Справа № 400/2275/24
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2025-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/2275/24
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Альонішко С.І.,

за участю представника апелянта Головного управління ДПС у Житомирській області Коркушка О.В.,

представника апелянта Головного управління ДПС у Миколаївській області Рижикова Д.В.,

представника позивача Волкової А.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Головного управління ДПС у Житомирській області, Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року у справі за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просив визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 15.02.2024 року №07 про накладення штрафу на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в розмірі 42 965 272, 00 грн. (сорок два мільйона дев`ятсот шістдесят п`ять тисяч двісті сімдесят дві гривні 00 коп.);

- вирішити питання щодо судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем було проведено перевірку підприємства, складено акт, на підставі якого прийнято спірне податкове повідомлення-рішення. Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області від 15.02.2024 року №07. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 15140,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідачі надали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Доводами апеляційної скарги Головного управління ДПС у Житомирській області зазначено, що ГУ ДПС у Житомирській області вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про не зазначення у наказі підстав на проведення фактичної перевірки, наявність якої саме інформації стало приводом для її проведення, а також не вказано мету перевірки, що має визначатися з підстав проведення перевірки. Апелянт зазначає, що у наказі №119-п від 12.01.2024 року підстави для призначення перевірки сформульовані таким чином: «На підставі ст.19-1, ст. 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 ст. 75, підпункту 80.2.2 пункту 80.2 ст. 80 ПК України у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи та враховуючи доповідну записку управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Житомирській області від 12.01.2024 № 164/06-30-07-06». Зазначена доповідна записка, що не була надана до матеріалів справи у Миколаївському окружному суду, долучена до апеляційної скарги. ГУ ДПС у Житомирській області 05.01.2024 (вх. № 51/8) отримано лист Державної податкової служби України від 05.01.2024 № 301/7/99- 00-07-04-02-07, в якому зазначено, що на адресу ДПС України надійшло звернення громадянина ОСОБА_2 від 06.11.2023 б/н, щодо порушень порядку розрахунків, у т.ч. в окремих магазинах мережі ювелірних виробів під торговою маркою «Золотий Вік». Вказує, що прийняття спірного наказу про проведення фактичної перевірки узгоджується з вимогами Податкового кодексу України, що свідчить своєю чергою про зазначення як юридичної, так і фактичної підстави для призначення та проведення фактичної перевірки контролюючим органом. З урахуванням вказаного, на думку апелянта, суд попередньої інстанції дійшов помилкового висновку, що у спірному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють. Щодо встановленого перевіркою порушення п. 12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме, порушення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації апелянт зазначає, що перевіркою встановлений необлікований надлишок виробів, які знаходились в продажу та не підтверджені первинними документами у розмірі 42965272,00 грн. Таким чином, в зв`язку з порушенням позивачем п. 12 ст. 3 Закону №265, контролюючим органом на підставі ст.20 Закону №265 застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 42965272,00 грн. Апелянт зазначає, що згідно ідентифікаційних даних з бази даних Державної податкової служби України, єдиним об`єктом оподаткування платника податків ОСОБА_1 є магазин за адресою: АДРЕСА_1 ; дата взяття на облік - 21.09.2023. Водночас у вказаній базі даних відсутні відомості про наявність у ОСОБА_1 в оренді такого об`єкта оподаткування як нежитлове приміщення за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Люцерна, на який Позивач посилається у позовній заяві. Вищевказані відомості спростовують доводи Позивача про те, що його обов`язок щодо відображення/внесення до Форми обліку товарних запасів інформації про надходження товарів виник з 03.10.2023 (дати вказаної Позивачем оренди вищевказаного нежитлового приміщення в Запорізькій області), а не з 30.08.2023 - моменту реєстрації, тобто початку зайняття підприємницькою діяльністю з реалізації ювелірних виробів (п.2.2.20 Акту фактичної перевірки).

Доводами апеляційної скарги Головного управління ДПС у Миколаївській області зазначено, що апелянт вважає безпідставним неврахування судом першої інстанції листа Державної податкової служби України від 05.01.2024 № 301/7/99-00-07-04-02-07, в якому зазначено, що на адресу ДПС України надійшло звернення гр. ОСОБА_3 від 06.11.2023 б/н, щодо порушень порядку розрахунків, у т.ч. в окремих магазинах мережі ювелірних виробів під торговою маркою «Золотий Вік». Вказує, що саме з урахуванням отриманої інформації управління податкового аудиту ГУ ДПС у Житомирській області доповідною запискою від 12.01.2024 №164/06-30-07-06 повідомило начальника ГУДПС у Житомирській області про необхідність організації та проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Водночас Миколаївський окружний суд, всупереч вимогам ч. 4 ст. 77 КАС України, з власної ініціативи не витребував (ініціював витребування) з ДПС України копію звернення ОСОБА_4 . Апелянт зазначає, що норми ПК України не передбачають зобов`язання щодо зазначення контролюючим органом у Наказі про проведення фактичної перевірки конкретизації підстав, окрім перелічених у п.п.80.2.1-80.2.7 п. 80.2 ст.80 ПК України. Стосовно встановленого перевіркою порушення доводи апеляційної скарги тотожні доводам апеляційної скарги Головного управління ДПС у Житомирській області.

12 лютого 2025 року до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просить залишити апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

19 лютого 2025 року до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник просить залишити апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 17.01.2024 ГУ ДПС у Житомирській області на підставі ст. 19-1, 20, пп.75.1.3 п. 75.1 ст.75, пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу Україну, у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за якими покладено на контролюючі органи та враховуючи доповідну записку управління податкового аудиту ГУ ДПС у Житомирській області від 12.01.2024 №164/06-30-07-06 прийнято наказ №119-п «Про проведення фактичної перевірки фізичної особи підприємця ОСОБА_1 », яким наказано провести фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 » за місцем фактичного провадження діяльності, відділу з продажу ювелірних виробів «Золотий вік», за адресою АДРЕСА_1 , з 17 січня 2024 тривалістю, що не перевищуватиме 10 діб. Вказаним наказом визначено провести перевірку за період діяльності, з врахуванням строків давності, визначених ст. 102 Податкового кодексу України, по дату завершення перевірки з метою дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

На підставі наказу ГУ ДПС у Житомирській області від 12.01.2024 №119-п та відповідно до направлень на перевірку від 16.01.2024 №246, №247 посадові особи ГУ ДПС у Житомирській області прибули для проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності, відділу з продажу ювелірних виробів «Золотий вік», за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 директору магазину були вручені копії наказу №119-п від 12.01.2024 та направлення на перевірку від 16.01.2024 №246, №247, пред`явлено службові посвідчення. Тобто, посадовими особами ГУ ДПС у Житомирській області були виконані передбачені ст. 81 Податкового кодексу України умови допуску до проведення фактичної перевірки, що підтверджується підписом останньої на відповідних направленнях.

В період з 17.01.2024 по 25.01.2024 ГУ ДПС у Житомирській області на підставі наказу від 12.01.2024 №119-п проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за місцем фактичного провадження діяльності, відділу з продажу ювелірних виробів «Золотий вік», за адресою: АДРЕСА_1 .

25.01.2024 складено акт фактичної перевірки від 25.01.2024 р. №1437/06/25/РРО/ НОМЕР_1 , яким зафіксовано наступні порушення: п. 12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закону №265, в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин); ст..24 Кодексу законів про працю України (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Головне управління ДПС у Житомирській області листом від 29.01.2024 №573 на виконання вимог Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів ДПС при організації, проведення та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДПС України від 04.09.2020 №470 та нормами Податкового кодексу України, направлено до ГУ ДПС у Миколаївській області матеріали фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що останній перебуває на податковому обліку /зареєстрований як платник податків/ в ГУ ДПС у Миколаївській області (Арбузинська ДПІ). До листа ГУ ДПС у Житомирській області додано акт перевірки №1437/06/25/ РРО/ НОМЕР_1 від 26.01.024, копії направлень від 16.01.2024 за №246 та 247, копію наказу від 12.01.2024 №119-п, опис товарів, Х-звіт, форму обліку, копію запиту та відповіді на нього, фотокопії працівників, копії накладних на внутрішнє переміщення товару, акти відмови, прогнозний розрахунок штрафних санкцій.

На підставі зазначеного вище акту перевірки ГУ ДПС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.02.2024 №07 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 42965272 грн.00 коп. у зв`язку з порушенням п.12 ст.3 Закону №265, а саме, порушення ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

Позивач не погодився ні з правомірністю проведенням перевірки, ні з порушеннями податкового законодавства з його боку по суті, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовною заявою.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем 2 не доведено фактичну підставу для призначення перевірки та видання наказу від 12.01.2024 року № 119-п.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідачами безпідставно не прийнято до уваги факт надання позивачем в електронному вигляді у повному обсязі документів, підтверджуючих товарний облік та походження товару, а саме: Форми ведення обліку товарних запасів, опису запасів на початок діяльності та накладних на внутрішнє переміщення товару.

Твердження відповідачів про не надання позивачем жодного первинного документа про походження товарів (ювелірних виробів), які знаходились у місці продажу станом на 17.01.2024 року на загальну суму 42 965 272, 00 грн., суд першої інстанції визнав необґрунтованими, у зв`язку з чим дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

Як свідчать матеріали справи та було встановлено судом першої інстанції відповідачем наказом призначено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

За змістом наведених норм, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, за умови наявності у контролюючого органу інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків податкової дисципліни у сферах здійснення розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Верховний Суд у постанові від 26 березня 2024 року у справі №420/9909/23, ухваленої у складі Судової палати, сформулював висновки, за змістом яких податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки. Тобто, якщо відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), покликання у наказі на сам лише підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Відповідно, такий наказ не можна вважати протиправним.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу ГУ ДПС у Житомирській області від 12 січня 2024 року № 119-П підстави для призначення перевірки сформульовані таким чином: «На підставі ст.19-1, ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2. п.80.2 ст. 80 ПК України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями), у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи та враховуючи доповідну записку управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Житомирській області від 12.01.24 №164/06-30-07-06».

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що підставою для проведення перевірки був лист Державної податкової служби України від 05.01.2024 року з посиланням на звернення гр. ОСОБА_3 від 06.11.2023 року, щодо порушень порядку розрахунків в окремих магазинах мережі ювелірних виробів під торговою маркою «Золотий вік».

З урахуванням отриманої інформації, управління податкового аудиту доповідною запискою від 12.01.2024 року повідомили ГУ ДПС у Житомирській області про необхідність організації та проведення перевірки ФОП ОСОБА_6 (т.9 а.с. 13).

Надаючи оцінку листу ДПС України від 05.01.2024 року№301/7/99-00-07-04-03-07, на який посилається апелянт, як на доказ про можливі порушення платником податків податкового законодавства, колегія суддів зауважує, що відповідно до наданого листа з метою розгляду звернення гр. ОСОБА_3 зазначену інформацію листом ДПС від 17.11.2023 № 29128/7/99-00-07-04-02-07 надіслано на адресу ГУ ДПС у Київській області для вжиття заходів і відповідного реагування у межах компетенції підрозділів податкового аудиту.

Крім того, в ході проведення аналізу, при огляді Інтернет посилання виявлено нові можливі факти порушення в магазинах мережі ювелірних виробів під торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » порядку здійснення розрахункових операцій вже на території Волинської області, що може свідчити про системність порушень діючого законодавства (т. 8 а.с.76).

При цьому, вищезазначеним листом визначено, що з метою виконання функцій визначених законом та протидії порушенням за наявності підстав відповідно до вимог ст. 80 Податкового Кодексу організувати та провести фактичні перевірки, господарських об`єктів мережі ювелірних магазинів під торговою маркою «Золотий Вік».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вищезазначений лист ДПС України не містить доказів отримання контролюючим органом інформації про порушення саме платником податків ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства, що підпадають під предмет фактичної перевірки, оскільки позивач свою діяльність здійснює під торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », однак на території м. Житомир.

Колегія суддів зазначає, що на виконання вимог ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року, якою витребувано у Державної податкової служби України звернення громадянина ОСОБА_2 від 06.11.2023 року, яке стало підставою проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 , Головним управлінням ДПС у Житомирській області та Державною податковою службовою України були надані витребувані документи.

У повідомленні, скерованого до Державної податкової служби України Онищенко А.Г. повідомляє, що в останній час він особисто та його рідні зробили декілька покупок у ювелірних магазинах мереж « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Вказує, що їм були видані квитанції, копії яких прикріплює до повідомлення, інших документів не видавали.

Заявник вказує, що пізніше, з мережі інтернет він дізнався, що в правильних чеках потрібний бути надпис «Фіскальний чек» та номер касового апарата, а, якщо вони відсутні продавець може не платити податки і на покупку не розповсюджується гарантія. Просить перевірити квитанції та розібратись. Зазначає, що до повідомлення додає 6 чеків.

З наданих копій товарних чеків вбачається, що ювелірні вироби були придбані в ювелірній мережі «Золотий Вік» за адресами: АДРЕСА_2 , ТЦ «Аеромол»; АДРЕСА_3 .

Натомість, як вбачається з наказу від 12 січня 2024 року № 119-п «Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 » наказано провести фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за місцем фактичного провадження діяльності, відділу з продажу ювелірних виробів «Золотий вік», за адресою: АДРЕСА_1 , з 17 січня 2024 року тривалістю, що не перевищуватиме 10 діб.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що повідомлення ОСОБА_3 про порушення податкового законодавства не стосується ФОП ОСОБА_1 .

Таким чином, Головним управлінням ДПС у Житомирській області не доведено фактичну підставу для призначення перевірки та видання Наказу від 12.01.2024 року №119-п про проведення фактичної перевірки за вищезазначеною адресою ФОП ОСОБА_7 .

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що невиконання вимог закону, щодо підстави для проведення фактичної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

При цьому, щодо порушення пункту 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 12 статті 3 Закону №265/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння);

Згідно з ст. 20 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем в електронному вигляді у повному обсязі були надані документи, які підтверджують товарний облік та походження товару.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за відсутності передбаченого ст. 20 Закону №265/95-ВР факту порушення, підстави для застосування санкцій були відсутні, у зв`язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 15.02.2024 року №07 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Житомирській області, Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05.06.2025 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик