Справа № 240/4229/25
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м. Житомир справа № 240/4229/25

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Романченка Є.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 27 серпня 2024 року за №26 про відмову їй у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву від 19 серпня 2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позову вказано, що працювала в КНП «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» та отриманий нею за цей період стаж роботи за результатами атестації робочого місця із шкідливими і важкими умовами праці відноситься до списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Вказує, що зверталась з відповідною заявою про призначення пенсії. У відповідь рішенням від 27.08.2024 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Позивач з таким рішенням відповідача не погоджується.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляд та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області надіслано до суду відзив на позов, в якому останній заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що станом на момент звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах позивачем не підтверджено факт наявності пільгового стажу. А тому, на думку відповідача управлінням прийнято правомірне та обґрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 19.08.2024 звернулась до пенсійних органів із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У подальшому, згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (із змінами) (далі - Порядок № 22-1) після реєстрації вказана заява позивача за принципом екстериторіальності була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

За результатами розгляду такої заяви та поданих документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняло рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Так, зі змісту рішення слідує, що відповідно до наданих до заяви документах загальний страховий стаж позивача складає 33 роки 20 днів, пільговий - відсутній. Водночас підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах стало відсутність доказів на підтвердження пільгового стажу. Вказано, що документи, які подаються для підтвердження стажу мають бути підписані посадовими особами підприємства (керівником, бухгалтером та начальником відділу кадрів) і засвідчені печаткою.

Вважаючи, що пенсійний орган, протиправно відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту порушених, прав та інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі також Закон від 09.07.2003 № 1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

За визначенням, наданим в абзаці 22 статті 1 Закону № 1058-IV, пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Загальні умови призначення пенсії за віком визначені в частині першій статті 26 Закону № 1058-IV. Водночас відносини з приводу призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників врегульовані статтею 114 Закону № 1058-IV.

Так, відповідно до ч.1 ст.114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункт 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058 до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Частиною першою статті 24 Закону №1058-ІУ визначено, що страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 зверталась з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, як особа що працювала на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

Рішенням від 27.08.2024 №26 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

Вказано, що документи, які подаються для підтвердження стажу мають бути підписані посадовими особами підприємства (керівником, бухгалтером та начальником відділу кадрів) і засвідчені печаткою.

Аналіз встановлених обставин справи дозволяє зробити висновок, що відповідачем до пільгового стажу позивача не зараховано жодного періоду роботи.

Статтею 62 Закону №1788 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону №1788 постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Також відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди З відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості зазначені неповні чи неточні відомості про роботу працівника у певний період, то для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи, на підставі яких можна дійти висновку, де і протягом якого періоду працював працівник. Ці документи можуть бути видані роботодавцем (його правонаступником), архівними установами, до яких передано документи з особового складу для зберігання. Якщо є можливість підтвердити трудовий стаж даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, то використовуються ці відомості.

Так, зі змісту трудової книжки НОМЕР_1 від 10.08.1991 позивач у період з 01.11.2010 працювала процедурною медсестрою легеневих відділень та палатною медсестрою легеневих відділень у протитуберкульозному диспансері, який внаслідок реорганізацій з 01.11.2019 має назву Комунальне некомерційне підприємство "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер".

Суд звертає увагу, що відповідачем у спірному рішенні не наведено підстави незарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи на посадах медсестри легеневих відділень протитуберкульозного диспансеру. При цьому жодних аргументів на спростування відомостей трудової книжки позивача у рішенні не міститься.

Відтак, за відсутності жодних підстав, та без наведення обґрунтованих мотивів, відповідач проігнорував відомості трудової книжки, що визнана Законом основним доказом для підтвердження стажу.

Також, на підтвердження відомостей трудової книжки та наявності права на зарахування періодів роботи до пільгового стажу позивач до заяви про призначення пенсії надала довідку від 09.08.2024 №389, зі змісту якої встановлено, що в періоди з 04.11.2003 по 08.03.2005 (5 місяців 24 дні), з 25.04.2011 по 30.06.2017 (6 років 2 місяці 6 днів), з 01.07.2017 по 31.12.2018 (1 рік 6 місяців 18 днів), з 01.01.2019 по 05.07.2024 (5 років 6 місяців 5 днів) позивач перебувала на посадах, що передбачені Списком №2.

Вказана довідка підписана директором, інспектором з кадрів та бухгалтером Комунального некомерційного підприємства "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер" та засвідчена печаткою підприємства.

Незважаючи на відомості, що наведені разом з доказами в обґрунтування наявності у ОСОБА_1 права на зарахування певних періодів до пільгового стажу, відповідач рішенням від 27.08.2024 №26 відмовив у призначенні пенсії саме з підстав відсутності пільгового стажу.

Отже, відомості довідки не враховані суб`єктом владних повноважень з формальних, необґрунтованих підстав.

Водночас, зі змісту листа директора Комунального некомерційного підприємства "Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер" від 24.03.2025 №01/10/185 у відповідь на адвокатський запит, судом встановлено, що за підтвердженням повноважень інспектора з кадрів Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до підприємства не зверталось.

Крім того зазначено, що посада начальника відділу кадрів на підприємстві не передбачена. Наявна посада інспектора з кадрів.

Слід звернути увагу, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, управління має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Відтак, пенсійний орган не позбавлений права, зокрема, у разі виникнення певних сумнівів у наданих документах, відсутності у наданих документах певних відомостей необхідних для підтвердження стажу роботи, звертатися із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання такої інформації, в тому числі, уточнюючої довідки чи документів, що містять відомості про періоди роботи (служби), тощо.

У спірному випадку, органом пенсійного фонду не подано жодного доказу щодо вжиття певних заходів з метою отримання інформації щодо достовірності відомостей зазначених у наданих позивачем документах, а одразу відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи.

З огляду на наведене, суд не погоджується з доводами ГУ ПФУ в Житомирській області щодо відсутності підстав для такого зарахування.

Вказане свідчить про наявність протиправного характеру спірного рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 27 серпня 2024 року №26 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від 27 серпня 2024 року №26 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області повторно розглянути заяву від 19 серпня 2024 року про призначення пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

На підставі положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 257-262, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7,м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл.,10003, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 27 серпня 2024 року №26 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву від 19 серпня 2024 року про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Ю. Романченко

09.06.25