дорожній технічній школі машиністів;
- 17.03.2008 допущен на попереднє місце роботи помічником машиніста тепловоза;
- 12.11.2008 переведений машиністом тепловоза;
- 28.07.2015 переведений машиністом крана (на залізничному ходу) 6 розряду;
- 11.11.2019 переведений помічником машиніста тепловоза дільниці експлуатації локомотивів;
- 05.09.2020 переведений машиністом тепловоза дільниці експлуатації локомотивів;
- 18.03.2024 переведений машиністом крана (на залізничному ходу) 6 розряду дільниці обслуговування кранів та автотранспорту.
З довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії №399/ТЧК від 26.09.2024 судом встановлено, що в період з 12.11.2008 по 27.07.2015 позивач працював машиністом тепловоза.
Таким чином, судом встановлено, що в означений період позивач займав посади: помічника машиніста тепловоза, помічника машиніста дизель-електричного крана на залізничному ходу, машиністом дизель-електричного крана на залізничному ходу, машиністом тепловоза, машиністом крана на залізничному ходу.
Судом було досліджено Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12.02.1992 року, та встановлено наявність професії машиністів і помічників машиністів паровозів і парових кранів на залізничному ходу, Машиністів і помічників машиністів тепловозів, машиністів і помічників машиністів електровозів, машиністів і помічників машиністів дизель-поїздів.
Щодо періоду з 19.11.1991 по 22.07.1992, суд зазначає, що як встановлено судом із записів з трудової книжки позивач навчався у вказаний період в Дніпропетровській дорожній технічній школі машиністів, однак з довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, судом встановлено, що позивач у вказаний період працював помічником машиніста електровоза.
З розрахунку РС-право позивача судом встановлено, що періоди з 14.07.1987 по 04.11.1987, з 16.01.1990 по 09.04.1991, 19.11.1991 по 22.07.1992, з 26.04.1993 по 13.04.2004, з 01.06.2004 по 27.04.2007, 17.03.2008 по 28.07.2015, з 12.11.,2008 по 27.07.2015, з 27.07.2015 по 01.12.2015, з 11.11.2019 по 05.09.2020, з 05.09.2020 по 18.03.2024 та з 18.03.2024 по день звернення до пенсійного органу не зараховано позивачу до вислуги років.
Вирішуючи питання щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до п.«а» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи:
для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;
для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.
Як встановлено судом позивачу станом на момент звернення за призначенням пенсії за вислугу років виповнилось 55 років, страховий стаж позивача складав 38 років 07 місяців 02 дні, а вислуга років складала з урахуванням висновків суду, 29 років 01 місяць 24 дні (з урахуванням періодів роботи з 14.07.1987 по 04.11.1987, з 16.01.1990 по 09.04.1991, 19.11.1991 по 22.07.1992, з 26.04.1993 по 13.04.2004, з 01.06.2004 по 27.04.2007, 17.03.2008 по 28.07.2015, з 12.11.,2008 по 27.07.2015, з 27.07.2015 по 01.12.2015, з 11.11.2019 по 05.09.2020, з 05.09.2020 по 18.03.2024 та з 18.03.2024), а отже позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п.«а» ч.1 ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Таким чином позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.77, 90, 139, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 28.02.2025.

Суддя О.В. Царікова