Справа № 608/881/24
Суддя: Запорожець Л. М.
Дата ухвалення: 2025-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія:

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року Справа № 608/881/24

Номер провадження2-а/608/5/2025

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої суду Запорожець Л. М.

за участю секретаря с/з Фаштиковської М. І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Іванціва С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в місті Чорткові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕНА № 1766038 від 28.03.2024 року, винесеної інспектором відділення поліції № 4 (м. Заліщики) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Ромашенко Тарасом Валерійовичем за ч. 1 ст. 122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного Управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕНА № 1766038 від 28.03.2024 року, винесеної інспектором відділення поліції № 4 (м. Заліщики) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Ромашенко Тарасом Валерійовичем за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В позовній заяві вказав, 28.03.2024 року відносно нього було винесено постанову Серії ЕНА 1766038, якою було накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст.122 КУпАП, інспектором відділення поліції № 4 (м. Заліщики) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Ромашенком Тарасом Валерійовичем.

В постанові зазначено, що ніби то він - ОСОБА_1 , 28.03.2024 о 13.36 годині в м. Чортків по вул. Копичинській, керуючи ТЗ та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, чим порушив п.18.1 ПДР - Водій ТЗ не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішохідного переходу.

Вважає, що вказана постанова є цілком незаконною та підлягає скасуванню з слідуючих підстав:

В постанові інспектор поліції навмисно змінив ПДР України, й зазначив, що п.18.1 ПДР передбачає: «Водій ТЗ не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішохідного переходу», хоча правила перетину пішохідного переходу в ПДР України, в п.18.1, зазначено зовсім інше, а саме: «18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.».

Читаючи норму ПДР України чітко зазначено, що перебувають на пішохідному переході, і лише в разі потреби, зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам.

Тобто ніякого правопорушення ні з боку ОСОБА_2 , ні з боку ОСОБА_1 , не було, а порушення п.18.1 взагалі є безпідставним, та як в цілому п. 18 ПДР України визначає спосіб переходу та переїзду пішохідних переходів.

Саме ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає: «ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах», чого взагалі не було, й не доведено інспектором поліції, й не надано доказів, що унеможливлює притягнення якої то було б особи до відповідальності в зв`язку з відсутності в її діях складу та події правопорушення.

Крім того, позивач вважає, що інспектор поліції порушив порядок розгляду адміністративної справи, передбачений ст.ст. 278, 280 КУпАП та навіть не встановив особу, яка скоїла правопорушення, фактичне місце проживання особи, чи був факт самого правопорушення, відмовився надавати йому будь які докази скоєного ним правопорушення, відмовився приймати клопотання та заяви, в тому числі про залучення адвоката, та перенесення розгляду справи на іншу дату, що необхідно було для виклика та присутності адвоката, що конкретно і чітко передбачено найвищим Законом Держави - Конституцією України.

Конституційний суд України, у своїх рішеннях, зокрема зазначив, що словосполучення: «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем вчинення», які містяться у нормах статей 258 та 276 КУпАП, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Зокрема, словосполучення «за місцем вчинення», застосоване у положенні ч. 1 ст. 276 Кодексу, за якою справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем вчинення, вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Норми статті 258 КУпАП зобов`язують патрульних поліцейських виносити постанову згідно вимог ст. 283 КУпАП, а саме: «Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить ухвалу по справі».

Отже, щоб постанова була винесена, співробітник поліції спочатку повинен розглянути адміністративну справу (вивчити докази, показання свідків, пояснення обвинуваченого, документи, позицію адвоката). Постанова не може бути винесена без розгляду, інакше така постанова буде вважатися незаконною.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні йщвопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Просить скасувати постанову, винесену інспектором відділення поліції № 4 (м. Заліщики) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Ромашенко Тарасом Валерійовичем серії ЕНА № 1766038 від 28.03.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення, як незаконну, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Іванців С.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Раніше подано відзив на позов, в якому просить розгляд справи проводити без участі його представника, позов не визнає, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши позивача ОСОБА_1 та його представник адвоката Іванціва, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких мотивів.

Судом встановлено, що 28.03.2024 року відносно позивача ОСОБА_1 інспектором відділення поліції № 4 (м. Заліщики) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Ромашенко Тарасом Валерійовичем було винесено постанову серії ЕНА № 1766038 від 28.03.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень в дохід держави.

У вищевказаній постанові інспектором було зазначено, що ОСОБА_1 , 28.03.2024 о 13.36 годині в м. Чортків по вул. Копичинській, керуючи ТЗ та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів, та чим порушив п.18.1 ПДР - Водій ТЗ не пропустив пішоходів, що наближаються до нерегульованого пішохідного переходу, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись із прийнятим рішення, позивач звернувся до суду та вказав, що він не вчиняв ніякого порушення ПДР України, жодних доказів його вини немає в поданих до суду матеріалах адміністративної справи, як і не було надано йому на місці зупинки т/з. Крім того, інспектор не надав йому можливості скористатись послугами захисник адвоката, не брав до уваги його клопотання та заяви.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІІ Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР України).

Суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення. Таким чином, аналіз ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом того, що особою вчинено певне діяння, яке може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено відповідними статтями КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованою в Мінюсті України 10.11.2015 року за № 1408/27853 .

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у ст.268 КУпАП, зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Відповідно до п. 9 Розділу III Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають з`ясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Рішення про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблене на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від

23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у

справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації

транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП.

Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. У випадках, передбачених ст.258 КУпАП, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За загальним правилом ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма - ч. 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений ст. 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення, за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку, якщо рішення суб`єкта владних повноважень (у даному випадку - поліцейського) буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки, в протилежному випадку на особу, котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводити свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Позиція позивача ОСОБА_1 зводиться до заперечень самого факту порушення ним Правил дорожнього руху України, отже ця обставина входить до предмету доказування.

Поліцейський - інспектор відділення поліції № 4 (м. Заліщики) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Ромашенко Т.В., який складав адміністартивний протокол відносно ОСОБА_1 , в судові засідання, для усунення всіх сумнівів та протиріч, що виникли під час розгляду справи, не з`явився, сумніви та протиріччя не усунув, хоча відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач обмежився лише наданням суду відзиву на позов.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд не має підстав дійти до висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено поза розумним сумнівом, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду не надано.

За таких обставин, факт вчинення позивачем ОСОБА_1 вказаного вище правопорушення, не є доведеною «поза розумним сумнівом» в розумінні практики ЄСПЛ.

Отже, в зв`язку з наведеним, позовна заява підлягає до задоволення, а постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1766038 від 28.03.2024 року, винесена інспектором відділення поліції № 4 (м. Заліщики) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Ромашенко Тарасом Валерійовичем про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасуванню, та справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 121, 126, 242-246, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕНА № 1766038 від 28.03.2024 року, винесеної інспектором відділення поліції № 4 (м. Заліщики) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Ромашенко Тарасом Валерійовичем за ч. 1 ст. 122 КУпАП - задоволити.

Скасувати постанову, винесену інспектором відділення поліції № 4 (м. Заліщики) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Ромашенко Тарасом Валерійовичем серії ЕНА № 1766038 від 28.03.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення, як незаконну, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного Управління національної поліції в Тернопільській області, м. Тернопіль, вул. Валова, 11, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 06 червня 2025 року.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/881/24

Рішення набрало законної сили " " ________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " ______________ року.

Секретар: