Справа № 400/5735/25
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2025-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

09 червня 2025 р. справа № 400/5735/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороз А. О., розглянувши позовну заяву

за адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВиконавчого комітету міста Південноукраїнська, вул. Європейська, 48, м. Південноукраїнськ, Вознесенський р-н, Миколаївська обл., 55002,

простягнення моральної шкоди в розмірі 1 грн, визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до виконавчого комітету міста Південноукраїнська (далі - відповідач), в якому просить суд:

- стягнути з відповідача 1 гривню моральної шкоди;

- визнати незаконним перейменування Южноукраїнська в Південноукраїнськ;

- визнати незаконним ігнорування співробітниками виконкому міста Південноукраїнська норми статті 5 Закону України «Про географічні назви» в частині виявлення існуючих або відомих у минулому історичних географічних назв;

- визнати, що назва Південноукраїнськ не відповідає географічній ознаці і не знаходиться на півдні України, тому назва підпадає під дію Закону України «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії»;

- визнати нелегітимним проведення співробітниками Южноукраїнська опитування містян при перейменуванні їх поселення;

- визнати незаконним перейменування Южноукраїнська в Південноукраїнськ, після того, як Комітет ВР за рекомендацією УІНП перейменував його в Гард;

- визнати затвердження перейменування поселення сесією Южноукраїнської міської ради від 03.10.2024 року назви нелегітимного опитування незаконною;

- визнати дії посадови осіб виконкому міста Південноукраїнська аморальними в приховуванні від суспільства визначної історії Гарду, продовженням якого є Південноукраїнськ;

- зобов`язати відповідача офіційно визнати, що місто є продовженням населеного пункту по імені Гард і являє собою частину його історії;

- зобов`язати владу міста привести сайт Південноукраїнська до історичних реалій.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 44 КАС України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Ознайомившись з позовною заявою, суд встановив, що вона надіслана до суду в паперовій формі та підписана з використанням копії графічного зображення підпису особи, а не власноручним підписом позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Так, нормами КАС України не передбачено випадків подання позовних заяв з підписом, викладеним з використанням копії графічного зображення.

Суд зазначає, що підпис - це графічне накреслення, що позначає виконавця підпису та наноситься ним з метою посвідчення. Як почерковий об`єкт підпис має характерні риси. Зокрема, це посвідчувальний знак обов`язково певної особи; виконується нею власноруч у вигляді графічного креслення; наноситься на документ з метою посвідчення різних фактів та подій.

Приймаючи до уваги те, що використання копії графічного зображення підпису особи при підписанні позовної заяви не передбачено чинним законодавством, суд не може вважати підпис позивача на позовній заяві таким, що підтверджує його волевиявлення на підписання позову.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого волевиявлення.

Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду від 26.10.2022 року у справі № 120/11814/21-а, від 28.03.2023 року у справі № 120/2708/22, від 17.05.2023 року у справі № 120/2366/22-а, від 08.06.2023 року у справі № 120/5397/22, щодо розв`язання питання про прийняття судом документа, що не містить підпису особи, яка його подала, під текстом скарги або під відміткою про наявність додатків, та зазначила, що належним виконанням вимог процесуального закону щодо підписання письмового документа є здійснення особою підпису після основного тексту цього документа чи відомостей про його додатки (у разі їх наявності), що свідчитиме про дійсне схвалення автором документа його тексту та унеможливить спотворення його змісту. Такий підхід запобігатиме зловживанню заявником своїми процесуальними правами в частині оспорення юридичної сили документа (його підписання чи непідписання), а також усуватиме сумніви в інших учасників відповідних правовідносин щодо правових наслідків подання такого документа.

Наведене узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, рішеннями у справі "Пелевін проти України" від 20.05.2010 року та у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013 року, у яких суд зауважив, право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже позовна заява, яка підписана з використанням копії графічного зображення підпису, а не власноручним підписом позивача, в розумінні КАС України, вважається такою, що не підписана позивачем, оскільки не виражає особисту волю особи, яка здійснила такий підпис про намір захисту порушених прав, що є підставою для повернення позовної заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч. 8 ст. 169 КАС України).

Керуючись ст.ст. 18, 44, 161, 169, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву і додані до неї матеріали повернути.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

3. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя А. О. Мороз